Справа № 182/3347/19
Суддя: Рунчева О. В.
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 182/3347/19
Провадження № 2-а/0182/64/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16.10.2019 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Рунчевої О.В., секретаря судового засідання Нагаєвої Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора Відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області, старшого лейтенанта поліції Загубигорілко Дмитра Григорійовича про визнання дій незаконними, скасування постанови щодо притягнення до адміністративної відповідальності,-

В СТ А Н О В И В:

ОСОБА_1 17.05.2019 року звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, посилаючись на наступні обставини.

08.05.2019 року відносно нього старшим інспектором Відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області, старшим лейтенантом поліції Загубигорілко Дмитром Григорійовичем була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 886345 від 08.05.2019 року в якій зазначено, що він 08.05.2019 року о 09 год. 10 хв. у м. Нікополь на перехресті вул. Херсонська та вул. Коломенська будучи відповідальною особою за проведення робіт, а саме (далі зазначено нерозбірливо)… проводив їх без відповідного погодження з органами Національної поліції, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 140 КУпАП України.

Зазначеною постановою було накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Вказану постанову він вважає такою, що винесена всупереч норм КУпАП, посилаючись на наступне.

Так, вказана спірна постанова не містить відомості про технічний засіб, яким здійснено фото, додане до постанови, всупереч ст. ст. 247, 251, 252 КУпАП України.

Крім того, вважає, що відповідачем було порушено норми ст. ст. 245, 268, 283,284 КУпАП України при винесенні зазначеної спірної постанови, тому дії відповідача є незаконними, а постанова скасуванню.

На підставі викладеного просить суд визнати дії відповідача щодо складання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 886345 від 08.05.2019 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. за порушення ст. 140 ч. 2 КУпАП - незаконними, визнати вказану постанову протиправною, скасувати її; провадження по справі закрити.

Ухвалою судді від 27.05.2019 року вказаний адміністративний позов прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, відкрито провадження по справі (а.с. 22-24).

У відповідності до ч. 1 ст. 268 КАС України відповідача та інших учасників справи було негайно повідомлено про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 25-29).

Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву.

11.06.2019 року на адресу суду від представника відповідача за довіреністю, ОСОБА_2 , надійшла завірена копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 886345 від 08.05.2019 року (а.с. 32-33).

В матеріалах справи наявні пояснення представника відповідача, ОСОБА_2 що надійшли на адресу суду 20.06.2019 року з додатками (а.с. 39-45), згідно яких останній просить розглянути справу без їх участі та в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Крім того, в матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву, що надійшов на адресу суду 01.07.2019 року (а.с. 46).

У судове засідання позивач не з`явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання також не з`явився, його неявка не перешкоджає розгляду справи, згідно положень ч. 3 ст. 268 КАС України.

У відповідності до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08.05.2019 року старшим інспектором Відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області, старшим лейтенантом поліції Загубигорілко Дмитром Григорійовичем була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 886345 від 08.05.2019 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 140 КУпАП та до останнього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

З пункту 6 копії постанови серії АР № 886345 від 08.05.2019 року, доданої позивачем ОСОБА_1 до позовної заяви, неможливо чітко встановити зміст самої суті адміністративного правопорушення, визначити опис обставин, установлений під час розгляду справи, у відповідності до вимог ст. 283 КУпАП (а.с. 6).

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що громадянин ОСОБА_1 , скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 140 КУпАП, у зв`язку з чим до останнього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. У графі «до постанови додаються» зазначено фото (а.с. 6).

У своєму позові позивач не погоджується з тим, що ним було скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2ст. 140 КУпАП та зазначає про відсутність належних та допустимих доказів, що підтверджували факт його неправомірних дій.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, вона повинна містити інформацію про місце вчинення адміністративного правопорушення та докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В той же час, судом встановлено, що приписами ч. 2 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції: встановлення рекламоносіїв, технічних засобів організації дорожнього руху, проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах; розроблення проектної документації на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та об`єктів дорожнього сервісу; здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування - тягне за собою накладення штрафу на громадян у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, склад правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 140 КУпАП, передбачає виключний перелік дій, які входять до його об`єктивної сторони.

Відповідно до ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З копії Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 886345 від 08.05.2019 року, наданої представником відповідача на запит суду вбачається, що ОСОБА_1 08.05.2019 року о 09:10 год. в м. Нікополі по вул. Херсонська здійснив порушення правил, норм в стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утримання доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 ст. 140 КУпАП. (а.с. 33). Відомості про те, що до постанови додаються будь які документи, відсутні.

Водночас диспозиція частини 2 статті 140 КУпАП не передбачає відповідальності за порушення правил, норм в стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утримання доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд.

Таким чином, ч. 2 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачає відповідальності за дії, які були встановлені відповідачем під час розгляду справи про адміністративне правопорушення і які відображені в оскарженій постанові.

Посилання представника відповідача ОСОБА_2 , у письмових поясненнях, наданих суду про те, що в спірній постанові від 08.05.2019 року зазначено про те, що ОСОБА_6 будучи відповідальною особою за проведення робіт, проводив їх без відповідного погодження з органами національної поліції, чим порушив ДСТУ 8749:2017 «Безпека дорожнього руху. Огородження та організація дорожнього руху в місцях проведення дорожніх робіт» суд до уваги не приймає та не може їх покласти в основу рішення, оскільки вони спростовуються вищевикладеним, зокрема тим, що у наданій суду завіреній належним чином копії постанови від 08.05.2019 року зазначена інша суть правопорушення.

Окрім того, додане представником відповідача до матеріалів справи фото суд не може вважати належним доказом у зв`язку з наступним.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У відповідності до ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім визначених частиною другою цієї статті, зокрема повинна містити відомості щодо технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис.

Така інформація у постанові, а саме, в графі 8 постанови «До постанови додається» - відсутня.

Відповідно до ч. 3ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в діях позивача відсутній склад правопорушення, передбачений частиною 2 статті 140 КУпАП, сама ж по собі наявність постанови про адміністративне правопорушення не підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

З огляду на зазначене, суд погоджується з доводами позивача і приходить до висновку про скасування постанови старшого інспектора Відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області, старшого лейтенанта поліції Загубигорілко Дмитра Григорійовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 886345 від 08.05.2019 року та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Щодо вимог в частини визнання дій старшого інспектора Відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області, старшого лейтенанта поліції Загубигорілко Дмитра Григорійовича щодо складання постанови серії АР № 886345 від 08.05.2019 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. за порушення ч. 2 ст. 140 КУпАП, незаконними, суд зазначає наступне.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності встановлені статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Разом з цим, визнання дій суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності незаконними, а постанови протиправною, виходить за межі повноважень суду в розрізі вимог ст. 286 КАС України.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог адміністративного позову частково лише в частині скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 886345 від 08.05.2019 року, про накладення штрафу на позивача, за правопорушення передбачене ч. 2 ст. 140 КУпАП та закриття справи про адміністративне правопорушення .

Керуючись ст. ст. 6, 12, 19, 46, 77, 78, 90, 243, 245, 251,252, 257, 268, 271, 280, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до старшого інспектора Відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області, старшого лейтенанта поліції Загубигорілко Дмитра Григорійовича про визнання дій незаконними, скасування постанови щодо притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого інспектора Відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області, старшого лейтенанта поліції Загубигорілко Дмитра Григорійовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 886345 від 08.05.2019 року на ОСОБА_1 у вигляді штрафу у сумі 510 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ст. 140 ч. 2 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

В іншому відмовити.

Судовий збір компенсувати за рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О. В. Рунчева