Справа № 1.380.2019.004150
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.004150
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

секретар судового засідання Жовковська Ю.В.

з участю позивача Пелех Я.П.

представників

від позивача Куць В.В.,

від відповідача Риб`як В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Львівської митниці ДФС Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій щодо не нарахування та не виплати заробітної плати державному інспектору Львівської митниці Пелеху Я.П ОСОБА_2 за період з 01.06.2018 року по 26.09.2018 року; щодо не нарахування та не виплати державному інспектору Львівської митниці ДФС Пелеху Я. ОСОБА_3 за період з 27.09.2018 року по 30.04.2019 року преміальних виплат; зобов`язання нарахувати та виплатити заробітну плату за період з 01.06.2018 року по 26.09.2018 року, а також нарахувати та виплатити преміальні виплати з 27.09.2018 року по 30.04.2019 року; стягнення завданої неправомірними діями моральної шкоди у сумі 50000 грн. 00 коп.

Аргументами позовних вимог є те, що в ході службового розслідування не встановлено в діях державного інспектора Львівської митниці ДФС ОСОБА_1 ознак дисциплінарного проступку, що підтверджується наказом начальника Львівської митниці ДФС №167-дс від 21.06.2019 року, а тому позивач вважає, що за період з 27 вересня 2018 року по 30 квітня 2019 року йому незаконно не нараховувалася та не виплачувалися премія. Оскільки пунктом 6.1. Положення про преміювання начальника митниці, заступників начальника митниці, посадових осіб Львівської митниці ДФС (додаток до наказу Львівської митниці ДФС від 16.03.2017 року за №126) встановлено, що відновлення виплати здійснюється на підставі відповідного розпорядчого документа, який містить рішення начальника митниці, прийняте за результатами проведеного дисциплінарного провадження, який невідкладно направляється до управління фінансування, бухгалтерського обліку та звітності. А тому, на думку позивача, суду необхідно зобов`язати начальника Львівської митниці ДФС за результатами дисциплінарного розслідування вирішити питання про нарахування та про виплату йому премії за період роботи з 27 вересня 2018 року по 30 квітня 2019 року. Окрім того, позивач вважає, що оскільки на протязі липня 2018 року - квітня 2019 року (понад 10 місяців) не отримував жодних належних йому будь-яких грошових сум від Львівської митниці ДФС Державної фіскальної служби (доказами цього є довідка про доходи, видана Львівською митницею ДФС за №13-70-05/38-142 від 01.07.2019 року, в якій у графах від липня 2018 по квітень 2019 року відсутні будь-які записи про нарахування і виплату заробітної плати), хоча у означений період позивач виконував покладені на нього обов`язки у відділі матеріально-технічного забезпечення та зв`язку управління матеріально-технічного забезпечення та розвитку інфраструктури Львівської митниці ДФС; щоденно добирався на роботу за адресою Львів, вул.Костюшка, 1 з м. Винники-Львів, де позивач проживає разом із своєю сім`єю. Відтак, на думку позивача, протиправні дії з боку керівництва Львівської митниці ДФС призвело до завдання йому душевних страждань, а саме до порушення ритму життя, втрати нормальних життєвих зв`язків та вжиття додаткових зусиль для організації свого життя та побуту та побуту членів сім`ї через невиплату заробітної плати; погіршення матеріального становища; позбавлення можливостей реалізації Позивачем своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру; негативний вплив на честь, гідність та ділову репутацію через тривале незаконне та безпідставне проведення службового розслідування (здійснення дисциплінарного провадження, яке в подальшому закрите з підстав відсутності в діях позивача ознак дисциплінарного проступку, свідчать про незаконні дії посадових осіб Львівської митниці ДФС, які ініціювали та здійснювали вказане провадження), втрата можливості вести звичайний спосіб життя, підвищувати свій професійний рівень. Сама по собі тривалість невиплати заробітної плати та тривале проведення службового розслідування завдає моральних страждань, посилює відчуття безнадійності та відсутності правового захисту.

