Справа № 813/4463/16
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

17 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/5189/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Шевчук С.М.,

суддів Сеника Р.П., Попка Я.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові заяву ОСОБА_1 про відвід судді Восьмого апеляційного адміністративного суду Попка Ярослава Степановича у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року про передачу справи до іншого адміністративного суду (ухвала постановлена судом в складі головуючого судді Качур Р.П., повний текст ухвали суду складено 25 квітня 2019 року) у справі № 813/4463/16 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Головного територіального управління юстиції у Львівській області, начальника Личаківського відділу Держаної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Відділу примусового виконання рішень Личаківського відділу Держаної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Восьмого апеляційного адміністративного суду перебуває справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року про передачу справи до іншого адміністративного суду у справі №813/4463/16 за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Головного територіального управління юстиції у Львівській області, начальника Личаківського відділу Державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Відділу примусового виконання рішень Личаківського відділу Державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди.

До початку судового розгляду судом апеляційної інстанції зареєстровано заяву ОСОБА_1 про відвід судді Восьмого апеляційного адміністративного суду Попка Ярослава Степановича з мотивів наявності сумнівів у неупередженості та об`єктивності судді. Дана заява мотивована тим, що вона не може довіряти зазначеному судді, оскільки він виносив незаконні рішення, які в подальшому були скасовані судом касаційної інстанції, зокрема справа №2а-1041/08. Також вказує, що зазначений суддя неодноразово брав відвід з підстав розгляду аналогічних (ідентичних) справ за позовом ОСОБА_1 . Крім того, просить у зв`язку з поганим станом здоров`я розглянути питання про відвід судді без її участі.

З огляду на обставини щодо повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги та положення ст. 311 КАС України колегія суддів, вважає за можливе здійснити розгляд заяви про відвід судді в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини третьої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України, питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до положень частини третьої статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України відвід (самовідвід), зокрема, повинен бути обґрунтованим.

Дослідивши заявлені підстави для відводу, суд апеляційної інстанції вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Згідно з частиною 2 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності підстав, які визначені статтями 36-38 цього Кодексу, учасниками справи може бути заявлений відвід судді, або суддям, які беруть участь у колегіальному розгляді справи.

Відповідно до частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи, в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Частиною другою цієї статті передбачено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Статтями 126, 129 Конституції України передбачено, що незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється. Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частиною першою статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

При розгляді заяви про відвід, судом приймається до уваги, що право позивача на справедливий суд закріплений в нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

Згідно з п.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про небезсторонність суду.

У рішеннях в справах "Ветштайн проти Швейцарії" Європейським судом з прав людини зазначалось, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах Piersac vs Belgium, Grieves vs UK). Крім того, згідно з принципом, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ по справі Le Comte, Van Leuven i De Meyere vs Belgium, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Також у справі Гаусшильдта проти Данії (CASE OF HAUSCHILDT v. DENMARK) Європейський суд з прав людини зазначив, що згідно з об`єктивним критерієм, необхідно встановити, чи існують, якщо зовсім не брати до уваги особисту поведінку судді, легко з`ясовувані факти, що можуть ставити під сумнів його безсторонність. З цієї причини навіть виступи можуть мати певне значення. Найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості. Отже, будь-який суддя, щодо безсторонності якого є законні підстави для побоювань у його неупередженості, повинен заявити відвід.

На неупередженість судді як однієї з важливих ознак правосуддя акцентується увага й у пункті 3 Європейського статуту судді: "Суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й має сприйматися будь-ким як неупереджений".

У пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року (Схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року №2006/23) визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи також у тому випадку, коли у сторони могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Аналізуючи наведені правові норми та норми Кодексу адміністративного судочинства України, слід дійти висновку, що підставою для відводу не обов`язково має бути доведений факт необ`єктивності чи заінтересованості судді. Згідно з зазначеними нормами, унеможливлюється участь судді у розгляді справи за наявності в учасника судового розгляду будь-яких сумнівів щодо його неупередженості.

Тому, на думку колегії суддів, якщо в учасника процесу, особа судді викликає несприйняття, неспокій, невпевненість у неупередженості, такий учасник процесу має право на відвід судді.

Крім того, реалізація принципу верховенства права, визначеного ст. 6 КАС України є неможливою без забезпеченої можливості доступу особи до незалежного, неупередженого суду, провадження в якому відповідає вимогам справедливого судового розгляду.

З урахуванням наведеного вище, апеляційний суд приходить до висновку, що з метою забезпечення виключення сумнівів в об`єктивному критерії неупередженості судді Попка Ярослава Степановича, а також відновлення довіри, яка в демократичному суспільстві повинна бути у громадськості до суду, необхідно задовольнити заяву ОСОБА_1 про відвід судді Восьмого апеляційного адміністративного суду Попка Ярослава Степановича.

Згідно з частиною другою статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення відводу (самовідводу) одному із суддів або всьому складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

Керуючись ст. 36, 40, 41, 311, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Восьмого апеляційного адміністративного суду Попка Ярослава Степановича задовольнити.

Відвести суддю Восьмого апеляційного адміністративного суду Попка Ярослава Степановича від розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року про передачу справи до іншого адміністративного суду у справі №813/4463/16.

Справу №813/4463/16 передати на повторний розподіл автоматизованої системи документообігу суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. П. Сеник
Я. С. Попко

Повний текст ухвали суду складено 17 жовтня 2019 року.