Справа № 750/6035/19
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 750/6035/19 Суддя (судді) першої інстанції: Требух Н.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Бєлової Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 17 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №2 роти ТОР УПП в Чернігівській області Максимчука Дениса Олександровича про визнання протиправними та скасування постанов про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до Деснянського районного суду м.Чернігова з позовом до інспектора взводу №2 роти ТОР УПП в Чернігівській області Максимчука Д.О., в якому просив визнати протиправними та скасувати постанови ГБ від 17 травня 2019 року №081244 та №081245 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.175-1 та ч.1 ст.178 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 17 вересня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити постанову, якою повністю задовольнити позовні вимоги. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що представники патрульної поліції лише візуально встановили вживання позивачем саме алкогольних напоїв та паління саме тютюнових виробів, оскільки вміст пляшки та склад тютюнових виробів ніким не досліджувався, а свідок, який надавав пояснення по справі має неприязні стосунки щодо позивача і до того ж надала суперечливі пояснення щодо місця вживання алкогольних напоїв та тютюнових виробів позивачем.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому обґрунтовував свою позицію тим, що під час опрацювання повідомлення, яке надійшло від ОСОБА_2 було встановлено факт вживання позивачем алкогольних напоїв та паління тютюнових виробів у громадських місцях, а саме у під`їзді №1 будинку №16 по вул.Доценка в м.Чернігові та на вулиці перед вказаним будинком, що підтверджується поясненнями ОСОБА_2 і при складанні оскаржуваних постанов позивач не заперечував факту скоєння ним адміністративних правопорушень, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.175-1 та ч.1 ст.178 КУпАП.

В силу положень п.3 ч.1 ст.311 КАС України, з огляду на відсутність клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З моменту призначення справи до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження до початку розгляду справи по суті жодних заяв щодо переходу розгляду справи у відкрите судове засідання до суду не надходило.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 17 травня 2019 року відповідачем відносно ОСОБА_1 складено постанови про адміністративні правопорушення серії ГБ:

- №081244 (а.с.29), відповідно до якої 17 травня 2019 року ОСОБА_1 о 22:20 год по вул. Доценка 16 в першому під`їзді курив тютюнові вироби, чим порушив Закон України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення», за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.175-1 КУпАП, внаслідок чого позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 51,00 грн;

- №081245 (а.с.30), відповідно до якої 17 травня 2019 року ОСОБА_1 о 22:20 год по вул.Доценка 16 в громадському місці біля під`їзду розпивав пиво «Чернігівське» світле ємністю 1.0 л кількість алкоголю 4,6%, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 178 КУпАП, внаслідок чого позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 51,00 грн.

Вважаючи наведені постанови протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, дійшов висновку, що оскаржувані постанови відповідають вимогам Кодексу України про адміністративні правопорушення, а факт вчинення позивачем правопорушень, передбачених ч.1 ст.175-1 та ч.1 ст.178 КУпАП підтверджено свідком ОСОБА_2 та матеріалами справи.

За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.175-1 КУпАП куріння тютюнових виробів у місцях, де це заборонено законом, а також в інших місцях, визначених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради, - тягне за собою попередження або накладення штрафу від трьох до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.6 абз.2 ст.13 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» забороняється куріння тютюнових виробів, а також електронних сигарет і кальянів у під`їздах житлових будинків.

Відповідно до ч.1 ст.178 КУпАП розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль, - тягне за собою попередження або накладення штрафу від одного до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З наведених норм чинного законодавства вбачається, що куріння тютюнових виробів у під`їздах житлових будинків та розпивання пива на вулиці є адміністративними правопорушеннями, відповідальність за які передбачена ч.1 ст.175-1 та ч.1 ст.178 КУпАП.

