Справа № 640/407/19
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/407/19 Суддя (судді) першої інстанції: Катющенко В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Єгорової Н.М.,

суддів - Сорочка Є.О., Федотова І.В.,

при секретарі - Казюк Л.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційні скарги Міжрегіонального управління Національного агентства України з питань державної служби у місті Києві, Київській, Чернігівській та Черкаських областях, Пшеничного Олексія Івановича на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 червня 2019 року у справі за адміністративним позовом Департаменту земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до Міжрегіонального управління Національного Агенства України з питань державної служби у місті Києві, Київській, Чернігівській та Черкаській областях, за участі третьої особи - ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування вимоги, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2019 року Департамент земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міжрегіонального управління Національного Агенства України з питань державної служби у місті Києві, Київській, Чернігівській та Черкаській областях, за участі третьої особи - ОСОБА_1 , у якому просить суд визнати протиправною та скасувати вимогу Міжрегіонального управління Національного агентства України з питань державної служби у місті Києві, Київській, Чернігівській та Черкаських областях від 28 листопада 2018 року № 17 "Про скасування наказу Департаменту земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 02 листопада 2018 року № 517-к"

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 червня 2019 року позов задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що невиконання ОСОБА_1 посадових обов`язків не призвели до наслідків, наявність яких тягне за собою проведення службового розслідування. Наголосив, що наявні в матеріалах справи документи свідчать про дотримання позивачем процедури проведення дисциплінарного провадження. Зауважив, що дисциплінарною комісією було зафіксовано відмову ОСОБА_1 надати пояснення стосовно складених актів обстеження земельних ділянок, а тому дисциплінарна справа містить усі визначені чинним законодавством документи. Підкреслив, що дії позивача в частині кваліфікації вчиненого ОСОБА_1 дисциплінарного проступку не є предметом розгляду даної справи.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, третя особа подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Свої доводи обґрунтовує тим, що права позивача не було порушено, а тому у справі відсутній публічно-правовий спір. Зауважує, що суд помилково прийшов до висновку про відсутність правових підстав для призначення позивачем службового розслідування. Звертає увагу, що дисципліна справа не містить усіх необхідних документів, матеріалів і видів інформації, зокрема, пояснень безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 серпня 2019 року, після усунення визначених в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху недоліків, відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні на 25 вересня 2019 року, яке у подальшому було відкладено на 02 жовтня 2019 року.

Крім того, не погоджуючись рішенням суду першої інстанції, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що під час проведення позапланової виїзної перевірки контролюючий орган діяв в межах повноважень і у визначений законом спосіб. Крім іншого, підкреслює, що, на думку Департаменту земельних ресурсів, несумлінне виконання посадових обов`язків ОСОБА_1 заподіяло збитків бюджету м. Києва, а відтак були наявні правові підстави для проведення службового розслідування. Наголошує, що дисциплінарна справа не містить усіх необхідних документів.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2019 року, після усунення визначених в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху недоліків, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Міжрегіонального управління Національного агентства України з питань державної служби у місті Києві, Київській, Чернігівській та Черкаських областях, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні на 25 вересня 2019 року, яке у подальшому було відкладено на 02 жовтня 2019 року.

У відзиві на апеляційну скаргу Департамент земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) просить у задоволенні апеляційних скарг відмовити в повному обсязі, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. При цьому наголошує, що службове розслідування відносно ОСОБА_1 не проводилось у зв`язку з тим, що позивачем не було встановлено фактів невиконання або неналежного виконання посадових обов`язків державним службовцем, перевищення повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну шкоду фізичній чи юридичній особі, державі або територіальній громаді та настанням відповідних наслідків. Наголошує, що дисциплінарна справа щодо ОСОБА_1 була сформована у відповідності до статті 73 Закону України "Про державну службу". Підкреслює, що матеріалами дисциплінарної справи зафіксовано несумлінне виконання ОСОБА_1 посадових обов`язків, зокрема, приховування фактів порушення землекористувачами вимог земельного законодавства. Крім того зазначив, що факт відмови ОСОБА_1 від надання пояснень та ознайомлення з матеріалами дисциплінарного провадження зафіксовано у актах, які підписані всіма членами дисциплінарної комісії Департаменту земельних ресурсів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, Міжрегіональним управлінням Національного агентства України з питань державної служби у місті Києві, Київській, Чернігівській та Черкаській областях проведено позапланову виїзну перевірку в Департаменті земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), за результатами якої складено довідку від 28 листопада 2018 року № 59/18 (том 1 а.с. 80-94).

