Справа № 496/3012/19
Суддя: Буран В. М.
Дата ухвалення: 2019-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 496/3012/19
Провадження № 2-а/496/46/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Буран В.М.,

при секретарі Дигуляр А.С.,

позивач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біляївка Одеської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції в м. Біла Церква УПП у Київській області капітана поліції Лагута Павла Андрійовича про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності НК № 008679 від 08.07.2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив: визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції м. Біля Церква УПП у Київській області капітана поліції Лагути П.А. щодо складання постанови серія НК № 008679 від 08.07.2019 року, відповідно до якого позивач не пред`явив для перевірки посвідчення водія на законну вимогу працівника поліції, чим порушив вимоги п. 2.4 а ПДР України про адміністративне правопорушення, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що дана постанова незаконна та безпідставна, а вимога щодо пред`явлення відповідачу посвідчення водія та інших документів не мала правових підстав, адже у відповідності п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про національну поліцію» - поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, в тому числі у таких випадках: якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення. Постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення пунктів ПДР України складено не було, а тому підстави для зупинки т/з позивача були відсутні.

Позивач у судовому засіданні на позовних вимогах наполягав та вказував на те, що наданий до суду відповідачем фото-доказ на підтвердження порушення ним ПДР України , а саме «рух по крайній лівій смузі при вільній правій» є необґрунтованим, адже він рухався по середній смузі руху.

Відповідач у судове засідання не з`явився, але надав до суду письмовий відзив, згідно якого відповідач з позовними вимогами не згоден та просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Обґрунтовує відзив тим, що у даному випадку підставою для зупинки транспортного засобу позивача, стало безпосереднє виявлення відповідачем порушення п. 11.5. ПДР, а саме водій керував транспортним засобом в крайній лівій смузі при вільній правій без наміру здійснити поворот чи розворот ( вданому місці виконання таких маневрів не є можливим оскільки організація дорожнього руху не передбачає таких). Таким чином заявлені твердження позивача не відповідають дійсності та спростовується доданим відеозаписом з пристрою з функцією фото та відеофіксації, що розташований на елементах однострою поліцейських серії НОМЕР_1 . З відео також відслідковується факт небажання ознайомлення з доказом вчинення такого правопорушення (факт руху підтверджується доданим фотознімком порушення правил руху по смугам). А отже в діях позивача присутній склад адміністративного правопорушення, за яке його було зупинено та в рамках чинного законодавства в порядку розгляду справи передбаченому ст, 279 КУпАП озвучено законну вимогу пред`явлення документів передбачених п. 2.1 ПДР.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно з постанови серії НК № 008679 від 08.07.2019 року гр. ОСОБА_1 керуючи т/з БМВ 5181 н.з. НОМЕР_2 08.07.2019 року о 16.45 год. на а/д М05 Київ-Одеса 78 км+400 м не пред`явив для перевірки посвідчення водія на законну вимогу працівника поліції, чим порушив вимоги п. 2.4 а ПДР України про адміністративне правопорушення, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП .

Факт того, що позивач на неодноразову вимогу патрульного не надав посвідчення водія підтверджується відеозаписом виконаним працівниками патрульної поліції, його додано відповідачем до відзиву.

Статтею 16 Закону України «Про національну поліцію» визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу якими, зокрема вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР України) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 2.1 "б" ПДР України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб.

Згідно п. 2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Статтею 9 КУпАП зазначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 2 ч.1 ст. 32 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII вказано, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав). Інших підстав для перевірки документів на право керування ТЗ, у посадової особи відповідача, в спірних правовідносинах не було.

Відповідно до п. 13.1 Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 березня 2009 року № 111 (з наступними змінами та доповненнями), підставою для зупинення транспортних засобів є, зокрема, таке: порушення ПДР водіями, наявність даних, що свідчать про причетність транспортного засобу, його водія, пасажирів або вантажу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, злочину чи адміністративного правопорушення, необхідність опитування водія чи пасажирів про обставини скоєння ДТП, адміністративного правопорушення, злочину, свідками якого вони є або могли бути, необхідність залучення водія транспортного засобу для надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або працівникам міліції чи як свідка при оформленні протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод тощо.