У відзиві на позов відповідач зазначає, що, відповідно до п. 4 статті 72 Закону України «Про державну службу», у разі закриття дисциплінарного провадження без притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності йому оплачується у розмірі середньомісячної заробітної плати час відсторонення від виконання посадових обов`язків. Наказом Львівської митниці від 21.06.2019 року за №167-дс «Про закриття дисциплінарного провадження» дисциплінарне провадження стосовно державного інспектора митного поста «Мостиська - залізничний» Львівської митниці ДФС ОСОБА_1 було закрито. За час відсторонення від виконання посадових обов`язків за період з 27.09.2018 року по 30.04.2019 року ОСОБА_1 була нарахована і виплачена середньомісячна заробітна плата в сумі 25 506 грн. 19 коп. У разі відсторонення державного службовця від виконання службових обов`язків та від посади премія не виплачується протягом усього періоду відсторонення на підставі наказу про відсторонення (Положення про преміювання начальника митниці, заступників начальника митниці, посадових осіб Львівської митниці ДФС, затверджене наказом Львівської митниці ДФС від 16.03.2017 № 126). Окрім того, відповідач зазначає, що з 01.06.2019 по 26.09.2018 року ОСОБА_1 був відсторонений від посади на підставі ухвал слідчого судді Галицького районного суду м. Львова. Відтак, на думку відповідача, позивачем слід застосовувати до спірних правовідносин положення ст.1176 ЦК України та Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». Також, відповідач вказує на те, що позивачем не наведено причинно-наслідкового зв`язку між діями митниці та його моральними стражданнями.

Позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити з підстав, викладених у заявах по суті.

Представник відповідача проти позову заперечила з вищевикладених підстав, просить в його задоволенні відмовити повністю.

Ухвалою суду від 19.08.2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою суду від 10.10.2019 року, занесеною у протокол судового засідання, закрито підготовче провадження і призначено справу до розгляду по суті.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Наказом в.о. начальника Львівської митниці ДФС Державної фіскальної служби України від 07.06.2018 року за №378-о «Про відсторонення від виконання посадових обов`язків» державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС Пелеха ОСОБА_4 П. відсторонено від виконання обов`язків з 08.06.2018 року на час здійснення дисциплінарного провадження.

Як зазначено в наказі, підставою відсторонення є Закон України «Про державну службу», резолюція в.о.начальника Львівської митниці ДФС ОСОБА_5 на службовій записці заступника начальника митного поста - начальника відділу митного оформлення №5 митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС ОСОБА_6 Т.А. від 07.06.2018 року за №2328/13-70-71/49.

У п.2 даного наказу вказано, що Управлінню фінансування, бухгалтерського обліку та звітності Львівської митниці ДФС (Модна ОСОБА_7 ) здійснити оплату праці ОСОБА_8 відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 72 Закону України «Про державну службу».

Наказом начальника Львівської митниці ДФС Державної фіскальної служби України ОСОБА_9 від 21.06.2019 року за №167-дс «Про закриття дисциплінарного провадження», закрито дисциплінарне провадження стосовно державного інспектора митного поста «Мостиська-залізничний» Львівської митниці ДФС ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях дисциплінарного проступку, а також закінчення строків накладення адміністративного стягнення.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 01.06.2018 року у справі №461/3762/18 підозрюваний ОСОБА_1 був відсторонений від посади до 01.08.2018 року. Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 26.07.2018 року строк відсторонення від посади підозрюваного ОСОБА_1 був продовжений до 26.09.2018 року.

Згідно з довідки Львівської митниці від 11.07.2019 року за №13-70-05/38-147, за період відсторонення від виконання посадових обов`язків з 27.09.2018 року по 30.04.2019 року у червні 2019 року ОСОБА_1 було нараховано 25506 грн. 19 коп.

Наведені обставини вказують на те, що змістом спірних правовідносин є відносини з приводу невиплати заробітної плати за період з 01.06.2018 року по 26.09.2018 року, а також невиплати преміальних виплат з 27.09.2018 року по 30.04.2019 року.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.72 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року за № 889-VIII, з наступними змінами та доповненнями, державний службовець може бути відсторонений від виконання посадових обов`язків у разі виявлення порушень, встановлених пунктами 1, 7 - 10 та 14 частини другої статті 65 цього Закону, за які до нього може бути застосовано дисциплінарне стягнення.

Як передбачено ч.4 даної статті, у разі закриття дисциплінарного провадження без притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності йому оплачується у розмірі середньої заробітної плати час відсторонення від виконання посадових обов`язків в установленому порядку.

Частиною 5 цієї ж статті визначено, що під час відсторонення від виконання посадових обов`язків державний службовець зобов`язаний перебувати на робочому місці відповідно до правил внутрішнього службового розпорядку та сприяти здійсненню дисциплінарного провадження.

