Справа № 752/3966/13-а
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

16 жовтня 2019 року

Київ

справа №752/3966/13-а

адміністративне провадження №К/9901/22134/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шевцової Н.В.,

суддів: Кашпур О.В., Радишевської О.Р.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції адміністративну справу № 752/3966/13-а

за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, за участю третьої особи - Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві - про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії

за касаційною скаргою Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві

на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: головуючого судді Пилипенко О. Є., суддів Глущенко Я. Б., Шелест С. Б.,

У С Т А Н О В И В:

I. Суть спору

1. У грудні 2016 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі - Управління ДВС, відповідач), за участю третьої особи - Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі - Правобережне ОУПФУ), в якому просив:

1.1. визнати дії виконавчої служби незаконними та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 14 грудня 2016 року № 51696254, що винесена державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гаспаряном Р. Г. за виконавчим листом № 752/3966/13-а;

1.2. зобов`язати Правобережне ОУПФУ призначити йому пенсію відповідно до рішення суду.

2. Позовна заява мотивована тим, що посадовою особою відповідача закінчено виконавче провадження від 14 грудня 2016 року № 51696254, хоча третьою особою не проведено перерахунок пенсії по інвалідності та не здійснено виплат пенсії в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, починаючи з 20 вересня 2010 року, згідно з положеннями статей 49, 50, 54, 55, 56, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

3. Відповідач проти задоволення позову заперечував, зазначив, що закінчення виконавчого провадження від 14 грудня 2016 року № 51696254 здійснено у зв`язку із належним виконанням третьою особою судового рішення, що підтверджується інформацією, наданою до органу виконавчої служби.

4. Представник третьої особи зазначив, що позивачу з 20 вересня 2010 року нараховано борг у сумі - 21 679,31 грн, крім того, у резолютивній частині постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 11 грудня 2014 року в справі № 752/3966/13-а не вказано, що перерахунок необхідно провести саме в розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком, щомісячної додаткової пенсії відповідно до статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

ІІ. Установлені судами попередніх інстанцій фактичні обставини справи

5. 11 грудня 2014 року Голосіївським районним судом міста Києва ухвалена постанова, відповідно до якої суд:

5.1. визнав протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі міста Києва в частині відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 19 травня 2014 року про призначення державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, як інваліду 2 групи і постраждалому 1 категорії внаслідок Чорнобильської катастрофи, згідно з Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

5.2. зобов`язав управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі міста Києва призначити ОСОБА_1 державну пенсію та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, як інваліду 2 групи та постраждалому 1 категорії внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, згідно з положеннями статей 49, 50, 54, 55, 56, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 20 вересня 2010 року.

6. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2016 року зазначена постанова Голосіївського районного суду міста Києва від 11 грудня 2014 року залишена без змін.

7. 19 липня 2016 року державним виконавцем Відділу з примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 752/3966/13-а, виданим Голосіївським районним судом міста Києва, про зобов`язання управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі міста Києва призначити ОСОБА_1 державну пенсію та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, як інваліду 2 групи та постраждалому 1 категорії внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, згідно з положеннями статей 49, 50, 54, 55, 56, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 20 вересня 2010 року.

8. Правобережним ОУПФУ в ході виконання постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 11 грудня 2014 року здійснено призначення ОСОБА_1 основної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, як інваліду 2 групи та постраждалому 1 категорії внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, згідно з положеннями статей 49, 50, 54, 55, 56, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 20 вересня 2010 року, що підтверджується розпорядженням управління Пенсійного фонду України № 139591.

9. У розпорядженні управління Пенсійного фонду України № 139591 зазначено, що позивачу з 20 вересня 2010 року по 30 вересня 2010 року за рішенням суду призначено основну пенсію в розмірі 709 грн та додаткову пенсію - 141 грн.

10. 01 листопада 2016 року на адресу Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного управління юстиції у місті Києві надійшло повідомлення від третьої особи про виконання виконавчого листа № 752/3966/13-а за № 34177/14, відповідно до якого Управління повідомило про призначення ОСОБА_1 пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 20 вересня 2010 року.

11. 14 грудня 2016 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гаспаряном Р. Г. винесена постанова про закінчення виконавчого провадження щодо виконання виконавчого листа № 752/3966/13-а, виданого 15 липня 2016 року Голосіївським районним судом міста Києва, у зв`язку з виконанням судового рішення.

ІІІ. Рішення судів попередніх інстанцій у цій справі та мотиви їхнього ухвалення

12. Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 25 серпня 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

13. Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність дій державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гаспарян Р. Г. при винесенні постанови від 14 грудня 2016 року про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом № 752/3966/13-а.

14. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року постанову суду першої інстанції скасовано та прийнято нову постанову про задоволення позовних вимог.

14.1. Визнано дії виконавчої служби незаконними та скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 14 грудня 2016 року № 51696254, що винесена державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гаспаряном Р. Г. за виконавчим листом № 752/3966/13-а. Виконавче провадження за виконавчим листом № 752/3966/13-а поновлено.

15. Задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив з того, що Правобережним ОУПФУ не було виконано судового рішення у повному обсязі, оскільки фактично позивачу призначено пенсію в розмірі 709 грн, що не відповідає положенням статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

ІV. Касаційне оскарження

16. На зазначену постанову суду апеляційної інстанції третьою особою подано касаційну скаргу, яку зареєстровано у Вищому адміністративному суді України 20 жовтня 2017 року.