Вказаною довідкою зафіксовано, що Департаментом земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) при здійсненні дисциплінарного провадження не дотримано вимоги:

1) частини першої статті 71 Закону, а саме: в зв`язку з встановленням дисциплінарною комісією обтяжуючих обставин не було проведено службове розслідування стосовно ОСОБА_1 ;

2) статей 69, 73 Закону, а саме: дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ Департаменту під час здійснення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 неналежно сформовано дисциплінарну справу;

3) всупереч положенням статей 64, 65, 67, 69, 71, 73, 74 Закону висновок дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ департаменту від 02.11.2018 ґрунтується на припущеннях та не підтверджується жодними доказами, не містить конкретної інформації та підтвердження того, що дисциплінарною комісією Департаменту під час розгляду дисциплінарної справи стосовно ОСОБА_1 було належним чином враховано характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність;

4) частин першої, другої статті 75 Закону, а саме: не отримано від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмового пояснення та не складено відповідний акт про відмову надати пояснення перед накладенням дисциплінарного стягнення;

5) дисциплінарне провадження стосовно державного службовця ОСОБА_1 та розгляд його дисциплінарної справи відбулись з порушенням вимог статей 64, 65, 67, 69, 71, 73, 74, 75 Закону, що призвело до прийняття суб`єктом призначення необґрунтованого рішення про звільнення.

Крім того, у довідці Міжрегіональне управління Національного агентства України з питань державної служби у місті Києві, Київській, Чернігівській та Черкаських областях виклало пропозиції посадовим особам Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації):

1) скасувати наказ Департаменту від 02 листопада 2018 року № 517-к "Про звільнення ОСОБА_1 ", як такий, що виданий з порушенням вимог Закону;

2) забезпечити дотримання вимог статті 71 Закону у разі встановлення обтяжуючих обставин під час проведення дисциплінарного провадження;

3) забезпечити дотримання вимог статті 69, 73 Закону в частині належного оформлення дисциплінарною комісією дисциплінарної справи;

4) забезпечити дотримання вимог статей 64, 65, 67, 69, 71, 73, 74 Закону дисциплінарною комісією під час проведення дисциплінарного провадження та підготовки висновку про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності;

5) забезпечити дотримання вимог статті 75 Закону в частині належного оформлення та отримання суб`єктом призначення письмових пояснень державного службовця перед накладенням стягнення;

6) вжити заходів щодо дотримання дисциплінарною комісією Департаменту вимог Закону України "Про державну службу", зокрема, щодо формування та розгляду дисциплінарних справ та здійснення дисциплінарних проваджень.

З матеріалів справи вбачається, що 07 грудня 2018 року Позивач був ознайомлений з довідкою від 28 листопада 2018 року № 59/18 та подав письмові зауваження (том 1 а.с. 95-97).

Поряд з цим, суд встановив, що 28 листопада 2018 року Міжрегіональним управлінням Національного агентства України з питань державної служби у місті Києві, Київській, Чернігівській та Черкаській областях прийнято обов`язкову до виконання вимогу № 17, якою зобов`язано у строк до 07 грудня 2018 року скасувати наказ Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 02 листопада 2018 року № 5174-к "Про звільнення ОСОБА_1 " та поновити право ОСОБА_1 на державну службу.

На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції, надавши оцінку наявним у матеріалах справи доказам, прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог у зв`язку з тим, що оскаржувана вимога не відповідає критеріям правомірності, оскільки ґрунтується на помилкових висновках Відповідача.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні обов`язки державного службовця закріплені у статті 8 Закону України «Про державну службу» № 889-VIII, відповідно до якої державний службовець зобов`язаний: 1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; 3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; 4) з повагою ставитися до державних символів України; 5) обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; 6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; 7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки; 8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; 9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; 10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; 11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; 12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; 13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.

Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах.

У разі виявлення державним службовцем під час його службової діяльності або поза її межами фактів порушення вимог цього Закону з боку державних органів, їх посадових осіб він зобов`язаний звернутися для забезпечення законності до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Відповідно до частини третьої статті 21 Закону № 889-VIII особа, яка вступає на посаду державної служби вперше, набуває статусу державного службовця з дня публічного складення нею Присяги державного службовця, а особа, яка призначається на посаду державної служби повторно, - з дня призначення на посаду.

У силу приписів статті 36 Закону № 889-VIII особа призначена на посаду державної служби вперше, публічно складає Присягу державного службовця такого змісту:

«Усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права, свободи і законні інтереси людини і громадянина, честь держави, з гідністю нести високе звання державного службовця та сумлінно виконувати свої обов`язки».

Аналогічний текст Присяги державного службовця був наведений у статті 17 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року N 3723-XII..

