Справа № 560/1560/19
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2019-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/1560/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Гнап Д.Д.

Суддя-доповідач - Сушко О.О.

08 жовтня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Мацького Є.М. Залімського І. Г. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Платаш В.О.,

представника позивача: Шумило А.О.

представника відповідача: Ковальчук Т.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Держпраці у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 червня 2019 року (м. Хмельницький, 01 липня 2019 року) у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Модуль-Україна" до Управління Держпраці у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування постанови, припису,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №22/177 від 08.05.2019; визнати протиправним та скасувати припис про усунення виявлених порушень №ХМ1402/1690/АВ-П350 від 07.05.2019.

Відповідно до рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 червня 2019 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача в судовому засіданні просила задовольнити апеляційну скаргу.

Представник позивача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що наказом управління Держпраці у Хмельницькій області від 01.04.2019 №94 "Про здійснення інспекційних відвідувань посадовими особами Управління" доручено головному державному інспектору відділу з питань експертизи умов праці Управління Держпраці у Хмельницькій області Боднару Г . Я. здійснити інспекційне відвідування по додержанню законодавства про працю у товаристві з обмеженою відповідальністю "Модуль-Україна".

Підставою для видачі зазначеного наказу було звернення гр. ОСОБА_3 від 04.03.2019.

На підставі наказу управління Держпраці у Хмельницькій області від 01.04.2019 №94 видано направлення на інспекційне відвідування від 01.04.2019 №385/19.

Інспектором праці Боднарем Г .Я. , у присутності керівника ОСОБА_5 , в період з 16.04.2019 по 17.04.2019 проведено інспекційне відвідування у товаристві з обмеженою відповідальністю "Модуль-Україна".

За результатами вказаного відвідування, контролюючим органом складено акт №ХМ1402/1690/АВ від 17.04.2019.

Управління Держпраці у Хмельницькій області листом від 06.05.2019 №2162/19 повідомило позивача про результати розгляду його зауважень до акту перевірки від 17.04.2019 №ХМ1402/1690/АВ. За змістом відповіді, доводи суб`єкта господарювання були відхилені.

За наслідками перевірки, головним державним інспектором відділу з питань експертизи умов праці Боднарем Г.Я. складено припис про усунення виявлених порушень №ХМ1402/1690/АВ-П350 від 07.05.2019, відповідно до якого директора товариства з обмеженою відповідальністю "Модуль-Україна" зобов`язано у строк до 07.06.2019 усунути порушення вимог:

- абзацу 2 пункту 2.27 глави 2 Інструкції №58, якою встановлено, що днем звільнення вважається останній день роботи;

- частини 1 статті 116 Кодексу законів про працю України, якою передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Відповідно до рішення першого заступника начальника Управління Держпраці у Хмельницькій області щодо розгляду справи про накладення штрафу №145 від 24.04.2019 розгляд справи про накладення штрафу на товариство з обмеженою відповідальністю "Модуль-Україна" за порушення, відповідальність за які передбачена статтею 265 Кодексу законів про працю України, зафіксовані актом від 17.04.2019 №ХМ1402/1690/АВ, призначено на 10 год. 50 хв. 08.05.2019.

Рекомендованим листом позивачу надіслано повідомлення про розгляд справи з накладення штрафу від 24.04.2019 №1976/19.

За результатами розгляду справи про накладення штрафу, відповідачем винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 08.05.2019 №22/177, згідно з якою на товариство з обмеженою відповідальністю "Модуль-Україна" на підставі абзацу 8 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України накладено штраф у розмірі 4173,00 грн. Зазначено, що у ході інспекційного відвідування товариства з обмеженою відповідальністю "Модуль-Україна" встановлено, що президента (за сумісництвом) ОСОБА_3 звільнили наказом №78-к від 10.10.2017 з 10 жовтня 2017 року, проте остаточний розрахунок з ним за невикористану відпустку 15 календарних днів було здійснено 25.10.2017, про що свідчить платіжне доручення №628 від 25.10.2017 та виписки банку від 25.10.2017. Вказаний факт свідчить про не дотримання вимог частини 1 статті 116 Кодексу законів про працю України.

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування) встановлено Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295 (далі - Порядок №295).

За змістом п. 2 Порядку №295 Державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

В силу п. 19 Порядку №295 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною. Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів з дати підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження (пункт 21 Порядку №295).

При цьому, є безпідставними твердження позивача про порушення відповідачем вимог п. 21 Порядку №295, оскільки відповідачем повідомлено позивача листом від 06.05.2019 №2162/19 про результати розгляду його зауважень до акту перевірки від 17.04.2019 №ХМ1402/1690/АВ.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 47 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника.

