Справа № 147/919/19
Суддя: Дудіков А. В.
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Тростянецький районний суд
справа № 147/919/19
номер провадження № 2-а/147/27/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 року Тростянецький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Дудікова А.В.,

при секретарі Подолян Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Тростянецького районного суду Вінницької області адміністративну справу №147/919/19 за позовом ОСОБА_1 до Вінницької митниці ДФС України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2019р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Вінницької митниці ДФС України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15.01.2019 р. в.о. заступником начальника митниці - начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Вінницької митниці ДФС України було складено постанову у справі про порушення митних правил № 1944/40100/18, відповідно до змісту вказаної постанови ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за ч. 3 ст. 470 МК України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн. Позивач вважає, що вищезазначена постанова винесена відповідачем без повного та належного дослідження всіх обставин справи, а тому є незаконною і підлягає скасуванню. Окрім того, дана постанова була винесена без участі особи, яка притягується до відповідальності, а також з порушенням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Також зазначила, що про оскаржувану постанову вона дізналася 21.08.2019 р., коли звернулася до Тростянецького відділу ДВС із заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження та отримала копію постанови від 15.01.2019 р. А тому, просила поновити строк на оскарження постанови, визнати постанову в справі про порушення митних правил №1944/40100/18 протиправною та скасувати її.

Ухвалою суду від 06.09.2019р. прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Визначено, що розгляд справи необхідно проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу за її відсутності та задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, від Вінницької митниці Державної фіскальної служби України надійшов відзив на позовну заяву, в якій зазначили, що вимоги ОСОБА_1 не визнають. Просили постанову від 15.01.2019 р. залишити без змін, в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання у зв`язку з неявкою всіх учасників справи за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Кожна особа, як зазначено у ч.1 ст. 24 МК України, має право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів доходів і зборів, їх посадових осіб та інших працівників, якщо вважає, що цими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси.

Відповідно до ст. 529 МК України постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Рішення митних органів, відповідно до ст. 122 КАС України може бути оскаржене в порядку адміністративного судочинства протягом 6 місяців з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Разом з цим, у випадку оскарження постанов у справах про порушення митних правил, цей строк складає 10 днів та обчислюється з ухвалення відповідної постанови.

Строк звернення до суду зі скаргою може бути поновлено судом за наявності відповідного клопотання та у випадку, якщо причини пропуску вказаного строку були визнані відповідним складом суду поважними.

Судом встановлено, що про оскаржувану постанову митного органу позивачу стало відомо лише 21.08.2019 р., коли ОСОБА_1 звернулася до Тростянецького РВ ДВС із заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції за її заявою, а з позовом звернулася до суду 22.08.2019 р. (а.с.9). Доказів того, що копію постанови позивач отримала раніше, судом не встановлено. Тому для захисту прав та інтересів позивача у сфері митного регулювання є необхідним поновити строк на оскарження постанови у справах про порушення митних правил.

Згідно ч.6 ст.530 МК України перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Виходячи з вимог ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У відповідності до ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до постанови в справі про порушення митних правил №1944/40100/18 від 15.01.2019 р. громадянку ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК України ( а.с. 8).

У вищевказаній постаноі зазначено, що 14.08.2018 р. об 11 год. 56 хв., через міжнародний пункт пропуску «Могилів-Подільський - Отач» відділ митного оформлення «Автомобільний» митного поста «Дністер» Вінницької митниці ДФС, на митну територію України було ввезено транспортний засіб «ТOYOTA COROLLA», кузов № НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ( Р . Литва), під керуванням гр. України ОСОБА_2 в митному режимі «Транзит» з метою особистого користування. Станом на 21.11.2018 р., інформація щодо вивезення за межі митної території України транспортного засобу «ТOYOTA COROLLA», кузов № НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (Р. Литва ), в базах даних програмно-інформаційного комплексу «Автотранспортні засоби» Єдиної автоматизовано інформаційної системи ДМС України, була відсутня.

Таким чином, ОСОБА_1 перевищив встановлений ч. 1 ст. 95 МК України десятиденний строк доставки автомобіля марки «ТOYOTA COROLLA», що перебуває під митним контролем до органу доходів і зборів призначення, більше ніж на десять діб.

Частиною 3 ст. 470 МК України передбачена відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на десять діб, але не більше ніж на двадцять діб, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих документів.

Виходячи зі змісту частини 1 статті 466 МК України, адміністративні стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.

В той же час, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (частина 1 статті 486 МК України).

Статтею 489 МК України встановлено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно визначення, наведеного в частині 1 статті 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до частини 2 статті 459 МК України суб`єктами адміністративної відповідальності можуть бути громадяни, які на момент вчинення порушення митних правил досягли 16-річного віку, а при вчиненні таких порушень підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно частин 1 і 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Статтею 531 МК України визначено перелік підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, а саме: відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом. Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Згідно змісту оскаржуваної постанови у справі про порушення митних правил №1944/40100/18 від 15.01.2019 р., в діях гр. України ОСОБА_1 наявні ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК України.

Суд звертає увагу, що в протоколі у суті правопорушення зазначено, що 14.08.2018 р. об 11 год. 56 хв., через міжнародний пункт пропуску «Могилів-Подільський - Отач» відділ митного оформлення «Автомобільний» митного поста «Дністер» Вінницької митниці ДФС, на митну територію України було ввезено транспортний засіб «ТOYOTA COROLLA», кузов № НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ( Р . Литва), під керуванням саме гр. України ОСОБА_2 в митному режимі «Транзит» з метою особистого користування, а не позивачем ОСОБА_1 , відносно якої було винесено постанову.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративна відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок відповідно до здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивача неправомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності, а тому постанова в справі про порушення митних правил №1944/40100/18 від 15.01.2019 р. підлягає скасуванню, у зв`язку з тим, що в постанові вказано, що на митну територію України було ввезено транспортний засіб «ТOYOTA COROLLA», кузов № НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ( Р . Литва), під керуванням гр. України ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 , яку притягнуто до відповідальності за порушення митних правил, тобто судом встановлено невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, суд відмовляє в задоволені позовних вимог в частині визнання оскаржуваної постанови протиправною, оскільки повноваження суду за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності визначено ч. 3 ст. 286 КАС України, відповідно до якої такі повноваження в суду відсутні. Виходити за межі позовних вимог в цій частині суд не вбачає необхідності, оскільки прийшов до переконання, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

За таких обставин позов підлягає задоволенню частково.

Згідно ч.4 ст.288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита, а тому судові витрати слід компенсувати за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 24, 95, 458, 470, 489, 495, 529, 531 Митного кодексу України, керуючись ст. ст. 2, 9, 72, 77, 123, 229, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Вінницької митниці ДФС України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил, - задовольнити частково.

Постанову в.о. заступника начальника митниці - начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Вінницької митниці ДФС України Педосенко Ігоря Миколайовича в справі про порушення митних правил №1944/40100/18 від 15.01.2019 р., згідно якої ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500 грн. скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

У решті позовних вимог відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до або через відповідні суди, протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя