Справа № 420/860/19
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 жовтня 2019 року

Київ

справа №420/860/19

касаційне провадження №К/9901/25680/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.

розглянув матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬ МАК" на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.04.2019 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07.08.2019 у справі №420/860/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬ МАК" до Головного управління ДФС в Одеській області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Національного антикорупційного бюро України, Державної фіскальної служби України, про визнання протиправним та скасування наказу №1082 від 13.02.2019,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛЬ МАК" у лютому 2019 року звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС в Одеській області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Національного антикорупційного бюро України, Державної фіскальної служби України, про визнання протиправним та скасування наказу №1082 від 13.02.2019 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 10.04.2019 позовні вимоги залишив без задоволення.

П`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 07.08.2019 рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.04.2019 залишив без змін.

Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛЬ МАК" 06.09.2019 звернулося до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.04.2019 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07.08.2019, ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та процесуального права.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом позову у справі №420/860/19 є вимоги про визнання протиправним та скасування наказу №1082 від 13.02.2019 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки.

Суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходили з того, що оскаржуваний наказ відповідача №1082 від 13.02.2019 відповідає вимогам, що передбачені абзацом 3 пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України, а саме містить дату видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта, який перевіряється, адресу об`єкта, перевірка якого проводиться, мету, вид, підстави для проведення перевірки, дату початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися, а також підписаний керівником контролюючого органу та скріплений печаткою цього контролюючого органу.

Також суди зазначили, що направлений відповідачем на адресу позивача запит містив фактичну підставу для направлення запиту (аналіз митних декларацій), правову підставу (частина п`ята статті 334 Митного кодексу України). Крім того, запит містив опис інформації, що запитується, перелік документів, що її підтверджують, був підписаний заступником керівника контролюючого органу та скріплений печаткою цього контролюючого органу.

Відповідно до частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Таким чином, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що судами попередніх інстанцій правильно застосовано норми права при ухваленні судових рішень у справі №420/860/19, що є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Дана справа, призначена та розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Випадків, які б виключали можливість застосування положень пункту 2 частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, не вбачається. У касаційній скарзі таких застережень не міститься.

За таких обставин суд касаційної інстанції вважає касаційну скаргу на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07.08.2019, ухвалену за результатами апеляційного перегляду рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.04.2019 у справі щодо визнання протиправним та скасування наказу, необґрунтованою.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини першої, пунктом 2 частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "АЛЬ МАК" у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.04.2019 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07.08.2019 у справі №420/860/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬ МАК" до Головного управління ДФС в Одеській області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Національного антикорупційного бюро України, Державної фіскальної служби України, про визнання протиправним та скасування наказу №1082 від 13.02.2019.

2. Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Т.М.Шипуліна Л.І.Бившева В.В.Хохуляк