Справа № 640/16557/19
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 жовтня 2019 року

Київ

справа №640/16557/19

провадження №П/9901/534/19

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Коваленко Н.В., перевіривши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Техенергохім» до Президента України про визнання протиправним та скасування указу,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Техенергохім» через систему «Електронний суд» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Президента України, в якому просить визнати протиправним та скасувати указ Президента України від 20 червня 2019 року №418/2019 в частині визнання таким, що втратив чинність указ Президента України від 10 липня 1998 року №762/98 «Про впорядкування справляння плати за вчинення нотаріальних дій».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 вересня 2019 року справу №640/16557/19 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Техенергохім» до Президента України про визнання протиправними та скасування указу передано до Верховного Суду.

08 жовтня 2019 справа надійшла до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що указом Президента України від 20 червня 2019 року № 418/2019 визнано такими, що втратили чинність низка указів Президента України, серед яких у тому числі указ Президента України від 10 липня 1998 року № 726/98 «Про впорядкування справляння плати за вчинення нотаріальних дій».

Указ Президента України від 10 липня 1998 року № 726/98 видавався на підставі пункту 4 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України як указ з економічних питань, не врегульованих законами. Відповідно до вказаної норми, такий указ Президента України вступає в дію, якщо протягом тридцяти календарних днів з дня подання законопроекту (за винятком днів міжсесійного періоду) Верховна Рада України не прийме закон або не відхилить поданий законопроект більшістю від її конституційного складу, і діє до набрання чинності законом, прийнятим Верховною Радою України з цих питань.

Отже, як стверджує позивач, за Конституцією України указ Президента України від 10 липня 1998 року № 726/98 діє до набрання чинності законом, прийнятим Верховною Радою України, і не може бути скасований указом Президента України. У зв`язку з чим, позивач вважає оскаржуваний указ Президента України незаконним та таким, що ухвалений з порушенням конституційних норм.

Вирішуючи питання щодо можливості розгляду позовної заяви за правилами адміністративного судочинства, а також підсудності Верховному Суду зазначених позовних вимог, вбачається наявність підстав для відмови у відкритті провадження у адміністративній справі, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень.

За змістом частини четвертої статті 22 Кодексу адміністративного судочинства України Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні, зокрема, справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Президента України та Верховної Ради України.

Особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів визначені статтею 266 Кодексу адміністративного судочинства України.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

З огляду на викладене, у порядку адміністративного судочинства до Верховного Суду як суду першої інстанції можуть оскаржуватися тільки ті правові акти, дії чи бездіяльність, зокрема, Президента України, які прийнято/вчинено/допущено у правовідносинах, в яких він реалізовує свої владні (управлінські) повноваження і які не вимагають перевірки на відповідність Конституції України за їх юридичним змістом і процедурою розгляду.

Статтею 106 Конституції України передбачено, що Президент України на основі та на виконання Конституції і законів України видає укази і розпорядження, які є обов`язковими до виконання на території України.

З огляду на викладене, зважаючи на мотиви, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги та правові підстави видання оскаржуваного указу, його оцінка вимагатиме перевірки не щодо його законності, а щодо відповідності Конституції України.

В свою чергу, згідно з частиною першою статті 147 Конституції України Конституційний Суд України вирішує питання про відповідність Конституції України законів України та у передбачених цією Конституцією випадках інших актів, здійснює офіційне тлумачення Конституції України, а також інші повноваження відповідно до цієї Конституції.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 7 Закону України «Про Конституційний Суд України» до повноважень Суду належить вирішення питань про відповідність Конституції України (конституційність) актів Президента України.

Таким чином, справи даної категорії віднесено до юрисдикції Конституційного Суду України, що відповідно до пункту 1 частини другої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України виключає можливість розгляду даної справи за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи вищезазначене, вважаю, що у відкритті провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Техенергохім» до Президента України про визнання протиправним та скасування указу слід відмовити.

Керуючись статтями 19, 22, 170, 248, 256, 266 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Техенергохім» до Президента України про визнання протиправним та скасування указу.

Ухвала набирає законної сили після її перегляду в апеляційному порядку або після закінчення строку на апеляційне оскарження та може бути оскаржена до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її прийняття.

Суддя-доповідач Н.В.Коваленко