Справа № 560/1164/19
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2019-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/1164/19 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Петричкович А.І.

Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

18 жовтня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Ватаманюка Р.В. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в якому просила:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо зменшення ОСОБА_1 розміру відсотку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці при проведенні перерахунків з 82% до 80% протиправними;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області утриматись від зменшення ОСОБА_1 розміру відсотку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці при проведенні перерахунків з 82% до 80%;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 30000 грн 00 коп заподіяної моральної шкоди.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 травня 2019 року позов задоволено частково:

- визнано протиправними дії відповідача щодо неодноразового зменшення ОСОБА_1 розміру суддівської винагороди, яка враховується при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці з 82% до 80%;

- скасовано Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області 00, дата та час розрахунку 21.03.2019 17:16, про встановлення ОСОБА_1 з 01.01.2019 розміру суддівської винагороди, яка враховується при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці - 80%;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 01.01.2019 щомісячного довічного грошового утримання, виходячи з 82% суддівської винагороди, яка враховується при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням проведених виплат;

- в задоволенні решти позовних вимог відмовлено;

- встановлено судовий контроль за виконанням цього рішення суду, шляхом подання звіту згідно ст.382 КАС України на протязі 30 календарних днів з дня набрання рішення суду у справі №560/1164/19 законної сили;

- стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 768,40 (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

З рішенням суду першої інстанції не погодились як позивач так і відповідач.

Позивач в апеляційній скарзі з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти нове, яким позовні вимоги позивача задовольнити в повному обсязі. В обгрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що відповідачем зменшено відсоток щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці з 82 % до 80 %, а не розмір суддівської винагороди. Разом з тим, апелянт також не погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні вимоги про стягнення заподіяної моральної шкоди.

Відповідач оскаржує рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог з підстав неповноти з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач вказує на відсутність підстав для перерахунку позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді, виходячи з 82% суддівської винагороди, оскільки стаж позивача на посаді судді становить 15 років 0 місяців 03 дні.

В силу положень пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до протоколу 665 від 07.07.2016 позивачу призначено довічне грошове утримання судді у відставці з 15.06.2016. Загальний стаж 34 роки 04 місяці 20 днів (арк. спр. 22).

Постановою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 22.02.2016 по справі № 686/1533/16-а, яка залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17.08.2016, позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Хмельницькому районі про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії задоволено повністю. Визнано відмову Управління Пенсійного фонду України в Хмельницькому районі у призначенні та виплаті ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового у гримання судді у відставці протиправною. Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Хмельницькому районі здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 починаючи з 15 грудня 2015 року щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 82 (вісімдесят два) відсотки грошового утримання судді згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області від 14 грудня 2015 року № 655 без обмеження його граничного розміру. Також цим судовим рішенням було встановлено, що ОСОБА_1 має стаж роботи судді 21 рік 8 місяців 23 дні. (арк. спр. 7-11).

Згідно з Розпорядженням 155100 від 07.11.2016, ОСОБА_1 призначено довічне грошове утримання судді у відставці з 15.12.2015. Загальний процент розрахунку утримання від заробітку - 82% (арк. спр. 51).

Перерахунками довічного грошового утримання ОСОБА_1 від 01.12.2016, від 13.01.2017, від 01.08.2018, від 18.01.2019, від 21.01.2019, від 11.02.2019, визначено загальний процент розрахунку утримання від заробітку - 82% (арк. спр. 53, 53 (зворотній бік), 59, 64 (зворотній бік), 69, 72 (зворотній бік).

Однак, згідно з Рішенням 00 від 20.02.2019, позивачу проведено перерахунок довічного грошового утримання, та визначено загальний процент розрахунку утримання від заробітку - 80% (арк. спр. 73).

Не погоджуючись із діями Головного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача не було жодних законних підстав у лютому - березні 2019 року неодноразово зменшувати довічне грошове утримання позивача з 82% від суми суддівської винагороди до 80% з 01.01.2019, тому рішенням 00, дата та час розрахунку 21.03.2019 17:16 є протиправним.

