Справа № 576/1848/19
Суддя: Сапон О. В.
Дата ухвалення: 2019-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 576/1848/19
Провадження № 2-а/576/14/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.10.19 м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Сапона О.В.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП в Запорізькій області Власенка Павла Олеговича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 14 серпня 2019 року інспектором УПП в Запорізькій області Власенком ОСОБА_2 .О. відносно нього була винесена постанова серії ЕАВ № 1425213 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, яке зафіксоване не в автоматичному режимі. Вказаною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, тобто, за керування великовантажним, довгомірним транспортним засобом з напівпричепом з порушенням вимог дорожнього знаку 3.15 та з відсутніми передбаченими ПДР України елементами конструкції з ознаками автопоїзду. Однак з вищевказаною постановою позивач не згодний, вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що його автомобіль проходив сертифікацію, техогляд і ніяких нарікань на відсутність якихось елементів конструкції при цьому не було виявлено. Крім того, зазначив, що в порушення вимог ст. 254 КУпАП, відносно нього не був складений протокол про адміністративне правопорушення, що позбавило його можливості, по перше, його підписати, а також викласти у ньому свої зауваження. При цьому, позивач категорично наполягав на складанні протоколу, однак отримав відмову відповідача.

Одночасно у своєму позові позивач просить суд поновити йому строк оскарження постанови, обґрунтовуючи це тим, що він отримав її копію поштою лише 23 серпня 2019 року.

За таких обставин позивач просить поновити йому строк звернення до суду як такий, що пропущений з поважних причин, визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову серії ЕАВ № 1425213 від 14 серпня 2019 року, винесену відповідачем, про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Позивач в судове засідання не з`явився, а представив заяву, в якій свій позов підтримав та просить справу розглядати без його участі.

Відповідач в судове засідання також не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомленим належним чином. Відзив на позов не подав.

В силу ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд прийшов до наступного.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, для визнання будь-якого акта суб`єктів владних повноважень протиправним та його скасування необхідно встановити наявність хоча б однієї із підстав визначених статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ч.1 та 2 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави , застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 14 серпня 2019 року інспектором УПП в Запорізькій області Власенком П ОСОБА_3 . відносно позивача була винесена постанова серії ЕАВ № 1425213 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, яке зафіксоване не в автоматичному режимі. Вказаною постановою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач категорично заперечує свою вину в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП. При цьому, дані твердження позивача жодним чином не спростовуються.

Крім того, судом встановлено, що в порушення вимог ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення відносно позивача не складався, що також відповідачем жодним чином не заперечується.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування. В той же час, відповідно до частини другої вищевказаної статті, в адміністративних справахпро протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач в судове засідання не з`явився, жодних доказів, які б підтверджували правомірність винесеної ним 14 серпня 2019 року постанови серії ЕАВ № 1425213, суду не надав, а також не подав і відзиву на позов, що судом відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України вважається як визнання позову.

Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За змістом ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи вищевикладене, суд визнає причини пропуску позивачем процесуального строку поважними та вважає, що сама по собі одна лише постанова в справі про адміністративне правопорушення, коли позивач категорично заперечує свою вину, при відсутності інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували вчинення позивачем даного правопорушення, не є беззаперечним доказом того, що позивач ОСОБА_1 дійсно скоїв правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст.121 КУпАП.

За таких обставин суд вважає, що вина позивача в скоєнні правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП не доведена, а тому постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Керуючись ст. ст. 5, 6, 19, 20, 77, 90, 121, 229, 242, 246, 250, 286 КАС України суд,-

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , до інспектора УПП в Запорізькій області Власенка Павла Олеговича, місце знаходження якого: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 96, п.і. 69000, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Визнати дії інспектора УПП в Запорізькій області Власенка Павла Олеговича щодо винесення постанови серії ЕАВ № 1425213 від 14 серпня 2019 року протиправними.

Скасувати постанову інспектора УПП в Запорізькій області Власенка Павла Олеговича серії ЕАВ № 1425213 від 14 серпня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Полтавську, Сумську та Харківську області, з місцезнаходженням у місті Харкові протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Глухівського міськрайонного суду О.В. Сапон