Справа № 664/2629/16-а
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

17 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 664/2629/16-а

адміністративне провадження № К/9901/21735/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Яковенка М. М.,

суддів - Дашутіна І. В., Шишова О. О.,

розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу № 664/2629/16-а

за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Олешківської міської ради про зобов`язання надати повну і достовірну інформацію на депутатське звернення,

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Цюрупинського районного суду Херсонської області (суддя Никифоров Є. О.) від 22 грудня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду (склад колегії суддів: Єщенко О. В., Димерлій О. О., Вербицька Н. В.) від 30 березня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

І. РУХ СПРАВИ

1. У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Олешківської міської ради, в якому просив:

- зобов`язати Виконавчий комітет Олешківської міської ради надати повну і достовірну інформацію на депутатське звернення ОСОБА_1 № 21/01 від 18 травня 2016 року.

2. Вимоги адміністративного позову мотивовано тим, що позивач є депутатом Олешківської міської ради VII скликання. Реалізуючи свої владні управлінські функції, позивач 18 травня 2016 року подав на розгляд Голові Цюрупинської (Олешківської) міської ради депутатське звернення, в якому ставилось питання про одержання від міської ради інформації стосовно адрес, площ квартир, нежитлових приміщень багатоквартирних будинків, а також житлових будинків міста Цюрупинська, які знаходяться у власності територіальної громади міста. Однак, відповідач вимоги звернення не задовольнив, повну та достовірну інформацію щодо поставлених питань не надав, чим перешкодив у здійсненні депутатської діяльності.

3. Постановою Цюрупинського районного суду Херсонської області від 22 грудня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2017 року, відмовлено у задоволенні адміністративного позову.

4. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, у травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Цюрупинського районного суду Херсонської області від 22 грудня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2017 року, а справу направити на новий судовий розгляду.

5. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22 травня 2017 року поновлено ОСОБА_1 пропущений строк подання касаційної скарги; відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

6. Вищим адміністративним судом України справа до розгляду не призначалася.

7. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд та набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року.

8. Відповідно до пп. 4 п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, який набрав чинності 15 грудня 2017 року, касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

9. 13 лютого 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Цюрупинського районного суду Херсонської області від 22 грудня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2017 року у справі № 664/2629/16-а передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду (склад колегії суддів: Шарапа В. М. - головуючий суддя, Бевзенко В. М., Данилевич Н. А.).

10. 21 травня 2018 року до Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшла заява про прискорення розгляду справи.

11. На підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду № 722/0/78-19 від 12 червня 2019 року призначено повторний автоматизований розподіл цієї справи, у зв`язку зі зміною спеціалізації та введенням до іншої судової палати судді-доповідача Шарапи В. М., що унеможливлює його участь у розгляді касаційної скарги.

12. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 12 червня 2019 року, визначено склад колегії суддів: Яковенко М. М. - головуючий суддя, Дашутін І. В., Шишов О. О.

13. Ухвалою Верховного Суду від 15 жовтня 2019 року справу прийнято до провадження, закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

14. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 є депутатом Олешківської міської ради Херсонської області VII скликання.

15. Керуючись ч. 1, 2 ст. 13 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» 18 травня 2016 року позивач подав на розгляд Голові Цюрупинської (Олешківської) міської ради депутатське звернення, в якому вимагав:

1) надати інформацію (адреса, площа) стосовно квартир у багатоквартирних будинках міста Цюрупинська, які знаходяться у власності територіальної громади міста Цюрупинська;

2) надати інформацію (адреса, площа) стосовно нежитлових приміщень у багатоквартирних будинках міста Цюрупинська, які знаходяться у власності територіальної громади міста Цюрупинська;

3) надати інформацію (адреса, площа) стосовно житлових будинків міста Цюрупинська, які знаходяться у власності територіальної громади міста Цюрупинська.

16. 23 травня 2016 року Виконавчий комітет Олешківської міської ради на вказане звернення направив позивачу інформацію, запитувану у п. 3 звернення, а саме стосовно житлових будинків міста Цюрупинська, які перебувають у комунальній власності територіальної громади міста.

17. Вважаючи, що відповідач не задовольнив звернення у повному обсязі, а надана інформація не є достовірною, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

18. Суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, виходили з того, що відповідач при розгляді депутатського звернення діяв згідно і у відповідності до своїх повноважень та у спосіб, що відповідає чинному законодавству, а тому відсутні підстави для задоволення позову та зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

19. Також, суди попередніх інстанцій, на підставі аналізу норм Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» дійшли висновку, що фактично звернення позивача є вимогою надати розгорнуту інформацію, пов`язану із діяльністю органу місцевого самоврядування з житлових питань, тобто за своєю суттю є депутатським запитом, подання та розгляд якого відбувається за правилами спеціального Закону, тобто шляхом колегіального вирішення цього питання на відповідному пленарному засіданні ради. А також, що звернення позивача не містить в собі пропозицію здійснити певні дії, вжити заходів чи дати офіційне роз`яснення з питань, віднесених до компетенції адресата органу місцевого самоврядування або його посадової особи, як того вимагає профільний Закон.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

20. Скаржник у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо відмови у задоволенні позовних вимог, вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень у справі.

21. Зокрема, скаржник зазначив, що судами попередніх інстанцій не досліджувалося питання повноти і достовірності наданої відповідачем інформації на депутатське звернення, відтак позовні вимоги не розглянуті по суті, що є порушенням норм процесуального права. Крім цього, судами не надано оцінку нормам матеріального права, які зазначалися позивачем у позовній заяві та апеляційній скарзі, а саме на норми Цивільного кодексу України, Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Оскільки зазначені норми права спростовують твердження відповідача у листі-відповіді, суди попередніх інстанцій були зобов`язані надати їм оцінку.

