Справа № 500/2235/19
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2019-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2235/19

19 жовтня 2019 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баб`юка П.М. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Тернопільської міської ради до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області про визнання дій неправомірними та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Тернопільська міська рада (далі, також, позивач) звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (далі, також, відповідач) із вимогами

- визнати дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області Гульки В.І. по винесенні постанови про стягнення виконавчого збору від 27.08.2019 по ВП №59657707 неправомірними;

- скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 27.08.2019 по ВП №59657707.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем 27.08.2019 винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 16692,00 грн по ВП №59657707. Позивач зазначає, що для стягнення виконавчого збору необхідні дві умови: 1) фактичне виконання судового рішення; 2) вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень. Витрати виконавчого провадження та виконавчий збір стягуються за постановою державного виконавця з боржника, якщо останній не виконав рішення добровільно в установлений строк і воно було виконане примусово. Звернув увагу суду на те, що фактично судове рішення державним виконавцем виконано не було. Державний виконавець не вчинив будь-яких дій, які б свідчили про реалізацію заходів примусового виконання рішення, передбачених статтею 10 Закону України "Про виконавче провадження". Також, наголошує на тому, що постанова Тернопільського міськрайонного суду від 18.07.2019 може бути виконана лише боржником, державний виконавець не може без участі боржника в примусовому порядку виконати дане рішення, а отже відсутні підстави для стягнення виконавчого збору.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.10.2019 відкрито провадження у адміністративній справі №500/2235/19 прийнято позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено у справі судове засідання.

Від представника позивача 18.10.2019 на адресу суду надійшла заява, в якій він просить проводити розгляд справи в порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується його підписом на повістці про виклик (аркуш справи 32), причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав.

Враховуючи те, що у відповідності до статей 268, 269, 287 зазначена справа належить до категорії термінових адміністративних справ, для яких встановлено десятиденний строк розгляду судом, а також, відсутність потреби щодо заслуховування свідка чи експерта, керуючись положеннями ч.9 ст.205 КАС України, судом прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження за відсутності представника відповідача.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Тернопільським міськрайонним судом 18.07.2019 видано виконавчий лист №607/25677/18 про поновлення ОСОБА_1 на посаді директора Комунальної установи початковий спеціалізований навчальний заклад "Тернопільська музична шкода №2 імені Михайла Вербицького".

На виконання зазначеного листа старшим виконавцем відділу примусового виконання рішень управління держаної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Тернопільської області Гулькою Володимиром Ігоровичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 26.07.2019 ВП №59657707 (аркуш справи 9).

Також, 26.07.2019 відповідачем на адресу Тернопільської міської ради сформовано вимогу виконати рішення Тернопільського міськрайонного суду №607/25677/18 та надати належним чином завірену копію відповідно до законодавства про працю наказ або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та копію трудової книжки стягувача із внесенням відповідного запису про поновлення на роботі (аркуш справи 11).

Позивач надіслав на адресу відповідача 31.07.2019 лист №1194/04, в якому просив закінчити виконавче провадження, повідомив, що Тернопільська міська рада подала апеляційну скаргу на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 18.07.2019 (аркуш справи 10).

Також, 07.08.2019 за результатами розгляду вимоги виконавця від 26.07.2019 позивач надіслав на адресу відповідача лист, в якому зазначив, що підстав для виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду від 18.07.2019 немає. Посилався на те, що розпорядження міського голови №227-К від 24.05.2019 на підставі розпорядження міського голови №291-К від 17.07.2019 втратило чинність, ще до прийняття рішення Тернопільського міськрайонного суду, а ОСОБА_1 звільнений з посади директора Комунальної установи початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад "Тернопільська музична школа №2 імені Михайла Вербицького" згідно розпорядження міського голови від 13.11.2018 №388-К "Про звільнення", а не відповідно до розпорядження №227-К від 24.05.2019, яке оскаржувалось. В зв`язку із цим, позивач просив винести постанову про закінчення виконавчого провадження №59667706 від 26.07.2019 (аркуш справи 12).

13 серпня 2019 року відповідачем на адресу Тернопільської міської ради повторно сформовано вимогу виконати рішення Тернопільського міськрайонного суду №607/25677/18 від 18.07.2019 та надати протягом двох днів підтвердження виконання даного рішення суду (аркуш справи 15).

За результатами розгляду даної вимоги позивач надіслав на адресу відповідача 27.08.2019 лист №1748/05, в якому повідомив, що Тернопільська міська рада подала апеляційну скаргу на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 18.07.2019 (аркуш справи 13).

