Справа № 180/110/17
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

17 жовтня 2019 року

Київ

справа №180/110/17

адміністративне провадження №К/9901/19111/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Тацій Л.В.,

суддів: Рибачука А.І., Стеценка С.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2017 року (ухвалену в складі: Головуючого судді - Панченко О.М., суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.) по справі №180/110/17 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Марганці Дніпропетровської області (правонаступник - Нікопольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області) про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) у січні 2017 року звернулась до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Марганці Дніпропетровської області (правонаступник - Нікопольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області), в якому, з урахуванням уточнень, просила:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови позивачу з 29.07.2016 у перерахунку пенсії по втраті годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановленої Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у розмірі 50% пенсії, що була призначена її чоловіку ОСОБА_2 згідно рішень Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 12.01.2011 та Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.08.2011р. у справі №2а-824/11;

- зобов`язати відповідача скасувати рішення №27 від 05.08.2016 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії по втраті годувальника згідно рішень Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.08.2011 та Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 12.01.2011 у справі № 2а-824/11;

- зобов`язати відповідача здійснити з 01.07.2016 ОСОБА_1 перерахунок пенсії по втраті годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановленої Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у розмірі 50% пенсії, що була призначена її чоловіку ОСОБА_2 згідно рішень Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 12.01.2011 та Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.08.2011 у справі №2а-824/11;

- стягнути з відповідача на її користь відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 15000 грн.

Позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що вона є дружиною померлого ОСОБА_2 , якому на підставі рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 12 січня 2011 року та Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2011 року (справа № 2а-824/11) встановлено право на пенсію в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком з урахуванням вимог ст.50, ч.4 ст.54, ч.3 ст.60 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». 29 липня 2016 року позивачка звернулася до Управління Пенсійного фонду України в м. Марганці із заявою про нарахування їй пенсії по втраті годувальника з розрахунку 50 відсотків пенсії, що була призначена її чоловіку ОСОБА_2 згідно рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 12 січня 2011 року та постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2011 року у справі № 2а-824/11. Однак, рішенням УПФУ в м. Марганці № 27 від 05 серпня 2016 року у перерахунку їй відмовлено.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Постановою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 30 березня 2017 року позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії по втраті годувальника з розрахунку 50% пенсії, що була призначена її чоловіку ОСОБА_2 згідно рішень Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 12 січня 2011 року та Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2011 року у справі №2а-824/11.

Зобов`язано відповідача скасувати рішення, оформлене протоколом №27 засідання комісії по розгляду питань, пов`язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення, управління Пенсійного фонду України в м. Марганці Дніпропетровської області від 05 серпня 2016 року про відмову позивачу у перерахунку пенсії по втраті годувальника згідно рішень Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2011 року та Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 12 січня 2011 року у справі №2а-824/11.

Зобов`язано відповідача здійснити перерахунок пенсії по втраті годувальника позивачу з 01 липня 2016 року з розрахунку 50% пенсії, що була призначена її чоловіку ОСОБА_2 згідно з рішеннями Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 12 січня 2011 року та Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2011 року у справі №2а-824/11.

Стягнуто з Управління Пенсійного фонду України в м. Марганці Дніпропетровської області на користь позивача моральну шкоду в розмірі 500 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка має право на пенсію по втраті годувальника з розрахунку 50 відсотків пенсії, що була призначена її чоловіку ОСОБА_2 згідно рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 12 січня 2011 року та Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2011 року по справі № 2а-824/11.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2017 року апеляційну скаргу Нікопольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області задоволено. Постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 30 березня 2017 року по справі №180/110/17 скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що розмір пенсії позивачки у зв`язку з втратою годувальника має складати не менше 50% пенсії по інвалідності померлого годувальника. Проте, з 23 липня 2011 року відбулися зміни в законодавстві щодо розміру виплати ОСОБА_2 пенсії відповідно до ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а постанови у справі №2а-824/11 підлягали виконанню по 23 липня 2011 року.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та заперечень на касаційну скаргу

26 червня 2017 року позивач направила до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, у якій просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати, справу направити на новий розгляд до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

В обґрунтування вимог касаційної скарги позивач зазначає, що суд апеляційної інстанції при ухваленні рішення порушив норми матеріального права. Також касаційна скарга мотивована тим, що судом не враховано при розгляді справи того, що на час розгляду апеляційної скарги Управління пенсійного фонду України в м. Марганець Дніпропетровської області було ліквідовано. Суд дійшов помилкового висновку про те, що рішення суду, яке набрало законної сили не дає права позивачці на перерахунок пенсії по втраті годувальника в розмірі пенсії, в якому за життя чоловіка йому здійснено перерахунок пенсії. Також позивачка зазначила, що судом допущено неповноту дослідження обставин по справі.