22. Також, скаржник зазначив, що висновки судів щодо надання відповідачем повної інформації у листі-відповіді від 23 травня 2016 року не відповідають фактичним обставинам справи.

23. Крім цього, скаржник зазначив, що депутатське звернення та депутатський запит є вимогою депутата місцевої ради, відтак відповідач зобов`язаний був здійснити певні дії, а саме надати інформацію. Відтак помилковим є висновок апеляційного суду, що депутатське звернення № 21/01 від 18 травня 2016 року за своїм змістом є Депутатським запитом.

24. Також, скаржник у касаційній скарзі здійснює виклад обставин та надає їм відповідну оцінку, цитує норми процесуального та матеріального права, а також висловлює свою незгоду із оскаржуваними судовими рішеннями про відмову у задоволенні позовних вимог.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

25. Верховний Суд, переглянувши оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, у відповідності до ч. 1 ст. 341 КАС України, виходить з наступного.

26. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

27. Згідно ч. 3, 4 статті 140 Конституції України місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, є районні та обласні ради.

28. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 141 Конституції України до складу сільської, селищної, міської, районної, обласної ради входять депутати, які обираються жителями села, селища, міста, району, області на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування. Строк повноважень сільської, селищної, міської, районної, обласної ради, депутати якої обрані на чергових виборах, становить п`ять років. Припинення повноважень сільської, селищної, міської, районної, обласної ради має наслідком припинення повноважень депутатів відповідної ради.

Статус голів, депутатів і виконавчих органів ради та їхні повноваження, порядок утворення, реорганізації, ліквідації визначаються законом.

29. Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначено Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР).

30. Відповідно до ч. 11 ст. 49 Закону № 280/97-ВР повноваження депутатів, порядок організації і гарантії депутатської діяльності визначаються Конституцією України, цим Законом, законом про статус депутата, іншими законами.

31. Зокрема, згідно положень п. 1 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» від 11 липня 2002 року № 93-ІV (далі - Закон № 93-ІV), при здійсненні депутатських повноважень депутат місцевої ради має також право на депутатське звернення, депутатський запит, депутатське запитання.

32. Депутатське звернення, у розумінні ч. 1 ст. 13 Закону № 93-ІV, це - викладена в письмовій формі вимога депутата місцевої ради з питань, пов`язаних з його депутатською діяльністю, до місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб, а також керівників правоохоронних та контролюючих органів, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, здійснити певні дії, вжити заходів чи дати офіційне роз`яснення з питань, віднесених до їх компетенції.

33. При цьому, визначаючи поняття депутатської діяльності, слід враховувати, крім іншого, вимоги ч. 2 ст. 2 та норми глави 1 Закону № 93-ІV «Діяльність депутата місцевої ради у виборчому окрузі», статтями 10 та 11 якої визначено права та обов`язки депутата місцевої ради.

34. Отже, виходячи зі змісту вищезазначених правових норм, під депутатською діяльністю слід розуміти діяльність депутата, пов`язаної з реалізацією наданих йому Конституцією та Законами України прав та виконанням обов`язків, спрямованих на представництво інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу, який зобов`язаний виражати і захищати інтереси відповідної територіальної громади та її частини - виборців свого виборчого округу, виконувати їх доручення в межах своїх повноважень, наданих законом, брати активну участь у здійсненні місцевого самоврядування.

35. Відтак, депутатське звернення, має стосуватись вищезазначених питань, пов`язаних з депутатською діяльністю та розглядається у строк та в порядку, встановленому Законом № 93-ІV.

36. У свою чергу, за правилами ч. 2 ст. 13 цього Закону місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування та їх посадові особи, а також керівники правоохоронних та контролюючих органів, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, до яких звернувся депутат місцевої ради, зобов`язані у десятиденний строк розглянути порушене ним питання та надати йому відповідь, а в разі необхідності додаткового вивчення чи перевірки дати йому відповідь не пізніш як у місячний строк.

37. Разом з цим, як правильно установлено судами та підтверджується матеріалами справи, депутатське звернення ОСОБА_1 розглянуте відповідачем у строк, встановлений законом, а питання, порушені у ньому, не стосувались депутатської діяльності позивача та інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу. Крім цього, судами встановлено, що звернення позивача не містить в собі пропозицію здійснити певні дії, вжити заходів чи дати офіційне роз`яснення з питань, віднесених до компетенції адресата.

38. За таких обставин, суди попередніх інстанцій дійшли правильних висновків про правомірність дій відповідачів та відсутності підстав для задоволення позову.

39. Доводи скаржника, що депутатський запит може містити вимогу здійснити певну дію, а у цьому випадку такою дією, скаржник вважає надання інформації, не відповідають змісту наведених вище норм права, а узгоджуються з вимогами Законів України «Про звернення громадян» та «Про доступ до публічної інформації».

40. Оцінюючи решту доводів касаційної скарги у їх сукупності, колегія суддів зазначає, що ці доводи були ретельно перевірені та проаналізовані судами першої та апеляційної інстанції під час розгляду та ухвалення оскаржуваних судових рішень, та їм була надана належна правова оцінка, жодних нових аргументів, які б доводили порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального або процесуального права, у касаційній скарзі не наведено.

41. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції у справі про відмову у задоволенні позовних вимог.

42. Згідно ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

43. З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

44. Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 341, 345, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Цюрупинського районного суду Херсонської області від 22 грудня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2017 року у справі № 664/2629/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. М. Яковенко

Судді І. В. Дашутін

О. О. Шишов