Під час судового розгляду встановлено та не заперечується сторонами, що позивачу за період його відсторонення від посади на підставі наказу від 07.06.2018 року за №378-о була нарахована і виплачена середньомісячна заробітна плата за період з 27.09.2018 року по 30.04.2019 року у розмірі 25506 грн. 19 коп. без нарахування премії та інших виплат.

Таким чином, суд вважає, що відповідач виконав вимоги ч.4 ст.72 Закону України «Про державну службу» у частині виплати середньої заробітної плати за час відсторонення від виконання посадових обов`язків.

Що стосується виплати позивачу заробітної плати позивачу за період з 01.06.2018 року по 26.09.2018 року, то суд зазначає наступне.

Як передбачено п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» від 01.12.1994 року за № 266/94-ВР, з наступними змінами та доповненнями, відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

Відповідно до п.1 ст.3 даного Закону, у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються) заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій.

Згідно з вимог ч.1 ст.4 цього ж Закону, відшкодування шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4 і 5 статті 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету. Розмір сум, які передбачені пунктом 1 статті 3 цього Закону і підлягають відшкодуванню, визначається з урахуванням заробітку, не одержаного громадянином за час відсторонення від роботи (посади), за час відбування кримінального покарання чи виправних робіт як адміністративного стягнення.

Враховуючи вищенаведене та те, що відсторонення ОСОБА_1 від виконання посадових обов`язків у період з 01.06.2018 року по 26.09.2018 року здійснювалось на підставі ухвал слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 01.06.2018 року та від 26.07.2018 року у межах здійснення кримінального провадження, суд вважає, що відшкодування останньому шкоди, в тому числі у заробітку, за час такого відсторонення повинно здійснюватись у порядку, визначеному Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Відтак, вимоги позивача про визнання неправомірними дій Львівської митниці ДФС та зобов`язання нарахувати та виплатити йому заробітну плату за період з 01.06.2018 року по 26.09.2018 року є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

З приводу вимог позивача про зобов`язання нарахувати та виплатити преміальні виплати з 27.09.2018 року по 30.04.2019 року.

Відповідно до ч.3 ст.50 Закону України «Про державну службу», за результатами роботи та щорічного оцінювання службової діяльності державним службовцям можуть встановлюватися премії. До премій державного службовця належать: 1) премія за результатами щорічного оцінювання службової діяльності; 2) місячна або квартальна премія відповідно до особистого внеску державного службовця в загальний результат роботи державного органу; 3) місячна або квартальна премія за належне виконання умов контракту про проходження державної служби (у разі укладення). При цьому загальний розмір премій, передбачених пунктом 2 цієї частини, які може отримати державний службовець за рік, не може перевищувати 30 відсотків фонду його посадового окладу за рік.

Як передбачено ч.6 ст.52 даного Закону, премії виплачуються в межах фонду преміювання залежно від особистого внеску державного службовця в загальний результат роботи державного органу. Встановлення премій державним службовцям здійснюється керівником державної служби відповідно до затвердженого ним Положення про преміювання у відповідному державному органі, погодженого з виборним органом первинної профспілкової організації (за наявності).

Згідно з положень п.6.1 Положення про преміювання начальника митниці, заступників начальника митниці, посадових осіб Львівської митниці ДФС, затвердженого наказом Львівської митниці ДФС від 16.03.2017 року за №126, у разі відсторонення працівника від виконання службових обов`язків та від посади премія не виплачується протягом усього періоду відсторонення на підставі наказу про відсторонення. Відновлення виплати здійснюється на підставі відповідного розпорядчого документа, який містить рішення начальника митниці, прийняте за результатами проведеного дисциплінарного провадження, який невідкладно направляється до управління фінансування, бухгалтерського обліку та звітності.

З врахуванням того, що наведеним Положенням про преміювання не передбачено виплати премії у разі відсторонення працівника від виконання службових обов`язків та від посади, суд вважає, що відповідачем правомірно не були нараховані та виплачені преміальні виплати за час його відсторонення від виконання посадових обов`язків у період з 27.09.2018 року по 30.04.2019 року.

Щодо відшкодування позивачу моральної шкоди, то така стягненню з відповідача не підлягає з огляду на встановлені вище обставини відсутності протиправних дій з боку останнього.

Як передбачено ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов є безпідставний та необґрунтований, а тому у його задоволенні слід відмовити повністю.

Щодо судових витрат, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такі не належить стягувати зі сторін.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 18 жовтня 2019 року.

Суддя В.Я.Мартинюк