Зобов`язуючи відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу з 01.01.2019 щомісячного довічного грошового утримання, виходячи з 82 % суддівської винагороди, яка враховується при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, суд першої інстанції виходив з того, що вимога позивача в частині зобов`язання відповідача утриматися від зменшення розміру відсотку щомісячного довічного грошового утримання з 82% до 80% задоволенню не підлягає, оскільки КАС України не встановлює можливості захисту порушених прав та інтересів осіб на майбутнє, а тому захисту підлягають лише порушені права.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує викладене нижче.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ч.ч.1-4 ст. 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VІІІ (далі - Закон №1402-VІІІ в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року;

2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Таким чином, Закон №1402-VІІІ пов`язує право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання зі зміною розміру складових суддівської винагороди судді.

Рішенням Конституційного Суду України № 11-р/2018 від 04.12.2018 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини третьої статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 № 2453-VI у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12.02.2015 №192-VIII. Це положення підлягає застосуванню у його первинній редакції, а саме: "Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 1 січня 2011 року - 6 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2012 року - 8 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2013 року - 10 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2014 року -12 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2015 року - 15 мінімальних заробітних плат".

В п.3 резолютивної частини вказаного рішення зазначено, що положення частин третьої, десятої статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VІ у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року № 192-VІII, які визнані неконституційними пунктами 1, 2 резолютивної частини цього Рішення, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Абзацом другим пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774-VІІІ встановлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2019 року становить 1921,00 грн, що в свою чергу призвело до збільшення посадового окладу судді за відповідною посадою.

Таким чином, у судді у відставці ОСОБА_1 з 01.01.2019 року виникло право на перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням посадового окладу судді за відповідною посадою, розрахованого, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 1921,00 грн.

Водночас, щодо зменшення відповідачем з 01.01.2019 відсотку грошового утримання від заробітку з 82% до 80%, то слід зазначити, що постановою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 22.02.2016 по справі № 686/1533/16-а (далі - Судове рішення №686/1533/16-а), яка залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17.08.2016, позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Хмельницькому районі про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії задоволено повністю. Визнано відмову Управління Пенсійного фонду України в Хмельницькому районі у призначенні та виплаті ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового у гримання судді у відставці протиправною. Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Хмельницькому районі здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 починаючи з 15 грудня 2015 року щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 82 (вісімдесят два) відсотки грошового утримання судді згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області від 14 грудня 2015 року № 655 без обмеження його граничного розміру. Також цим судовим рішенням було встановлено, що ОСОБА_1 має стаж роботи судді 21 рік 8 місяців 23 дні. (арк. спр. 7-11).

Отже з наведеного вбачається, що вказаним рішенням суду встановлено право позивача на призначення та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з 82% суддівської винагороди.

Проте, з матеріалів справи слідує, що перерахунками довічного грошового утримання ОСОБА_1 від 01.12.2016, від 13.01.2017, від 01.08.2018, від 18.01.2019, від 21.01.2019, від 11.02.2019, визначено загальний процент розрахунку утримання від заробітку - 82% (арк. спр. 53, 53 (зворотній бік), 59, 64 (зворотній бік), 69, 72 (зворотній бік).

Однак, згідно з Рішенням 00 від 20.02.2019, позивачу проведено перерахунок довічного грошового утримання, та визначено загальний процент розрахунку утримання від заробітку - 80% (арк. спр. 73).

Таким чином, позивачу на виконання судового рішення у справі №686/1533/16-а було призначене і виплачувалось довічне грошове утримання у розмірі 82 відсотки від заробітної плати судді, яке протиправно змінено рішенням 00 від 20.02.2019, адже згадане рішення суду чинне і повинно, згідно з ст.370 КАС України та Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII), виконуватись в тому числі і відповідачем - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Із наявних в матеріалах справи, рішень під одним номером - 00 з різними датами та часом розрахунку (арк. спр. 72-76), вбачається, що відсоток суми довічного грошового утримання становить:

1) 11.02.2019 11:57 - 82%; 2) 20.02.2019 17:27 - 80%; 3) 20.02.2019 18:01 - 80%; 4) 12.03.2019 17:58 - 82%; 5) 12.03.2019 18:01 - 80%; 6) 21.03.2019 17:08 - 82%; 7) 21.03.2019 17:10 - 82%; 8) 21.03.2019 17:13 - 80%; 9) 21.03.2019 17:16 - 80%.

