Справа № 160/8598/19
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 жовтня 2019 року Справа № 160/8598/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
Ухвалою суду від 09 вересня 2019 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін), а справу призначено до розгляду на 05 жовтня 2019 року (вихідний день).
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що ОСОБА_1 є матір`ю дитини інваліда з дитинства. Позивачка зазначає, що їй виповнилось 50 років, вона має не менше 15 років страхового стажу, а тому, має право на призначення дострокової пенсії за віком. Відтак, 21.01.2019 позивачка звернулась до відповідача щодо призначення їй відповідної пенсії, як матері інваліда з дитинства. Однак, листом від 07.03.2019 року №270/03-28-24 позивачці відмовлено в призначенні вказаної пенсії. Своє рішення відповідач аргументує тим, що позивачка не надала виписку з акта огляду МСЕК її дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивачка вважає таку відмову необґрунтованою та безпідставною, оскільки згідно з п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» жінки, які народили п`ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу.
Відповідач на адресу суду в установлені строки надав відзив, у якому позовні вимоги не визнав, просив у їх задоволенні відмовити повністю, оскільки в ГУ ПФУ у Дніпропетровській області відсутня виписка з акта огляду МСЕК дитини позивачки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , отже, відсутні і правові підстави для призначення позивачці пенсії за віком, як матері інваліда з дитинства відповідно до п.3 ч.1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування ».
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що позивачка має страховий стаж роботи більше 15 років, що не заперечується відповідачем.
Згідно копії свідоцтва про народження, ОСОБА_1 має сина - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 Висновком ЛКК про час настання інвалідності від 05.11.2008 року №6682 підтверджено, що ОСОБА_2 мав медичні показники для визнання його дитиною - інвалідом до досягнення шестирічного віку.
Користуючись своїм правом на призначення дострокової пенсії, як матері інваліда з дитинства, позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області із заявою про призначення їй пенсії.
Листом від 07.03.2019 року №270/03-28-24, відповідач повідомив про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з тим, що позивачкою не було надано виписку з акта огляду МСЕК її дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до п.3 ч.1 ст.115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", право на призначення дострокової пенсії за віком мають жінки, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матері осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до зазначеного віку, - після досягнення 50 років та за наявності страхового стажу не менше 15 років. При цьому, до числа осіб з інвалідністю з дитинства належать також діти з інвалідністю віком до 16 років.
Згідно ст. 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення", жінки, які народили п`ятеро або більше дітей і виховали їх до восьмирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на пенсію за віком після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 15 років із зарахуванням до стажу часу догляду за дітьми (пункти "є" і "ж" статті 56). При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років, які мають право на одержання соціальної пенсії.
Згідно з п.2.18 Порядку, подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, визнання особи інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом засвідчується випискою з акту огляду в МСЕК, медичним висновком закладів охорони здоров`я, посвідченням одержувача допомоги, довідкою органу, що призначає допомогу, про період призначення допомоги. У разі, якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення шестирічного віку або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається відповідно висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку, та/або висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою 18-ти років (висновок про час настання інвалідності).
Аналізуючи вказані норми закону, враховуючи, що позивачем було надано висновок яким підтверджується, що інвалідність її сина настала з народження, та з урахуванням достатнього страхового стажу позивачки для призначення дострокової пенсії, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно відмовив у призначенні позивачці пенсії. Суд вважає, що відповідач повинен був призначити позивачу пенсію, як матері інваліда з дитинства.
Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у постанові від 31 липня 2018 року (справа № 501/2838/16-а). На підставі ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновок, викладений у зазначеній постанові.
Суд вважає безпідставними доводи відповідача про ненадання позивачем усіх документів, необхідних для призначення пенсії. Пунктом 3 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що право на призначення дострокової пенсії мають не тільки матері осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до шестирічного віку, а і матері осіб з інвалідністю віком до 16 років. Документи, які підтверджують встановлення інвалідності з народження дитині позивача, були надані відповідачу із заявою про призначення пенсії.
Таким чином, позивачкою було надано до органу Пенсійного фонду всі передбачені чинним законодавством, зокрема, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно доЗакону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", документи, необхідні для призначення їй дострокової пенсії за віком, як матері інваліда з дитинства, а саме, документи, які підтверджують, що інвалідність її сина настала з народження, тобто, до виповнення йому 6 років.
З огляду на вище викладене, суд вважає, що відмовляючи у призначенні ОСОБА_1 пенсії матері особи з інвалідністю з дитинства, відповідач діяв не у спосіб, визначений законом. Суд вважає необхідним визнати таку відмову протиправною та зобов`язати відповідача призначити позивачці пенсію згідно її заяви.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 цієї статті).
Відповідно до ч. 2 ст. 2 названого Кодексу, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Враховуючи наведене, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши наявні докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, за результатами з`ясування обставини у справі та їх правової оцінки, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з положень ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судові витрати з оплати судового збору у розмірі 768,40грн. відповідно до квитанції від 29.08.2019 р. №6223-0818-7298-4287.
Керуючись ст.ст. 72-77, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна