Справа № 9901/539/19
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 жовтня 2019 року

Київ

справа №9901/539/19

адміністративне провадження №П/9901/539/19

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Мартинюк Н.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Президента України Порошенка Петра Олексійовича, Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

До Верховного Суду як суду першої інстанції 11 жовтня 2019 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Президента України Порошенка Петра Олексійовича та Міністерства юстиції України про:

- визнання пропозицій Президента України, викладених у листі з пропозиціями до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заміни довічного позбавлення волі більш м`яким покаранням» незаконними та такими, що порушують його права та свободи як довічно ув`язненого;

- визнання порушення його прав на законодавчому рівні, відсутність можливості в будь-який спосіб змінити своє становище як довічно засудженого в силу законодавчих прогалин та порушення його прав Міністерством юстиції України через невиконання ратифікованих державою положень «Європейської конвенції по правам людини»;

- визнання порушеними його прав та основоположних свобод, відсутність можливості на законодавчому рівні через перегляд особової справи змінити на краще його становище, змінити режим утримання або статус «пожиттєвого ув`язнення» на більш м`яке покарання щодо строку ув`язнення.

Також просить суд при ухваленні рішення врахувати усі викладені ним аспекти, пов`язані з вказаними проблемами, та визначити як порушення наведені ним факти і доводи й призначити компенсацію у розмірі 600 000 грн за два роки перебування на «пожиттєвому увя`зненні».

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що в ході законодавчої процедури (у грудні 2015 року) Верховною Радою України було направлено на підпис Президента України Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заміни довічного позбавлення волі більш м`яким покаранням» № 2292. Однак, Президент України Петро Порошенко 17 грудня 2015 року повернув цей закон без підпису, направивши до Верховної Ради України листа з пропозиціями щодо вказаного закону.

На думку позивача, лист Президента України є актом, що має юридичне значення, адже є офіційним документом, який юридично відтворює волевиявлення Глави держави щодо відмови у підписанні закону і спричиняє правові наслідки: скасовує результати голосування за закон у Верховній Раді України, зобов`язує парламент повторно розглянути закон.

Отже, як вважає позивач, документ, у якому Президент України підтверджує свою відмову у підписанні закону і викладає свої пропозиції, скеровуючи закон на повторний розгляд, є правовим актом Президента України, що може оспорюватися, адже за статтею 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

За приписами частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - «КАС України»), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу (пункт 3).

Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно пункту 1 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначається найменування суду першої інстанції, до якого подається заява.

Судом першої інстанції у справах щодо оскарження дій чи бездіяльності Президента України в силу частини четвертої статті 22 КАС України є Верховний Суд.

В порушення вказаних вимог позивачем у позовній заяві зазначено суд першої інстанції - «Вищий Адміністративний суд України», тоді як позовна заява підлягає розгляду Верховним Судом.

Крім того, пунктом 2 частини п`ятої статті 160 КАС України визначено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, повне найменування сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження або місце проживання чи перебування поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Проте, позивач, всупереч вказаних вимог, у своїй позовній заяві не вказав своєї повної адреси та адреси відповідачів; не вказав свій реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта; не вказав ідентифікаційного коду Міністерства юстиції України в ЄДРПОУ та не вказав номерів засобів зв`язку сторін.

Окрім іншого, відповідно до пункту 11 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом і з тих самих підстав.

Однак, всупереч вказаних вимог, позивач такого підтвердження у позовній заяві не зазначив.

Згідно з частиною 1 статті 161 КАС України, до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Позивачем до позовної заяви не додано її копій для відповідачів (у кількості 2 примірників).

Крім того, необхідно звернути увагу позивача на те, що позовні вимоги мають бути достатньо чітко сформульовані щодо протиправності рішень, дій чи бездіяльності для кожного з відповідачів. До того ж, до позовної заяви додаються наявні у позивача докази на підтвердження викладених у ній обставин.

Водночас, суд звертає увагу позивача на те, що при формулюванні позовних вимог необхідно враховувати, що суд може прийняти одне з рішень, які визначені статтею 245 КАС України.

Тобто, позивач повинен уточнити позовні вимоги щодо кожного з відповідачів з урахуванням положень статті 245 КАС України.

Окрім іншого, у позовній заяві ОСОБА_1 , просить суд розглянути його позов без сплати судового збору у зв`язку з відсутністю у нього коштів. Проте, на підтвердження вказаних обставин не надає жодних доказів.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Частиною другою статті 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, позивачу необхідно надати докази про розмір його доходу за 2018 рік для можливості вирішення судом питання про наявність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору.

Водночас, необхідно враховувати, що розмір судового збору обраховується залежно від кількості позовних вимог майнового та немайнового характеру та буде вираховуватися судом після уточнення позовних вимог та у разі відсутності підстав для звільнення від сплати судового збору.

Крім того, відповідно до частини шостої статті 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно частин першої та другої статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач оскаржує пропозиції Президента України, викладені у листі від 17 грудня 2015 року, до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заміни довічного позбавлення волі більш м`яким покаранням».

Тобто, строк звернення до суду обраховується з моменту, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про вказаний лист. Позов подано більш, ніж через три роки з часу формування відповідних пропозицій Президентом України, що випливає з позовної заяви.

У зв`язку з цим, позивачу необхідно вказати момент, коли він дізнався про порушення своїх прав та подати заяву про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважних причин його пропуску для вирішення питання щодо пропуску строку.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (частина друга статті 169 КАС України).

З огляду на викладене, позовну заяву необхідно залишити без руху, встановивши строк протягом якого позивач має усунути вказані судом недоліки, а саме:

1) уточнити найменування суду першої інстанції, до якого подається позовна заява;

2) вказати повні адреси місцезнаходження відповідачів та повну адресу місця проживання чи перебування позивача;

3) вказати свій реєстраційний номер облікової картки платника податків або номер і серію паспорта громадянина України;

2) вказати ідентифікаційний код Міністерства юстиції України в ЄДРПОУ;

3) підтвердити те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав;

4) надати копії позовної заяви для відповідачів у кількості 2 примірників;

5) уточнити позовні вимоги щодо кожного з відповідачів з урахуванням положень статті 245 КАС України;

6) надати документи, якими підтверджується розмір доходу позивача за 2018 рік;

7) надати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду із зазначенням того, коли позивач дізнався про порушення своїх прав і вказати поважні причини пропуску строку.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, заява буде повернута з підстав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України.

Керуючись статями 22, 121, 122, 160, 161, 169, 245, 248 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Президента України Порошенка Петра Олексійовича, Міністерства юстиції України про визнання незаконними, протиправними дії та зобов`язання вчинення дій - залишити без руху.

Встановити позивачу строк у десять днів з дати вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач Н.М. Мартинюк