Справа № 640/14486/19
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Степанюка А.Г., Шурка О.І.,

за участі секретаря судового засідання Біднячук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.08.2019, постановлену за заявою Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «Буковинський аграрний союз» про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна,

В С Т А Н О В И В :

02 серпня 2019 року о 11 год. 33 хв. (відповідно до відмітки служби діловодства суду) до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла заява Головного управління ДФС у м. Києві про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків - Товариства з обмеженою відповідальністю «Буковинський аграрний союз».

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 серпня 2019 року залишено без руху вказану вище заяву та надано заявнику строк до 13 год. 30 хв. 05 серпня 2019 року для усунення недоліків поданої заяви шляхом надання до суду: доказів направлення відповідачу заяви «Про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків»; оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 1921,00 грн. на рахунок Окружного адміністративного суду міста Києва. Зазначена ухвала суду про залишення заяви без руху отримана представником заявника 05 серпня 2019 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.08.2019 повернуто Головному управлінню ДФС у м. Києві його заяву про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків - Товариства з обмеженою відповідальністю «Буковинський аграрний союз» та додані до неї документи.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до Окружного адміністративного суду міста Києва для продовження розгляду.

У судовому засіданні представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримала, просила її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Перевіривши апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Спір у цій справі відноситься до категорії термінових адміністративних справ, розгляд яких здійснюється у порядку, передбаченому §2 «Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ» Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, ч. 1 ст. 269 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачає, що у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 283 Кодексу адміністративного судочинства України, провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Таким чином, подана до суду податковим органом заява про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, на переконання колегії суддів, є особливою формою позовної заяви.

У свою чергу, згідно з ч. 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України, однією з вимог до позовної заяви визначає надання документу про сплату судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Закон України «Про судовий збір», визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про судовий збір», судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Отже, сплата судового збору здійснюється за подання до суду як позовної заяви, так і іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Серед визначених у ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», заяв (в тому числі і позовних) та скарг, за подання яких судовий збір не справляється, відсутня заява органу доходів і зборів про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна.

Крім того, органи доходів і зборів не належать до суб`єктів, звільнених від сплати судового збору.

Таким чином, зазначене, дає підстави для висновку про те, що умовою реалізації права органу доходів і зборів на подання до суду заяви про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків у порядку, встановленому приписами ст. 283 Кодексу адміністративного судочинства України, є долучення до такої заяви документу про сплату судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 10 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України. Правила цієї частини не застосовуються до заяв про забезпечення доказів або позову.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції, встановивши, що Головне управління ДФС у м. Києві звернулося із заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, без долучення документу про сплату судового збору, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність залишення заяви без руху, з встановленням способу та строку усунення таких недоліків.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 24.01.2019 у справі № 640/18757/18.

Колегія суддів вважає, що невиконання вимог ухвали про залишення заяви без руху у визначений такою ухвалою строк, є безумовною підставою для постановлення судом ухвали про повернення такої заяви.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанцій щодо необхідності повернення заяви, у зв`язку з неусуненням недоліків у встановлений ухвалою про залишення її без руху строк, такими, що відповідають правильному застосуванню положень п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків щодо відсутності підстав для відстрочення сплати судового збору, з огляду на те, що органи доходів і зборів є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, тобто, суб`єктом, що реалізує свою владну компетенцію.

Таким чином, наведені позивачем доводи апеляційної скарги скарги не спростовують висновку про правильне застосування норм процесуального закону при вирішенні питання про повернення заяви судом першої інстанції, з огляду на що, а ухвала Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.08.2019 підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 283, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.08.2019 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді А.Г. Степанюк

О.І. Шурко

Повний текст постанови складено 16.10.2019.