27 серпня 2019 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Гулькою Володимиром Ігоровичем винесено постанову про стягнення виконавчого збору з боржника Тернопільська міська рада в розмірі 16692,00 грн ВП №59657707.

Вважаючи протиправними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області при винесенні зазначеної постанови про стягнення виконавчого збору та вважаючи її незаконною, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентується Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).

Згідно з статтею 1 Закону №1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з частинами 1, 2 статті 27 Закону №1404-VIII Виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Відповідно до частини 4 статті 27 Закону №1404-VIII державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Як випливає із матеріалів справи, постанова про відкриття виконавчого провадження від 26.07.2019 ВП №59657707 не містить зобов`язання про сплату боржником виконавчого збору.

Суд встановив, що рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.07.2019 у справі №607/25677/18 є рішенням немайнового характеру.

Відповідно до статті 10 Закону № 1404-VIII заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Іншими заходами примусового характеру, що передбачені цим Законом, у разі виконання рішення немайнового характеру можуть бути заходи, які передбачені статтями 63-67 Закону №1404-VIII.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що обов`язковими умовами стягнення виконавчого збору є:

1) фактичне виконання судового рішення;

2) вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень.

За своїм змістом виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови що такі заходи призвели до виконання рішення.

Частинами 2, 3 статті 63 Закону №1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 11 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Проаналізувавши положення статті 63 Закону №1404-VIII, суд дійшов висновку, що під час виконання рішень немайнового характеру державний виконавець фактично надає боржнику строк на добровільне виконання рішення, а у випадку повторного невиконання боржником рішення протягом наданого строку законодавець диференціює подальші дії державного виконавця залежно від участі боржника в процесі виконання рішення. Так, якщо рішення можливо виконати без участі боржника державний виконавець вживає заходів примусового виконання рішення, а якщо рішення неможливо виконати без участі боржника, державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, тобто не вживає жодних заходів примусового виконання рішення.

Таким чином, положення Закону №1404-VIII, що визначають порядок виконання рішень немайнового характеру, які не можуть бути виконані без участі боржника, не передбачають вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання рішення та, як наслідок, стягнення з боржника виконавчого збору.

Суд встановив, що виконання зазначеного рішення суду можливе лише боржником - Тернопільською міською радою, оскільки, відповідно до пункту 10 частини 4 статті 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", а також, статуту Комунальної установи початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад "Тернопільська музична школа №2 імені Михайла Вербицького" керівник комунальної установи призначається на посаду та звільняється з неї згідно розпорядження міського голови.

Також, суд встановив, що фактично рішення суду, виконане не було. Крім того, суд вважає, що державний виконавець не вчинив будь-яких дій, які б свідчили про реалізацію заходів примусового виконання рішення, передбачених статтею 10 Закону №1404-VIII. Водночас, рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.07.2019 може бути виконане лише боржником, державний виконавець взагалі не в змозі без участі боржника в примусовому порядку виконати дане рішення, а отже й відсутні підстави для стягнення виконавчого збору.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що стягнення виконавчого збору з позивача згідно постанови державного виконавця від 27.08.2019 ВП №59657707 є безпідставним та необґрунтованим, а тому, позовні вимоги щодо скасування постанови про стягнення виконавчого збору підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує.

Відповідно до частини 1 статті 74 Закону №1404-VIII, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб`єкта владних повноважень чи окремих його положень.

Разом з тим, дії виконавця щодо стягнення виконавчого збору є фактично винесенням оскарженої постанови та її підписанням, що відповідно до вимог закону входить до повноважень останнього, у зв`язку з чим, ці дії не є очевидно протиправними. Крім цього, для повного захисту порушених прав позивача достатньо визнання протиправним і скасування рішення державного виконавця щодо стягнення виконавчого збору.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню, в частині визнання протиправним та скасування оскарженого рішення.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Тернопільської міської ради до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про скасування постанови про стягнення виконавчого збору ВП № 50323324 від 19.10.2017 та постанови про визнання дій неправомірними та скасування постанови - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 27.08.2019 №59657707, винесену старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області Гулькою В.І.

В задоволенні позовних вимог щодо визнання противними дій старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області Гульки В.І. вчинені в межах виконавчого провадження №59657707 щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 27.08.2019 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Реквізити сторін:

Позивач: Тернопільська міська рада, вул. Листопадова, 5, м. Тернопіль, 46000, .

Відповідач: Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області, вул. Грушевського, 8, м. Тернопіль, 46022 , .

Головуючий суддя Баб`юк П.М.

копія вірна

Суддя Баб`юк П.М.