17. У касаційній скарзі третя особа посилається на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права, а саме вимог статей 49, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII (далі - Закон № 796-XII), просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

18. На обґрунтування вимог касаційної скарги третя особа зазначає, що позивачу з 20 вересня 2010 року нараховано борг у сумі - 21 679,31 грн, крім того, звертає увагу, що в резолютивній частині постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 11 грудня 2014 року у справі № 752/3966/13-а не вказано, що перерахунок необхідно здійснити саме в розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком, щомісячної додаткової пенсії відповідно до статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

19. 27 жовтня 2017 року ухвалою Вищого адміністративного суду України відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою третьої особи та витребувано з Голосіївського районного суду міста Києва справу № 752/3966/13-а (суддя-доповідач Пасічник С. С.).

20. У запереченнях на касаційну скаргу позивач спростовує її доводи, просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

21. 14 листопада 2017 року справа № 752/3966/13-а надійшла до Вищого адміністративного суду України.

22. 14 лютого 2018 року справу № 752/3966/13-а разом з матеріалами касаційної скарги передано до Верховного Суду.

23. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 лютого 2018 року визначено склад суду: головуючий суддя Білоус О.В., судді Бевзенко В. М., Желтобрюх І. Л.

24. 05 червня 2019 року на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду - від 31 травня 2019 року № 558/0/78-19 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

25. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад суду: головуючий суддя Шевцова Н. В., судді Кашпур О. В., Радишевська О. Р.

V. Релевантні джерела права й акти їхнього застосування

26. За правилами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

27. Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

28. Згідно з частиною другою статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

29. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

30. Закон України «Про виконавче провадження» 606-XIV від 21 квітня 1999 року (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 606-XIV)

30.1. Стаття 1. Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

30.2. Стаття 6. Державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

30.3. Стаття 11. Державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

30.4. Частини перша та друга статті 25. Державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

30.5. Частина перша статті 27. У разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

30.6. Стаття 32. Заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

30.7. Пункт 8 частини першої статті 49. Виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

31. Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

VІ. Позиція Верховного Суду

32. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

33. Судами попередніх інстанцій установлено, що оскарженою постановою державного виконавця від 14 грудня 2016 року № 51696254 закінчено виконавче провадження за виконавчим листом № 752/3966/13-а у зв`язку з фактичним виконанням у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

34. Підставою для закінчення виконавчого провадження стало повідомлення Правобережного ОУПФУ про виконання виконавчого листа № 752/3966/13-а за № 34177/14 та призначення ОСОБА_1 пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 20 вересня 2010 року.

35. На виконання зазначеного судового рішення здійснено призначення ОСОБА_1 основної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, як інваліду 2 групи та постраждалому 1 категорії внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, згідно з положеннями статей 49, 50, 54, 55, 56, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 20 вересня 2010 року, що підтверджується розпорядженням управління Пенсійного фонду України № 139591.

36. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову при призначенні основної пенсії згідно з положеннями статей 49, 50, 54, 55, 56, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки позивачу визначено мінімальний розмір пенсії за віком 709 грн, що не відповідає положенням статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

37. У повідомленні про виконання судового рішення від 28 жовтня 2016 року № № 34177/14, яке надійшло на адресу Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, указано про призначення ОСОБА_1 державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, як інваліду 2 групи та постраждалому 1 категорії внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, згідно з положеннями статей 49, 50, 54, 55, 56, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 20 вересня 2010 року.

38. Проте зазначене повідомлення не містило інформації щодо фактичного розміру призначених ОСОБА_1 сум основної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, як інваліду 2 групи та постраждалому 1 категорії внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, згідно з положеннями статей 49, 50, 54, 55, 56, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

39. Тобто у повідомленні про виконання судового рішення відповідачем відтворено лише резолютивну частину постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 11 грудня 2014 року без надання жодних документів на підтвердження фактичного виконання цього рішення. При цьому Головним державним виконавцем Гаспаряном Р. Г. не вчинено жодних дій, спрямованих на здійснення перевірки фактичного виконання судового рішення та відповідності дій, вчинених відповідачем, змісту резолютивної частини рішення, а саме: не з`ясовано, яку саме базову величину та у якому розмірі взято третьою особою для нарахування позивачу основної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, як інваліду 2 групи та постраждалому 1 категорії внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

40. Таким чином, суд апеляційної інстанцій дійшов обґрунтованого висновку про протиправність дій виконавчої служби, наявність підстав для скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 14 грудня 2016 року № 51696254 та поновлення виконавчого провадження за виконавчим листом № 752/3966/13.

41. Водночас Верховний Суд уважає, що підставою для задоволення позову має бути не висновок щодо часткового виконання судового рішення, а констатація того факту, що посадова особа відповідача не вчинила всіх дій, спрямованих на перевірку фактичного виконання в повному обсязі рішення, згідно з виконавчим документом як підстави для закінчення виконавчого провадження.

42. Відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 349 КАС суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду; змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

43. За правилами частин першої і четвертої статті 351 КАС підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

44. Верховний Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про наявність підстав для задоволення позову, водночас помилковим є висновок про те, що мотивом такого рішення є невиконання відповідачем рішення у повному обсязі, а не допущення бездіяльності посадової особи відповідача під час перевірки фактичного виконання судового рішення.

45. Таким чином, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року слід змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови, в іншій частині оскаржуване рішення - залишити без змін.

VІІ. Судові витрати

46. З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 351, 355, 356, 359 КАС України, Суд

П о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві задовольнити частково.

2. Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року в справі № 752/3966/13-а змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

3. В іншій частині постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року у справі № 752/3966/13-а залишити без змін.

4. Судові витрати розподілу не підлягають.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Н. В. Шевцова

Судді: О. В. Кашпур

О. Р. Радишевська