Відповідач надіслав до суду заперечення на касаційну скаргу, відповідно до яких проти задоволення скарги заперечує. Зазначив, що апеляційна скарга була подана правонаступником Управління Пенсійного фонду України в м. Марганці Дніпропетровської області - Нікопольським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, а отже справа розглянута судом з урахуванням того, що Управління Пенсійного фонду України в м. Марганці Дніпропетровської області ліквідоване та за участю правонаступника відповідача. Вирішення судом спору між чоловіком позивачки і пенсійним фондом щодо розміру та порядку нарахування його пенсії відбулось в 2011 році за іншого законодавчого врегулювання даного питання, а тому здійснення позивачці перерахунку пенсії за такими судовими рішення, ухваленими відносно іншої особи, неможливо.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 03 липня 2017 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою УПФУ.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». З цієї дати набула чинності нова редакція Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Згідно з підпунктом 4 пункту 1 Перехідних положень КАС касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

На виконання вимог підпункту 7 пункту 1 Перехідних положень справа була передана до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 червня 2019 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Тацій Л.В., судді: Рибачук А.І., Стеценко С.Г., справу передано головуючому судді.

Ухвалою Верховного Суду від 16.10.2019 справа прийнята до провадження та призначено її розгляд в попередньому провадженні.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Судами встановлено, що згідно посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 17.04.2015 позивачка є членом сім`ї померлого ветерана війни ОСОБА_2 (інваліда війни 2 групи).

Постановою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 12 січня 2011 року по справі №2а-824/11 зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Марганці вчинити дії щодо перерахунку та виплати ОСОБА_2 відповідно до вимог ст.50, 54 та з урахуванням ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" державної пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановлено ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з 01 листопада 2010 року по 12 січня 2011 року, з вирахуванням фактично отриманих сум пенсії в зазначений період.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2011 року постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 12 січня 2011 року по справі №2а-824/11 в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплатити позивачу на підставі ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю по 12 січня 2011 року змінено. Виключено кінцеву дату здійснення перерахунку пенсії. В іншій частині постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 12 січня 2011 року залишено без змін.

Розпорядження Управління ПФУ в м. Марганці за № 201413 від 20 грудня 2011 року ОСОБА_2 проведено перерахунок пенсії на підставі судових рішень з 01 листопада 2010 року по 22 липня 2011 року. За даними управління ПФУ в м. Марганці нарахована згідно рішень судів пенсія ОСОБА_2 не виплачена.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

Постановою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 08 жовтня 2015 року по справі №180/1783/15-а, яку залишено без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2016 року, визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м. Марганці Дніпропетровської області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за віком, яка їй призначалася відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію відповідно до ст.36 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" на підставі заяви від 13 травня 2015 року.

Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м. Марганці Дніпропетровської області:

- скасувати рішення, оформлене протоколом №15 засідання комісії по розгляду питань, пов`язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення, управління Пенсійного фонду України в м. Марганці Дніпропетровської області від 15 червня 2015 року про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії з виду на вид, а саме з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб";

- поновити ОСОБА_1 виплату пенсії у зв`язку з втратою годувальника згідно ст.36 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" на підставі заяви від 13 травня 2015 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2016 року постанову Марганецького міського суду від 08 жовтня 2015 року по справі №180/1783/15-а залишено без змін.

29 липня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до Управління Пенсійного фонду України в м. Марганці із заявою про нарахування їй пенсії по втраті годувальника з розрахунку 50% пенсії, що була призначена її чоловіку ОСОБА_2 згідно постанов Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 12 січня 2011 року та Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2011 року у справі №2а-824/11.

Рішенням управління Пенсійного фонду України в м. Марганці Дніпропетровської області, оформленим протоколом №27 засідання комісії по розгляду питань, пов`язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення, управління Пенсійного фонду України в м. Марганці Дніпропетровської області від 05 серпня 2016 року позивачці відмовлено в перерахунку пенсії по втраті годувальника.

Відмова мотивована тим, що рішення судів по справі №2а-824/11 від 12 січня 2011 року та від 30 серпня 2011 року стосуються особи, щодо якої прийняті рішення, є суб`єктивним правом тільки ОСОБА_2 і втрачають свою силу зі смертю даної особи, а тому в подальшому не можуть розповсюджуватися (застосовуватися) у відносинах його спадкоємців при визначенні розміру пенсії. Також відповідачем зазначено, що проводити перерахунок пенсії згідно п.11 Постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в мінімальному розмірі пенсії недоцільно, дані про заробітну плату в зоні відчуження в 1989 році відсутні.