В даному випадку підставою для зупинки позивача стало порушення п. 11.5 ПДР України.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ст. 72 КАС України -доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно матеріалів справи слідує, що відносно позивача не виносилась постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, зокрема порушення п. 11.5 ПДР України, а саме рух по крайній лівій смузі при вільній правій, що стало підставою зупинки позивача перед прийняттям оскаржуваної постанови. Однак, у своєму відзиві позивач додає фото-доказ порушення п. 11.5 ПДР України, який суд в порядку ст. 251 КУпАП не бере до уваги, адже відповідно нього а/т ОСОБА_1 рухається по середній смузі руху.

Таким чином, належних та допустимих доказів вчинення позивачем вказаного правопорушення в матеріалах справи немає.

При цьому, суд враховує, що згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З врахуванням наведеного слідує, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не доведено суду наявності підстав вважати, що позивач вчинив або мав намір вчинити правопорушення, яке могло б бути підставою для вимагання працівником поліції пред`явлення документів.

Таким чином, суб`єктом владних повноважень не доведено суду правомірності прийнятого ним рішення. Оскільки відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР України, що дає підстави дійти висновку про неправомірність вимоги посадової особи відповідача до позивача про пред`явлення документів в т.ч. посвідчення водія, а позивач, в свою чергу, не був зобов`язаний виконувати дану вимогу, і тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП.

Про необхідність існування явних підстав для зупинки транспортного засобу, що полягали в порушенні пунктів правил ПДР України (у тому числі п. 11.5 ПДР України), які б надали право вимагати працівнику поліції у пред`явленні водієм документів передбачених п. 2.1 ПДР України також зазначено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі 686/11314/17 від 15.03.2019 року.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Від так, суд не знайшов належних та допустимих доказів про існування підстав для зупинки т/з ОСОБА_1 , а одже винесення постанови серії НК № 008679 від 08.07.2019 року про накладання адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП є протиправною та підлягає скасуванню.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається з доводів позивача, зазначених в позовній заяві, останній категорично заперечує факт вчинення ним зазначеного вище правопорушення, вказуючи на відсутність його вини.

Згідно з ч. 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

До відзиву відповідачем не додано будь-яких належних доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, які б в своїй сукупності підтвердили факт порушення ОСОБА_1 пунктів ПДР (фото чи відео фіксації, тощо), що дозволяє у відповідності ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» зупинити його.

Так, в судовому засіданні та з матеріалів адміністративної справи встановлено, що будь-яких підстав, передбачених ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», для зупинки ОСОБА_1 у працівників поліції не було, а отже його зупинка та подальша вимога про пред`явлення документів була безпідставна, що виключає подальше притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України покладається на відповідача.

Згідно до ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню, так як у зв`язку з вищевикладеним постанову серії НК № 008679 від 08.07.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КупАП та накладання на нього адміністративного стягнення у розмірі 425 грн., слід скасувати та закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 1, 9, 7, 126, 245, 247, 251 КУпАП, 2, 5-9, 72, 76, 77, 159, 241-246, 250-251, 293, 295-297 КАС України, «Про національну поліцію», Конституція України суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) до інспектора патрульної поліції в м. Біла Церква УПП у Київській області капітана поліції Лагута Павла Андрійовича (адреса: 09109, м. Біла Церква, вул. Сухоярська, 18-А) про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності НК № 008679 від 08.07.2019 року задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати Постанову про притягнення до адміністративної відповідальності НК № 008679 від 08.07.2019 року.

Провадження по адміністративній справі закрити, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Біляївський районний суд Одеської області в порядку, встановленому ст. ст. 293, 295-297 КАС України порядку, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 11.10.2019 року.

Суддя Буран В.М.