Згідно матеріалами справи, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.175-1 та ч.1 ст.178 КУпАП у зв`язку з тим, що він в першому під`їзді житлового будинку по вул .Доценка 16 курив тютюнові вироби та біля під`їзду зазначеного житлового будинку розпивав пиво «Чернігівське» світле ємністю 1.0 л кількість алкоголю 4,6%.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормами ч.ч.1-3 ст.73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, а позивач повинен заперечувати проти доводів суб`єкта владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Колегія суддів зазначає, що ст.258 КУпАП передбачає винесення постанови на місці вчинення правопорушення без складання протоколу про адміністративне правопорушення у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

При цьому, статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, ст.175-1 КУпАП (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради) та ч.1 ст.178 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що при складанні відповідачем оскаржуваних постанов, позивач не оспорював факт вчинення ним правопорушень, постанови ГБ від 17 травня 2019 року №081244 та №081245 про притягнення його до відповідальності за ч.1 ст.175-1 та ч.1 ст.178 КУпАП були підписані позивачем без будь-яких зауважень, при цьому на зворотному боці вказаних постанов міститься підпис позивача про ознайомлення його з правами, передбаченими ст.55, 56, 59, 63 Конституції України та ст.268, 307, 308 КУпАП (а.с.29 зворот та а.с.30 зворот).

Натомість, факт вчинення позивачем правопорушень, передбачених ч.1 ст.175-1 та ч.1 ст.178 КУпАП підтверджується поясненнями ОСОБА_2 від 17 травня 2019 року (а.с.31), рапортом Максимчука Д.О. від 18 травня 2019 року (а.с.35), усними показами ОСОБА_2 , допитаної в якості свідка в судовому засіданні суду першої інстанції, звукозапис якого міститься в матеріалах справи (а.с.52), при цьому в матеріалах справи міститься присяга ОСОБА_2 як свідка та попередження її про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання і відмову від дачі показань, встановлену ст.384, 385 КК України (а.с.51).

Суд критично оцінює посилання апелянта на неприязні стосунки ОСОБА_2 до нього, як на підставу для неприйняття її показів, оскільки її пояснення повністю відповідають обставинам, викладеним у рапорті Максимчука Д.О. від 18 травня 2019 року (а.с.35) та фактам, викладеним в оскаржуваних постановах.

Також колегія суддів не вбачає суперечності в показах свідка ОСОБА_2 , її письмових поясненнях та обставинах, за наслідками яких було складено постанови ГБ від 17 травня 2019 року №081244 та №081245, оскільки з них чітко вбачається, що перебуваючи в першому під`їзді житлового будинку №16 по вул.Доценка у м.Чернігові позивач курив тютюнові вироби, а на вулиці біля вказаного дому розпивав пиво «Чернігівське» світле ємністю 1.0 л кількість алкоголю 4,6%.

При цьому твердження апелянта, що відповідачем не проводилась експертиза вмісту вказаної пляшки пива ємністю 1.0 л та не досліджувалось наявності тютюну в суміші, яку курив позивач є безпідставним, оскільки жодних заперечень вказаного факту під час притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності останній не наводив, а тому у співробітників поліції були відсутні підстави для відібрання відповідних зразків з метою проведення експертних досліджень.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 5 наведеної статті передбачено, що суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

З позовної заяви вбачається, що єдиною підставою даного позову було визначено невідповідність оскаржуваних постанов вимогам інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06 листопада 2015 року №1376, оскільки в оскаржуваних постановах невірно зазначено номер паспорта позивача, а саме зазначено номер та серію паспорта НОМЕР_1 замість вірного - НМ 138398. Проте, наведена обставина не може вважатись такою, що спростовує вчинення позивачем адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.1 ст.175-1 та ч.1 ст.178 КУпАП та в жодному разі не свідчить про протиправність оскаржуваних постанов серії ГБ від 17 травня 2019 року №081244 та №081245, а вказана технічна помилка не впливає на фактичні обставини справи.

З огляду на викладені обставини, за результатами розгляду апеляційної скарги, з урахуванням наведених норм права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджується вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.175-1 та ч.1 ст.178 КУпАП, постанови серії ГБ від 17 травня 2019 року №081244 та №081245 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складені повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідають нормам чинного законодавства, адміністративні стягнення накладені в межах санкцій, передбачених ч.1 ст.175-1 та ч.1 ст.178 КУпАП, а отже, приймаючи спірні постанови відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв`язку з чим відсутні підстави для їх скасування, з огляду на їх правомірність.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст.286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 17 вересня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Текст постанови виготовлено 15 жовтня 2019 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді В.О.Аліменко

Л.В.Бєлова