Згідно з частиною першої статті 64 Закону № 889-VIII за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

У силу вимог частини першої статті 65 Закону № 889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Крім того, згідно з частиною другою вказаної статті дисциплінарними проступками є:

1) порушення Присяги державного службовця;

2) порушення правил етичної поведінки державних службовців;

3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу;

4) дії, що шкодять авторитету державної служби;

5) невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень;

6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку;

7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення;

8) невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця;

9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб;

10) подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби;

11) неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення;

12) прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин;

13) поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння;

14) прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу злочину або адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини першої статті 66 Закону № 889-VIII до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення:

1) зауваження;

2) догана;

3) попередження про неповну службову відповідність;

4) звільнення з посади державної служби.

Крім іншого, за правилами частини четвертої статті 66 Закону № 889-VIII у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 2 та 8 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4 та 5 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єкт призначення або керівник державної служби може попередити такого державного службовця про неповну службову відповідність.

Відповідно до частини п`ятої статті 66 Закону № 889-VIII звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону.

При цьому частиною першою статті 74 Закону № 889-VIII дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Частиною першою статті 71 Закону № 889-VIII обумовлено, що з метою визначення наявності вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку може проводитися службове розслідування. У разі невиконання або неналежного виконання посадових обов`язків державним службовцем, перевищення повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну шкоду фізичній чи юридичній особі, державі або територіальній громаді, службове розслідування проводиться обов`язково.

Відповідно до частини восьмої статті 71 Закону № 889-VIII державний службовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, а також відповідні документи та матеріали щодо обставин, які досліджуються; 2) порушувати клопотання про одержання і залучення до матеріалів нових документів, одержання додаткових пояснень осіб, які причетні до справи; 4) подавати в установленому порядку скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування.

Відповідно до частини дев`ятої статті 71 Закону № 889-VIII за результатами службового розслідування складається висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Одночасно частинами першою, другою, дев`ятою-одинадцятою статті 69 Закону № 889-VIII передбачено, що для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).

Дисциплінарну комісію стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", утворює керівник державної служби у кожному державному органі.

Дисциплінарна комісія розглядає дисциплінарну справу державного службовця, сформовану в установленому цим Законом порядку.

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

Частинами першою - третьою статті 73 Закону № 889-VIII передбачено, що з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа. Дисциплінарна справа повинна містити: 1) дату і місце її формування; 2) підстави для відкриття дисциплінарного провадження; 3) характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця; 4) відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень; 5) інформаційну довідку з викладенням обставин щодо вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку; 6) пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 7) пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 8) пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 9) належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 10) відомості про причини і умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення чи обставини, на підставі яких з державного службовця знімають звинувачення; 11) висновок за результатами службового розслідування (у разі його проведення); 12) висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; 13) опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі. Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиції Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

Відповідно до пункту 7 «Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2000 року № 950, особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право: 1) отримувати інформацію про підстави проведення такого розслідування; 2) надавати усні або письмові пояснення, робити заяви, подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування; 3) звертатися з клопотанням про опитування інших осіб, яким відомі обставини, що досліджуються під час проведення службового розслідування, а також про залучення до матеріалів розслідування додаткових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації стосовно предмета службового розслідування; 4) подавати у письмовій формі зауваження щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності осіб, які його проводять; 5) звертатися з обґрунтованим клопотанням у письмовій формі до керівника органу державної влади, який приймає рішення щодо складу комісії з проведення службового розслідування, про виведення з її складу осіб, які особисто заінтересовані в результатах такого розслідування. Про прийняте за результатами розгляду клопотання рішення письмово повідомляється особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Як вбачається зі змісту наявного в матеріалах справи наказу Департаменту земельних ресурсів № 517-к від 02 листопада 2018 року (а.с. 74), ОСОБА_1 було звільнено з посади начальника управління - начальника відділу землеустрою та моніторингу земель Деснянського району управління землеустрою та моніторингу земель за порушення Присяги державного службовця.

При цьому, аналіз норм чинного законодавства, яке регулює особливості проходження державної служби та особливості дисциплінарної відповідальності державних службовців свідчить, що державний службовець повинен сумлінно виконувати службові обов`язки та у разі вчинення дисциплінарного проступку може бути звільнений за порушення Присяги, якщо цей проступок можна кваліфікувати як порушення Присяги.

З тексту Присяги вбачається, що в основі поведінки державного службовця закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, державний службовець покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Присяга має правову природу одностороннього, індивідуального, публічно-правового характеру, конституційного зобов`язання державного службовця.

