Справа № 240/7254/19
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року м. Житомир справа № 240/7254/19

категорія 111060000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панкеєвої В.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Житомирській області від 23 квітня 2019 року № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

В обгрунтування позову позивач зазначає, що з 01.01.2012 перебуває на спрощеній системі оподаткування та є платником єдиного податку II групи. На виконання вимог Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" № 2464-VI сплата до Державного бюджету належних сум єдиного внеску за період із 21.08.2018 по 01.04.2019 здійснювалась ним своєчасно та у повному обсязі, проте не на той рахунок отримувача. Позивач вважає, що таке перерахування не вплинуло на виконання його обов`язку зі сплати єдиного внеску до бюджету, оскільки ним самостійно нараховано зобов`язання за зазначеним платежем, а тому застосування до нього штрафу та пені є неправомірним.

Ухвалою суду від 16.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, яка буде розглядатися за правилами загального позовного провадження.

Позивач та представник позивача в судових засіданнях позов підтримали, просили його задовольнити в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву від 07.06.2019 (а.с.81-84).

В судовому засіданні 16.09.2019 протокольною ухвалою суду відбувся перехід до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, що перебуває на спрощеній системі оподаткування та є платником єдиного податку.

23.04.2019 відповідачем прийнято рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким до позивача, за несвоєчасну сплату єдиного внеску, застосовано штрафні санкції у сумі 5702,39 грн за період з 21.08.2018 по 01.04.2019 (а.с.10).

Вказане рішення листом Головного управління ДФС у Житомирській області від 24.04.2019 направлено позивачу (а.с.11).

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Положеннями Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI, із змінами і доповненнями (далі - Закон № 2464-VI) визначено визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону № 2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Частиною 2 статті 8 та частиною 1 статті 12 Закону № 2464-VI передбачено, що єдиний внесок не входить до системи оподаткування. Завданнями центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є забезпечення адміністрування єдиного внеску шляхом його збору, ведення обліку надходжень від його сплати та здійснення контролю за сплатою єдиного внеску.

Згідно з п.6 ч.1 ст.1 Закону № 2464-VI встановлено, що недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону № 2464-VI обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Згідно з ч.3 ст.9 вказаного Закону обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Приписами ч.2 ст.25 Закону № 2464-VI передбачено, що у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Частиною 4 даної статті встановлено, що орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначеними Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон), нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів визначає Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджена наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року № 449 (далі - Інструкція № 449).

Згідно з п.1. розділу VII Інструкції № 449 за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов`язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону.

Нормами п.п.2. п.2. розділу VII Інструкції № 449 визначено, що згідно з частиною одинадцятою статті 25 Закону до платників, визначених підпунктами 1 - 4 та 6 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, органи доходів і зборів застосовують штрафні санкції в таких розмірах - за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції.

Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

Аналіз норм чинного законодавства дозволяє зробити висновок, що штрафні санкції застосовуються у разі несплати (неперерахування) або несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) єдиного внеску, а не у випадку помилково сплачених сум єдиного внеску на невідповідний рахунок.

При цьому, здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання на відповідний казначейський рахунок має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Відтак, дії, які не містять ознак бездіяльності платника при сплаті узгодженої суми грошового зобов`язання, не можуть слугувати підставою для застосування штрафів.

Оскільки такі суми зараховуються на казначейський рахунок, то помилкове визначення коду бюджетної класифікації у платіжному дорученні під час сплати суми відповідного зобов`язання не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми грошового зобов`язання у визначений Законом строк, а відтак і для застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Вказаний висновок підтверджується правовою позицією Верховного Суду у постановах від 17.01.2018 у справі № 2а-2686/09 та від 01.08.2018 у справі № 813/2487/17.

На підтвердження того факту, що позивачем визначено належні до сплати суми єдиного податку до матеріалів справи надано звіти про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого сдиного внеску на загальнообов язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за липень 2018 року - березень 2019 року (а.с.12-15, 17-21, 23-27, 29-33, 35-39, 41-45, 47-51, 53-57, 59-63).

Факт направлення звітів позивачем підтверджується квитанціями №2 (а.с.16, 22, 28, 34, 40, 46, 52, 58, 64).

Позивач посилається на те, що всі задекларовані суми єдиного внеску були сплачені ним до Державного бюджету у законодавчо встановлені строки. Проте їх перерахування позивачем здійснювалось не на той рахунок отримувача. Так, кошти направлено на р/р 0625 - замість необхідного - р/р 0625.

Таким чином, кошти були сплачені позивачем у якості внесків нарахованих, як фізичною особою-підприємцем, а мали би бути сплачені як внески роботодавця на суми заробітної плати працівників.

Отже, позивач не заперечує факт несвідомого помилкового направлення коштів на інший рахунок Державного бюджету.

Факт направлення таких коштів підтверджується копіями платіжних доручень, що долучені до матеріалів справи (а.с.65-73).

Зі змісту платіжних доручень від 19.07.2018 № 32, від 17.08.2018 № 37, від 18.09.2018 № 42, від 18.10.2018 № 47, від 20.11.2018 № 4, від 13.12.2018 № 10, від 18.01.2019 № 15, від 19.02.2019 № 19 та від 19.03.2019 № 23 встановлено, що фактично кошти перераховувались до Державного бюджету на розрахунковий рахунок 0625. Призначенням платежу вказано нарахування Єдиного внеску на заробітну плату за відповідний місяць.

Як видно з матеріалів справи, 27 березня 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою з проханням перерахувати кошти в розмірі 31800 грн з рахунку № НОМЕР_1 на рахунок № НОМЕР_2 у зв`язку з їх помилковою сплатою (а.с.101).

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем помилково внесено невірний розрахунковий рахунок в платіжні доручення під час перерахування єдиного внеску.

З огляду на наведене, дана помилка не призвела до ненадходження коштів до бюджету.

Суд звертає увагу, що позивачем вживалися заходи для своєчасної та повної сплати єдиного внеску, що було підтверджено належними доказами під час судового розгляду справи. А тому, суд вважає безпідставним та необґрунтованим твердження відповідача, що помилка платника єдиного внеску не може бути достатньою підставою для звільнення від застосування штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, відповідачем не надано належних доказів правомірності прийняття оскаржуваного рішення.

Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на наведене суд приходить до висновку, що рішення від 23.04.2019 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску є протиправним та підлягає скасуванню.

З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Як встановлено з матеріалів справи, позивачем при подачі до суду позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн, про, що свідчить квитанція № 0.0..1 від 06.05.2019 (а.с.4).

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням задоволення позову, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з Головного управління ДФС у Житомирській області сплачений судовий збір у сумі 768,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити в повному обсязі

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Житомирській області від 23.04.2019 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Стягнути з Головного управління ДФС у Житомирській області (вул.Юрка Тютюнника,7, м.Житомир, 10003, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) 768,40 грн витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Панкеєва