Статтею 116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Конституційний Суд України в рішенні від 22.02.2012 №4-рп/2012 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_7 щодо офіційного тлумачення положень статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв`язку з положеннями статей 117, 237-1 цього кодексу роз`яснив, що за статтею 47 Кодексу роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Відтк, у разі перебування працівника на роботі у день звільнення, виплата таких коштів повинна бути проведена безпосередньо у день звільнення, а у разі його відсутності на роботі у день звільнення роботодавець зобов`язаний здійснити виплату належних працівнику коштів не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Як встановлено з матеріалів справи, під час інспекційного відвідування встановлена відсутність ОСОБА_3 на робочому місці, про що свідчать акт про відсутність працівника на робочому місці від 10.10.2017. В акті також зазначено, що відомостей про поважні причини відсутності на робочому місці від президента ОСОБА_3 не надходило, на телефонні дзвінки не відповідав та про свою можливу відсутність на робочому місці жодним чином не повідомляв.

Відповідно до наказом 10.10.2017 №232-к "По особовому складу" ОСОБА_3 , президента (за сумісництвом) звільнено 10 жовтня 2017 року у зв`язку з прогулом без поважних причин за п. 4 ст. 40 Кодексу законів про працю України, наказано бухгалтерії нарахувати та виплатити компенсацію за невикористану щорічну відпустку за період роботи з 21.06.2016 по 30.12.2016, всього компенсувати 15 к/днів.

Тобто, матеріалами справи підтверджено і сторони не заперечують, що в день звільнення ОСОБА_3 , останній на робочому місці був відсутній.

Беручи до уваги наведені обставини, відповідно до ч. 1 ст. 116 Кодексу законів про працю України позивач зобов`язаний був виплатити всі належні ОСОБА_3 при звільненні суми не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

При цьому, сторонами не повідомлено, а суд не встановив того факту, що ОСОБА_8 після його звільнення з роботи заявляв позивачу вимогу про проведення з ним розрахунку належних сум при звільненні.

Разом з тим, що 25.10.2017 ОСОБА_3 перераховано кошти за невикористану ним відпустку 15 календарних днів, що підтверджується платіжним дорученням №628 від 25.10.2017 та випискою банку від 25.10.2017.

Отже, виплата всіх сум, що належали ОСОБА_3 при звільненні, проведена позивачем у строки, визначені ч. 1 ст. 116 Кодексу законів про працю України.

Також, твердження відповідача про те, що на своєчасність виплати заборгованості ОСОБА_3 вплинуло несвоєчасне направлення йому наказу про звільнення є безпідставним, оскільки навіть отримавши наказ від 10.10.2017 №232-к "По особовому складу", звільнений працівник не пред`явив вимогу товариству з обмеженою відповідальністю "Модуль-Україна" про розрахунок. Направлення наказу в день звільнення також унеможливлює проведення розрахунку з звільненим працівником в день звільнення.

Що стосується твердження відповідача про порушення позивачем вимог ст. 47 Кодексу законів про працю України, слід зазначити, що несвоєчасне направлення наказу про звільнення не є підставою для притягнення позивача до відповідальності, оскільки оскаржені припис та постанова не містять відомостей про зазначене порушення.

Стосовно не дотримання позивачем вимог абз. 2 п. 2.27 глави 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, слід зазначити наступне.

Згідно ст. 47 Кодексу законів про працю України, яка визначає обов`язок роботодавця видати працівнику трудову книжку в день звільнення, та ст. 116 Кодексу законів про працю України, яка встановлює обов`язок роботодавця провести розрахунок з працівником у день звільнення, останнім робочим днем є день звільнення.

Відтак, працівник не може бути звільнений у день, який передує дню видання роботодавцем наказу про звільнення. Працівник може бути звільнений з підстав, передбачених Кодексом законів про працю, лише у день видання наказу роботодавця або в будь-який наступний день за днем видання наказу про звільнення.

Таким чином, внаслідок хибних висновків про те, що датою звільнення ОСОБА_3 має бути 30.12.2016, а не 10.10.2017, відповідач помилково ствердив про порушення позивачем вимог абз. 2 п. 2.27 глави 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Враховуючи, що оскаржені рішення, які стали виконавчим документом, скасовуються, то заходи забезпечення адміністративного позову, вжиті ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2019 року також підлягають скасуванню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 118, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Управління Держпраці у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 червня 2019 року - без змін.

Скасувати заходи забезпечення адміністративного позову, вжиті ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2019 року, у виді зупинення стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Модуль-Україна" () штрафу у розмірі 4173,00 грн. та виконавчого збору у розмірі 417,30 грн. на підставі постанови управління Держпраці у Хмельницькій області від 08.05.2019 року №22/17, у рамках виконавчого провадження №59663604.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 15 жовтня 2019 року.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Мацький Є.М. Залімський І. Г.