Аналогічний висновок міститься у рішенні Конституційного Суду України від 11 березня 2011 року у справі № 2-рп/2011.

За такого правового врегулювання порушення Присяги слід розуміти як скоєння державним службовцем проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Присяга державного службовця передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.

Тобто порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків державного службовця. Про несумлінність дій (бездіяльності) державного службовця свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

Отже, звільнення за порушення присяги має застосовуватися за конкретні надзвичайно тяжкі проступки, як за фактом їх вчинення, так і за наслідками, до яких вони призводять.

Таким чином, передумовою звільнення державного службовця за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов`язаного зі здійсненням службової діяльності, з підстави припинення державної служби за порушення Присяги мають бути порушення, встановлені внаслідок ретельного службового розслідування.

Аналогічний висновок зазначено в постанові Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 826/13803/16.

Викладене, на думку судової колегії, свідчить про помилковість твердження суду першої інстанції щодо відсутності обов`язку Позивача призначити службове розслідування для встановлення та перевірки обставин, які стали підставою для відкриття дисциплінарного провадження.

Крім того, статтею 73 Закону N 889-VIII передбачено, що з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

Дисциплінарна справа повинна містити:

1) дату і місце її формування;

2) підстави для відкриття дисциплінарного провадження;

3) характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця;

4) відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень;

5) інформаційну довідку з викладенням обставин щодо вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку;

6) пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження;

7) пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження;

8) пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження;

9) належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку;

10) відомості про причини і умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення чи обставини, на підставі яких з державного службовця знімають звинувачення;

11) висновок за результатами службового розслідування (у разі його проведення);

12) висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності;

13) опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі.

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиції Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

Порядок обліку та роботи з дисциплінарними справами встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Відповідач наполягає на тому, що дисциплінарна справа не містить пояснень безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; пояснень інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; належним чином завірених копій документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; відомостей про причини і умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення чи обставини, на підставі яких з державного службовця знімають звинувачення; висновку за результатами службового розслідування.

При цьому, судова колегія погоджується з твердженням суду першої інстанції про те, що матеріали справи містять інформаційну довідку начальника управління з викладенням обставин щодо вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку (а.с. 41-42), зміст якої містить опис обставин, які стали підставою для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Крім іншого, статтею 75 Закону N 889-VIII передбачено, що перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення.

Пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі.

Відмова надати пояснення оформляється відповідним актом і підтверджується двома державними службовцями. Відмова надати пояснення не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження та накладенню на державного службовця дисциплінарного стягнення.

Як вбачається з матеріалів справи, дисциплінарною комісією актом від 02 листопада 2018 року було зафіксовано відмову ОСОБА_1 надати пояснення стосовно складених актів обстеження земельних ділянок від 07 лютого 2018 року та від 22 червня 2018 року(том 1 а.с. 43).

Разом з тим, колегія суддів наголошує на передчасності висновків суду першої інстанції про те, що згаданий вище акт про відмову надати пояснення підтверджує факт вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, оскільки вказаний документ не є належним та допустимим доказом, у розумінні КАС України, на підтвердження зазначених обставин.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2019 року у справі № 640/20732/18 скасовано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 травня 2019 року та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради, Київської міської державної адміністрації про поновлення на роботі - задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано Наказ Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 02 листопада 2018 року № 517-к «Про звільнення ОСОБА_1 » з посади заступника начальника управління - начальника відділу землеустрою та моніторингу земель Деснянського району управління землеустрою та моніторингу земель.

- поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління - начальника відділу землеустрою та моніторингу земель Деснянського району управління землеустрою та моніторингу земель у Департаменті земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з 02 листопада 2018 року.

З урахуванням наведеного та того, що Позивачем було прийнято рішення про звільнення ОСОБА_1 за порушення Присяги державного службовця без проведення службового розслідування, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що оскаржувана вимога є правомірною та не підлягає скасуванню.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального права, що стали підставою для неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає за необхідне подану до суду апеляційну скаргу задовольнити та скасувати рішення суду першої інстанції, прийнявши нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги Міжрегіонального управління Національного агентства України з питань державної служби у місті Києві, Київській, Чернігівській та Черкаських областях, Пшеничного Олексія Івановича - задовольнити повністю.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 червня 2019 року - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову Департаменту земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до Міжрегіонального управління Національного Агенства України з питань державної служби у місті Києві, Київській, Чернігівській та Черкаській областях, за участі третьої особи - ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування вимоги відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя Н.М. Єгорова

Судді Є.О. Сорочко

І.В. Федотов