Справа № 159/5388/19
Суддя: Панасюк С. Л.
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 рокум. КовельСправа № 159/5388/19

Провадження № 2-а/159/162/19

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Панасюка С.Л.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ковельського відділу поліції Головного управління національної поліції у Волинській області, інспектора СРПП №3 Ковельського відділу поліції Головного управління національної поліції у Волинській області Михалевича Ярослава Васильовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 12.09.2019. Як вбачається з вказаної постанови, суть правопорушення полягає в тому, що позивач, 12 вересня 2019 року, о 19 год. 00 хв., керуючи автомобілем марки «IVECO DAILY», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м. Ковелі, по вул. Брестській, на перехресті з вул. Д.Хмари, здійснив проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофора жовтого кольору, чим порушив п.8.7.3 (г) ПДР України, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Позивач вважає оскаржувану постанову незаконною, оскільки він виїхав на перехрестя на зелений сигнал світлофора, а закінчив проїзд на жовтий. Зазначає, що п. 8.11 ПДР визначено, що водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху. Отже, на його думку, він мав право продовжити рух на жовте світло світлофору не вдаючись до екстреного гальмування. Просив скасувати постанову відповідача від 12 вересня 2019 року і провадження у справі закрити.

Відповідач позов не визнав. Подав суду диск з відеозаписом з відеореєстратора службового автомобіля, на якому зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Вважає, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та просив в задоволенні позову відмовити з мотивів його безпідставності.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 12 вересня 2019 року о 19 год. 00 хв., керуючи автомобілем марки «IVECO DAILY», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м. Ковелі, по вул. Брестській, на перехресті з вул. Д.Хмари, здійснив проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофора жовтого кольору, чим порушив п. 8.7.3 (г) ПДР України, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП. Інспектором патрульної поліції постановлено застосувати до позивача адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Пунктом 1 ст.9 КУпАП зазначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 2 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно пп.«в» п.8.7.3 ПДР України, зелений миготливий сигнал світлофора дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух.

Відповідно до пп.«ґ» п.8.7.3 ПДР України жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Відповідач надав суду відеозапис з відеореєстратора зі службового автомобіля, з якого вбачається, що позивач, під час керування транспортним засобом та руху по вул. Брестській в м. Ковелі, під`їжджаючи до перехрестя з вул. Драй Хмари, на значній віддалі від дорожньої розмітки 1.12 (стоп-лінія), був інформований зеленим миготливим сигналом світлофора про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух через перехрестя. В момент закінчення зеленого миготливого сигналу і зміни сигналу світлофору на жовтий, який забороняє рух через перехрестя, позивач продовжував знаходитись на значній віддалі від дорожньої розмітки 1.12 (стоп-лінія). Ця значна віддаль дозволяла йому виконати вимоги жовтого сигналу і зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), не вдаючись до екстреного гальмування. Однак, позивач правила дорожнього руху порушив, не зупинився перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія) і проїхав перехрестя на жовтий сигнал світлофора.

Отже, твердження позивача, що він в`їхав на перехрестя на зелений сигнал світлофора і вже після цього сигнал змінився на жовтий, спростовується наданим відповідачем відеозаписом, а тому суд його відхиляє.

Згідно п.8.10 ПДР України, у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Відповідно п.8.11 ПДР України, водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Як зазначалося вище, позивачу не було необхідності вдаватись до екстреного гальмування для зупинки перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), значна віддаль до стоп-лінії у момент, коли сигнал світлофора змінився на жовтий, дозволяла йому зупинитись перед стоп-лінією не вдаючись до екстреного гальмування.

До того ж, позивач заздалегідь був інформований зеленим миготливим сигналом світлофора про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух через перехрестя, і мав бути готовий до зупинки автомобіля.

Крім цього, пункт 8.11 ПДР України, на який посилається позивач, дозволяє водіям рухатися через перехрестя лише за умови забезпечення безпеки дорожнього руху. Як видно з відеозапису, перехрестя, яке протиправно проїхав позивач, ігноруючи жовтий сигнал світлофора, готувався проїхати інший автомобіль і рух позивача через перехрестя міг призвести до зіткнення, тобто позивач, рухаючись через перехрестя, аж ніяк не міг забезпечити безпеку дорожнього руху.

З того ж відеозапису видно, що зупинка позивача перед стоп-лінією не могла створити іншим учасникам руху перешкоди, зокрема, позаду позивача автомобілів не було.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач своїми діями порушив п.8.7.3 (г) ПДР України та здійснив проїзд перехрестя на заборонний (жовтий) сигнал світлофора.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв в межах повноважень та у спосіб, передбачений законом та Конституцією України.

Таким чином, приймаючи до уваги, що дотримання ПДР України є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, суд приходить до переконання, що відповідачем належними та допустимими доказами доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а тому постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 12.09.2019 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. прийнята правомірно та скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 7, 8, 9, 19, 25, 77, 121, 194, 211, 241, 242, 245, 246, 250, 286 КАС України, на підставі ст.ст.245, 251, 280 КУпАП, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Ковельського відділу поліції Головного управління національної поліції у Волинській області, інспектора СРПП №3 Ковельського відділу поліції Головного управління національної поліції у Волинській області Михалевича Ярослава Васильовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:С. Л. Панасюк