Відповідач не заперечує з приводу того, що позивач має право на пенсію по втраті годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу визначення розміру пенсії по втраті годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Позивачка звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії по втраті годувальника 29 липня 2016 року. Наполягала на тому, що розмір пенсії по втраті годувальника має складати 50% пенсії, що була призначена чоловіку - ОСОБА_2 згідно постанов Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 12.01.2011 та Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.08.2011р. у справі №2а-824/11.

Вважаючи вказану відмову у перерахунку пенсії протиправною, позивачка звернулася з цим позовом до суду.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також, виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з положенням ч. 4 ст. 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1,2 та 3 ст. 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, ст. 2 та ч.4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.37 Закону Україну "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в редакції станом на 29 липня 2016 року, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі 50% пенсії за віком померлого годувальника на одного непрацездатного члена сім`ї.

Законом України № 76 VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року внесено зміни, зокрема, і до статей 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796- XII. Вказаний закон набрав чинності з 01.01.2015 року.

Згідно ст. 50 Закону № 796-ХІІ особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 54 Закону № 796-ХІІ пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців. Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Отже, на час звернення позивачки із заявою про перерахунок пенсії Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" було надано право Кабінету Міністрів України визначати розміри пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року N1210.

Пунктом 11 зазначеного порядку передбачено, що мінімальний розмір пенсії на одного непрацездатного члена сім`ї становить 50% пенсії по інвалідності померлого годувальника.

Таким чином, розмір пенсії позивача у зв`язку з втратою годувальника має складати не менше 50% пенсії по інвалідності померлого годувальника.

Виходячи з наведеного, виплата державної пенсії по інвалідності, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, проводилась у розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно пункту 3 ст. 116 Конституції України Кабінет Міністрів України забезпечує, зокрема, проведення політики у сфері соціального захисту. Згідно з бюджетними призначеннями Кабінет Міністрів України встановлює розмір окремих видів компенсацій і допомог.

Рішеннями Конституційного Суду України від 26.12.2011 року № 20-рп/2011 та від 25.01.2012 № 3-рп/2012 підтверджена конституційність повноважень Кабінету Міністрів України щодо реалізації політики у сфері соціального захисту, в тому числі, регулювання порядку та розмірів соціальних виплат і допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, виходячи з фінансових можливостей держави.

З 23.07.2011 ОСОБА_2 перераховано пенсію у відповідності до Постанови КМУ №745 від 06.07.2011 року. Такі дії Пенсійного фонду ним за життя оскаржені не були.

При цьому, пенсія позивачки по втраті годувальника має похідний характер від пенсії самого годувальника, тому ОСОБА_1 не належить право вимагати виплати пенсії у розмірі, який був змінений на законних підставах за життя годувальника.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про те, що з 23 липня 2011 року відбулися зміни в законодавстві щодо розміру виплати ОСОБА_2 пенсії відповідно до ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а постанови у справі №2а-824/11 підлягали виконанню по 23 липня 2011 року.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою, зокрема, у постановах від 31.03.2014 у справі №21-37а14, від 02.06.2015 у справі №21-317а15 та Верховного Суду в постанові від 08.05.2019 по справі № 385/1319/15-а.

Також колегія суддів не приймає доводів касаційної скарги про обов`язок відповідача здійснювати нарахування пенсії позивачці згідно постанови Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 12 січня 2011 року та постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2011 року по справі № 2а-824/11, якими встановлені розміри пенсії чоловіка позивачки, оскільки ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», на підставі яких постановлено судові рішення, в подальшому викладені в новій редакції.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що у спірний період відсутні правові підстави для перерахунку та виплати позивачці державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та 75 % мінімальної пенсії за віком відповідно, а тому позов задоволенню не підлягає.

Стосовно посилань позивачки в касаційній скарзі на те, що зміни в редакції Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», які набули чинності з 01.01.2015 року, звужують права громадян та суперечать Конституції України, колегія суддів зазначає, що вказані зміни не визнані Конституційним Судом України неконституційними, а тому підлягають застосуванню.

Також суд зазначає, що Європейський суд з прав людини в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014 зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду апеляційної інстанції слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. 343, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

постановив:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 -залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2017 року по справі №180/110/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.В. Тацій

Судді А.І. Рибачук

С.Г. Стеценко