Справа № 200/11777/19-а
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2019 р. Справа№200/11777/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Логойди Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначав, що перебуває на обліку у відповідача як отримувач пенсії за віком на пільгових умовах по списку №1. З 01.07.2019 року виплату пенсії припинено з підстав, що не передбачені ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

На звернення щодо підстав припинення виплати пенсії та поновлення виплати пенсії отримав розпорядження від 25.06.2019 року та відповідь від 29.08.2019 року №175/М-01-01-08, з яких дізнався, що його пенсійну справу було переглянуто та виявлено, що йому безпідставно зараховані періоди пільгового стажу з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.08.2016 року по 31.08.2018 року через несплату підприємством страхових внесків та єдиного внеску. У зв`язку з цим виплату пенсії було припинено.

Вказані дії відповідача та рішення вважав протиправними та такими, що порушують його пенсійні права.

У зв`язку з наведеним позивач просив:

- визнати протиправними дії Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо припинення виплати пенсії та не зарахування до його страхового стажу періоду роботи з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.08.2016 року по 31.08.2018 року на відокремленому підрозділі «Шахта «Котляревська» державного підприємства «Селидіввугілля»;

- скасувати розпорядження Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 25.06.2019 року про припинення виплати йому пенсії;

- зобов`язати Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області продовжити виплати пенсії з 01.07.2019 року.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому виклав зміст оскарженого рішення. Вважав, що діяв відповідно до вимог законодавства і не порушив пенсійні права позивача. Просив в задоволенні позову відмовити.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 22.09.2018 перебуває на обліку у відповідача як отримувач пенсії за віком на пільгових умовах по списку №1; є працюючим пенсіонером.

Розпорядженням Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 25.06.2019 року виплату пенсії припинено з 01.07.2019 року.

Підставою для припинення виплати пенсії стало те, що за результатами перегляду його пенсійної справи встановлено, що йому, на думку відповідача, до страхового стажу були безпідставно зараховані періоди пільгового стажу з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.08.2016 року по 31.08.2018 року через несплату підприємством страхових внесків та єдиного внеску.

15.08.2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про поновлення виплати пенсії.

На заяву надано відповідь від 29.08.2019 року №175/М-01-01-08, в якій повідомлено, що за матеріалами пенсійної страви його страховий стаж для визначення права на день призначення пенсії був врахований по 31.08.2018 року та склав 34 роки 4 місяці 21 день, з них стаж за списком №1 - 10 років 10 місяців 22 дні. Однак, відокремленим підрозділом «Шахта «Котляревська» державного підприємства «Селидіввугілля», де працює заявник, страхові внески сплачені лише по 31.07.2016 року. В результаті наведеного пенсійну справу було переглянуто, і періоди роботи з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.08.2016 року по 31.08.2018 року, що були зараховані до пільгового та страхового стажу, виключені з розрахунку страхового стажу у зв`язку з тим, що вказаним підприємством за ці періоди не були сплачені страхові внески до Пенсійного фонду та єдиний соціальний внесок; заробіток розрахований без урахування цих періодів. В результаті страховий стаж склав 31 рік 5 місяців 21 день, стаж за списком № 1 - 7 років 11 місяців 22 дні.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 розд. ХІV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 вказаного Закону на пільгових умовах пенсія за віком призначається, зокрема працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, або за відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають особи, визначені наступними абзацами п. 1 ч. 2 ст. 114 вказаного Закону.

Таким чином однією з умов для призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (по списку № 1) є наявність відповідного страхового стажу.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з ч. 4 ст. 21 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» до страхового стажу прирівнюється трудовий стаж, набутий працівником за час роботи на умовах трудового договору (контракту) до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" (до 01.01.2001 року), а також періоди, починаючи з 1 січня 2016 року, протягом яких особа не підлягала страхуванню за цим Законом, але нею або роботодавцем за неї сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

До набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» питання пенсійного забезпечення, в тому числі й порядок обчислення стажу для призначення пенсій, регулювалися Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. Разом з тим, до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Обов`язок сплати страхових внесків по Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (ч.ч. 6 та 12 ст. 20) та обов`язок сплати єдиного внеску по Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (п. 10 ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 4) покладений на страхувальників (підприємців-роботодавців), які є платниками таких внесків.

Виходячи з положень вказаних Законів найнятий працівник не є самостійним платником таких внесків.

