Справа № 222/1954/15-а
Суддя: Трегубенко С. В.
Дата ухвалення: 2016-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2016 року Першотравневий районний суд

Донецької області

у складі:

головуючого судді Трегубенко С.В.

при секретарі Павлічевой А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Мангуш адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Володарському районі про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Першотравневого районного суду з адміністративним позовом,який згодом уточнила, про визнання протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Володарському районі Донецької області щодо невиплати їй пенсії за віком з 01 квітня 2015 року по 05 серпня 2015 року та зобов`язання управління Пенсійного фонду України у Володарському районі Донецької області відновити з 01.04.2015 року по 05 серпня 2015 року їй пенсію за віком,вказавши на таке.

Вона перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Володарському районі Донецької області та отримує пенсію за віком.

З червня 1982 року по 05.08.2015 року працювала на посаді судді Володарського районного суду Донецької області.

Починаючи з 1 квітня 2015 року по 05.08.2015 року пенсію вона не отримувала, чим грубо порушувалися її конституційні права.

04 грудня 2015 року, вона отримала відповідь на своє звернення з управління Пенсійного фонду України у Володарському районі Донецької області, відповідно до якої пенсія їй не виплачувалася з 01.04.2015 року по 05.08.2015 року на підставі ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Однак вважає,що позбавлення її з 01.04.2015 року по 05.08.2015 року на утриманняраніше призначеної пенсії за віком є звуженням її конституційного права на соціальний захист і порушує її конституційні права на соціальний захист.

Крім того, статті 58 та 64 Конституції України передбачають, що Закони не мають зворотної дії в часі. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту або обсягу існуючих прав і свобод, а конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-УІІІ, який скасовує норми щодо пенсійного забезпечення державних службовців та суддів, прийнятий після призначення їй вказаної пенсії і не може бути підставою для невиплати їй пенсії, оскільки обмежує права на соціальне забезпечення, передбачені Конституцією України.

При цьому законодавцем не виконано вимогу вищевказаного закону про прийняття до 01.06.2015року закону щодо призначення усіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах.

Враховуючи,що пенсія їй призначена та виплачувалася з прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-УІІІ та зважаючи на те,що відповідно до Конституції України закони не мають зворотної дії в часі,вважає дії відповідача до невиплати їй раніше призначеної пенсії протиправними.

В судове засідання позивачка не з*явилася,до суду надала письмову заяву про розгляд справи в її відсутності.Свої позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання також не з*явився, теж надав до суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутності.В заперечення, доданих до суду, позовні вимоги позивачки не визнав з таких підстав.

Пенсійне забезпечення ОСОБА_1 з серпня 2010 року регулюється нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки згідно заяви про призначення (перерахунок) пенсії, позивачці була призначена пенсія за віком.

Розмір пенсійної виплати позивачки обчислено за нормами вищезазначеного закону, а зазначений факт підтверджується розпорядженням управління від 07.082015 р. № 122810.

Відповідно до підпункту 2 пункту 12 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII встановлено, що тимчасово з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у період роботи осіб на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру». «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», не виплачуються.

Як вбачається із матеріалів адміністративної справи, 05 серпня 2015 року позивачку було відраховано із штату Володарського районного суду Донецької області, згідно пункту 9 ч.5 ст. 126 Конституції України, у зв`язку із поданням заяви про відставку.

Таким чином, дії управління Пенсійного фонду України в Володарському районі Донецької області,цілком законні щодо тимчасового обмеження у виплаті позивачці пенсійної виплати з 01.04.2015 року по 05.08.2015 року, оскільки в цей проміжок часу вона працювала на посаді судді Володарського районного суду Донецької області та мала право на отримання в подальшому щомісячного довічного грошового утримання судді, виходячи із встановлених норм Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

Крім того, позивачка ОСОБА_1 хибно вважає,що отримувала пенсію відповідно до вимог Закону України «Про державну службу», оскільки в дійсності вона отримує пенсію обчислену, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Що ж стосується посилання на неприйняття до 01.06.2015 року законодавчих норм щодо призначення на загальних підставах всіх пенсій, у тому числі спеціальних, з 01.06.2015 року норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії,щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу». Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника - консультанта народного депутата України - скасовуються і стосується виключно громадян, які звертатимуться за призначенням пенсій після 01.06.2015 року.

