Справа № 640/19338/19
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

17 жовтня 2019 року м. Київ № 640/19338/19

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючої судді Кузьменко А.І., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

Товариства з обмеженою відповідальністю «Гадячсир»

до Приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Хорішко Олександра Олександровича

про визнання протиправною та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гадячсир» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Хорішко Олександра Олександровича, в якому просить суд: визнати протиправною та скасувати постанову Приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Хорішко Олександра Олександровича (виконавчий округ місто Київ) від 18 вересня 2019 року про відкриття виконавчого провадження ВП №60099879 за заявою Приватного підприємства «Буринське» про примусове виконання наказу Господарського суду Полтавської області по справі №917/788/18 від 27 серпня 2019 року про стягнення заборгованості; стягнути судові витрати.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

У відповідності до частини 1 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

При цьому, частиною 1 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно статті 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Тобто, діючим законодавством України передбачено можливість оскарження сторонами, іншими учасниками та особами рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця щодо виконання судового рішення саме до суду, який видав виконавчий документ.

Судом встановлено, що постановою Приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Хорішко Олександра Олександровича (виконавчий округ місто Київ) від 18 вересня 2019 року відкрито виконавче провадження ВП №60099879 з примусового виконання наказу Господарського суду Полтавської області по справі №917/788/18 від 27 серпня 2019 року про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гадячсир» на користь Приватного підприємства «Буринське» заборгованості.

Божником відповідно до постанови від 18 вересня 2019 року про відкриття виконавчого провадження №600998795 визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Гадячсир», тобто позивача.

Аналізуючи наведені вище вимоги діючого законодавства України, суд дійшов висновку, що за захистом своїх порушених постановою від 18 вересня 2019 року про відкриття виконавчого провадження №600998795 прав, свобод та інтересів позивач має звертатися до Господарського суду Полтавської області, тобто до суду, який видав виконавчий документ.

При цьому суд вважає безпідставним посилання позивача на постанову Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року по справі № 823/359/18, оскільки у вказаній справі позивач не є стороною виконавчого провадження, а відтак висновок Великої Палати Верховного Суду не підлягає застосування у даній справі з огляду на те, що позивач у даному випадку є боржником у виконавчому провадженні.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у справі "Занд проти Австрії" від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

З аналізу наведених вище норм слідує, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі і обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від основного принципу господарського судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини 1 статті 6 вищезгаданої Конвенції.

У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Частиною 6 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

За таких підстав та з урахуванням того, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Гадячсир» до Приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Хорішко Олександра Олександровича про визнання протиправною та скасування постанови від 18 вересня 2019 року про відкриття виконавчого провадження №60099879 не віднесений до юрисдикції Окружного адміністративного суду міста Києва, суд доходить до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі.

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачеві, що останній має право звернутися з вказаним позовом до Господарського суду Полтавської області, тобто до суду, який видав виконавчий документ.

Керуючись статтями 160-162, частинами 1, 6 статті 170, статтею 287, статтею 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1.У відкритті провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гадячсир» до Приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Хорішко Олександра Олександровича про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

2. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Гадячсир», що повторне звернення до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

3. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Гадячсир» його право на звернення з вказаним позовом до Господарського суду Полтавської області, тобто до суду, який видав виконавчий документ.

4. Копію ухвали разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.І. Кузьменко