Отже, періоди роботи, за які підприємство-страхувальник нарахувало застрахованій особі - працівнику заробітну плату та утримало з неї відповідні страхові внески (єдиний внесок), повинні зараховуватися до страхового стажу цієї застрахованої особи-працівника незалежно від того, чи сплатило фактично підприємство-страхувальник ці страхові внески, чи ні.

Працівник же не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи до страхового стажу за порушення, яке вчинене роботодавцем - платником страхових внесків (єдиного внеску).

Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку (в індивідуальних відомостях про застраховану особу - позивача (форма Ок-5)) відомостей про сплату підприємством-роботодавцем страхових внесків (єдиного внеску) для нарахування пенсії за спірний період не є підставою для позбавлення особи права на пенсію.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 року в справі №208/6680/16-а, від 24.05.2018 року в справі № 490/12392/16-а, від 04.09.2018 року в справі № 482/434/17, які відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Отже, орган Пенсійного фонду України неправомірно виключив з розрахунку страхового стажу спірний період роботи позивача (який підтверджується записами в трудовій книжці позивача), посилаючись на зазначені ним обставини, та неправомірно припинив виплату пенсії позивачу з підстав, що не передбачені ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Разом з тим, суд також враховує і те, що позивачем надано довідку відокремленого підрозділу «Шахта «Котляревська» державного підприємства «Селидіввугілля» від 25.09.2019 року № 07-04/2876, відповідно до якої утримані із заробітної плати працівників відокремленого підрозділу «Шахта «Росія» державного підприємства «Селидіввугілля» (найменування до перейменування) страхові внески за період роботи з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року та утриманий із заробітної плати працівників відокремленого підрозділу «Шахта «Котляревська» державного підприємства «Селидіввугілля» єдиний внесок за період роботи з 01.08.2016 року по 31.08.2018 року перераховано до органу Пенсійного фонду України повністю.

У вказаній довідці також міститься посилання на наказ державного підприємства «Селидіввугілля» від 23.05.2017 року №105 про перейменування з 18.07.2017 року відокремленого підрозділу «Шахта «Росія» державного підприємства «Селидіввугілля» у відокремлений підрозділ «Шахта «Котляревська» державного підприємства «Селидіввугілля».

Також позивачем надано довідки відокремленого підрозділу «Шахта «Котляревська» державного підприємства «Селидіввугілля» (де він працює і натепер) від 25.09.2019 року № 04-22/2874 та № 04-22/2874, які підтверджують те, що протягом вказаних спірних періодів йому нараховувалася заробітна плата та із заробітної плати щомісячно сплачувалися страхові внески та єдиний соціальний внесок.

Вказані обставини підтверджують висновок суду про порушення відповідачем пенсійних прав позивача.

Щодо припинення виплати пенсії

Підстави для припинення виплати пенсії визначені ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно з якою виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Отже, припинення виплати пенсії можливе лише на підставі відповідного рішення, що прийнято органом Пенсійного фонду або судом, і лише з підстав визначених статтею 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», перелік яких є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав виключно у випадках, передбачених законом.

Органом Пенсійного фонду рішення про припинення виплати пенсії з встановлених законом підстав - не приймалося.

Посилання відповідача на те, що відбулося призупинення виплати пенсії позивача, є неприйнятними, оскільки таке зупинення з подальшим поновленням виплати пенсії законом передбачено лише щодо пенсії по інвалідності в разі зміни групи інвалідності (ст.35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Враховуючи наведене, орган Пенсійного фонду безпідставно не виплачував позивачу пенсію.

З огляду на наведене порушені пенсійні права позивача підлягають відновленню.

З огляду на наведене з метою ефективного захисту порушених прав позивача позовні вимоги підлягають задоволенню іншим шляхом - шляхом визнання протиправними таких дій суб`єкта владних повноважень, визнання протиправним та скасування оскарженого розпорядження та зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу позивача спірні періоди його роботи і поновити виплату йому пенсії (ч. 2 ст. 9, п.10 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85400, Донецька обл., м.Селидове, вул.Героїв праці, 6, ) про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 25.06.2019 року про припинення виплати пенсії ОСОБА_1 .

Визнати протиправними дії Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо виключення з розрахунку страхового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.08.2016 року по 31.08.2018 року.

Зобов`язати Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.08.2016 року по 31.08.2018 року, і поновити виплату йому пенсії.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85400, Донецька обл., м.Селидове, вул.Героїв праці, 6, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) здійснені ним документально підтверджені судові витрати в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 (сорок) коп.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення судом складено 21 жовтня 2019 року.

Суддя Т.В. Логойда