Отже протягом лютого - березня 2019 року відповідач неодноразово змінював відсоток суми довічного грошового утримання з 82% на 80% та навпаки, без наявності законних підстав для цього.

Таким чином, відповідачем протиправно неодноразово зменшено позивачу розмір суддівської винагороди, яка враховується при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відстаці з 82 % до 80%.

Доводи відповідача, які викладені в апеляційній скарзі, стосовно безпідставності вимоги позивача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді виходячи з 82% суддівської винагороди, так як стаж роботи позивача на посаді судді становить 15 років 0 місяців 03 дні, колегія суддів відхиляє, оскільки постановою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 22.02.2016 у справі №686/1533-16-а, яка залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17.08.2016 встановлено стаж роботи судді 21 рік 8 місяців 23 дні, що не потребує доказування відповідно до ч.4 ст. 77 КАС України.

Отже, оскільки останнім з наданих рішень 00 (по часу), дата та час розрахунку 21.03.2019 17:16 був визначений відсоток 80%, тому суд першої інстанції обгрунтовано скасував рішення відповідача 00, дата та час розрахунку 21.03.2019 17:16.

Щодо посилання позивача у апеляційній скарзі на не скасування судом першої інстанції розпоряджень від 20.02.2019 17:27,20.02.2019 18:01, від 12.03.2019 18:01, від 21.03.2019 17:13, то слід зазначити, що вказані розпорядження не були предметом оскарження у даній справі.

Разом з тим, судом першої інстанції правомірно частково відмовлено у задоволенні вимог позивача в частині зобов`язання відповідача утриматися від зменшення розміру відсотку щомісячного довічного грошового утримання з 82% до 80% та зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 01.01.2019 щомісячного довічного грошового утримання, виходячи з 82% суддівської винагороди, яка враховується при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням проведених виплат, оскільки КАС України не встановлює можливості захисту порушених прав та інтересів осіб на майбутнє. Отже, в порядку адміністративного судочинства підлягають захисту лише порушені права.

Доводи ОСОБА_1 , які викладені в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції не враховано, що відповідачем зменшено відсоток щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці з 82 % до 80 %, а не розмір суддівської винагороди, колегія суддів відхиляє, оскільки визначено, що перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

Отже, в разі зміни складових суддівської винагороди раніше призначене щомісячне довічне грошове утримання позивача як судді у відставці підлягає перерахунку.

Таким чином, судом першої інстанції правильно визначено розмір щомісячного довічного грошового утримання судді, який підлягає перерахунку з 01.01.2019 виходячи з 82 % суддівської винагороди.

Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 30000 грн., колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно з ч.ч. 1, 2 статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини частина 1 статті 1167 Цивільного кодексу України).

Зокрема, суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Зазначену частину позовних вимог позивач мотивуває тим, що неправомірними діями відповідача, завдано їй моральні страждання.

Разом з тим, а ні під час звернення з позовом до суду першої інстанції, а ні при поданні апеляційної скарги, позивачем в обґрунтування вимог про відшкодування моральної шкоди не надано жодного доказу моральних чи фізичних страждань та обґрунтування її розміру.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог в частині відшкодування позивачу моральної шкоди.

Щодо доводів відповідача стосовно скасування рішення суду першої інстанції в частині встановлення судового контролю, то суд першої інстанції правомірно встановив судовий контроль за виконанням рішення суду, який визначено ст. 382 КАС України з урахуванням встановлених обставин у цій адміністративній справі і грубих порушень відповідачем прав позивача та протиправного порушення щодо виконання судового рішення у справі (Судове рішення №686/1533/16-а), яке набрало законної сили.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Висновків суду першої інстанції доводи апеляційних скарг не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 травня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Ватаманюк Р.В. Драчук Т. О.