Згідно ч. 4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про місце та час розгляду справи, без поважних причин або без повідомлення ним про причину неявки розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Згідно з ч. 6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У зв`язку з тим, що обидві сторони не з*явилися у судове засідання, від позивачки є клопотання про розгляд справи у її відсутності, представник відповідача також надав заяву про розгляд справи в його відсутності,суд розглянув справу у відсутності сторін в письмовому провадження, на підставі наявних по справі доказів.

Оскільки сторони в судове засідання не з*явилися,тому справа розглядається в письмовому провадженні.

Суд,дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до наступного.

Так,дійсно позивачка перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України у Володарському районі Донецької області та отримувала пенсію за віком.(а.с.30-32).

З 21 червня 1982 року по 05.08.2015 року, ОСОБА_1 працювала на посаді судді Володарського районного суду Донецької області, про що свідчать відповідні записи в її трудовій книжці.(а.с.6-8).

На звернення позивачки до управління Пенсійного фонду України у Володарському районі вона отримала відповідь,відповідно до якого пенсія їй з 01.04.2015 року по 05.08.2015 року не виплачувалася,оскільки згідно до положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», від 02.03.2015 року №213-VI встановлено,що тимчасово з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року,у період роботи осіб на посадах,які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання,у порядку на умовах передбачених Законами України «Про статус народного депутата», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій та статус суддів»,призначені пенсії не виплачуються,однак у разі звільнення з роботи,пенсійна виплата поновлюється.(а.с.5).

В ч.4, 6 ст. 85 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі Закон України № 1788) (з урахуванням змін, внесених Законом України № 213, які набрали чинності з 1 квітня 2015 року) зазначено,що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, особам, яким пенсія призначена відповідно до цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п. 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Разом з тим, відповідно до пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII (далі - Закон № 213) у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «;Про статус народного депутата України», «;Про Кабінет Міністрів України», «;Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «;Про службу в органах місцевого самоврядування»,«Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний в пункті 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону №213 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, у зв`язку з чим з вказаної дати пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В ст. ст.1,3 Конституції України зазначено,що Україна є соціальною, правовою державою, в якій людина, її життя і здоровя, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Утвердження і забезпечення прав та свобод людини є головним обовязком держави. Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх старості.

Статтею 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у звязку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею, є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обовязку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Тому суд вважає, що позбавлення позивачки з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року права на отримання раніше призначеної пенсії є звуженням її конституційного права на соціальний захист і порушує її конституційні права на соціальний захист.

Згідно ст. 8 Конституції України,Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Коституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Окрім того, статті 58 та 64 Конституція України передбачають, що Закони не мають зворотної дії в часі. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту або обсягу існуючих прав і свобод, а конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Тому суд вважає, що Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII, який скасовує норми щодо пенсійного забезпечення державних службовців та суддів, прийнятий через 4 роки після призначення позивачці вказаної пенсії, не може бути підставою для невиплати пенсії позивачці, оскільки обмежує права на соціальне забезпечення, передбачені Конституцією України.

Виходячи з наведеного,суд вважає,що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.1,3,8,58,64 Конституції України, ст.ст. 11, 17, 18, 71, 122, 158-163,167,186 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 -задовольнити.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Володарському районі Донецької області щодо невиплати ОСОБА_1 пенсії за віком з 01 квітня 2015 року по 05 серпня 2015 року.

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України у Володарському районі Донецької області відновити з 01.04.2015 року по 05 серпня 2015 року ОСОБА_1 пенсію за віком.

Апеляційна скарга на постанову Першотравневого районного суду Донецької області може бути подана до Апеляційного Адміністративного суду Донецької області, через Першотравневий районний суд Донецької області, протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: С.В. Трегубенко