Справа № 357/7600/19
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 357/7600/19 Головуючий у І інстанції - Ярмола О.Я.
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Карпушової О.В., Степанюка А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Білоцерківського відділу поліції ГУ НП в Київській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, від 18.06.2019, яким його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 вересня 2019 року позов залишено без розгляду на підставі пункту 4 частини 1 статті 240 КАС України у зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання без повідомлення причин неявки та неподанням заяви про розгляд справи за його відсутності.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду, оскільки неприбуття позивача або його представника у судове засідання не перешкоджає розгляду справи. Разом з тим, вказує, що ця справи є нескладною, тому у суду були повноваження розглянути її в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто у письмовому провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Предметом спору в цій справі є оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, а тому, згідно п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України справа підсудна місцевому загальному суду, як адміністративному.

В главі 11 «Особливості позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справа» розділу ІІ «Позовне провадження» КАС України, параграф 2 регламентує розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ.

Так, статтею 286 КАС України передбачені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини першої статті 268 КАС України, у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

За приписами статті 124 КАС України судові виклики і повідомлення здійснюються повістками про виклик і повістками-повідомленнями. Повістки про виклик у суд надсилаються учасникам справи, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а повістки-повідомлення - учасникам справи з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов`язковою. Судовий виклик або судове повідомлення учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється: 1) за наявності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки на офіційну електронну адресу; 2) за відсутності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур`єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу.

Вручення повістки у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси за правилами статті 126 КАС України здійснюється під розписку. Особа, яка вручає повістку, зобов`язана повернути до адміністративного суду розписку адресата про одержання повістки, яка приєднується до справи.

Частиною одинадцятою статті 126 КАС України передбачено, що розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 липня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 25 липня 2019 року о 16:30 (а.с. 25).

Копія ухвали суду була скерована позивачеві та отримана ним 17 липня 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 28).

У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, розгляд справи було відкладено до 06 вересня 2019 року, про що позивачу було надіслано судову повістку разом із заявою відповідача про заміну неналежного відповідача, які отримані ним 07 серпня 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 34).

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 вересня 2019 року на підставі п. 4 ч. 1 ст. 240 КАС України адміністративний позов залишено без розгляду, оскільки позивач повторно не з`явився у судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини неявки (а.с. 36).

Наслідки неявки в судове засідання учасника справи визначено статтею 205 КАС України. Так, частиною п`ятою цієї статті передбачено, що в разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів. До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

Наведена норма кореспондується із закріпленим у пункті 4 частини першої статті 240 КАС України правилом, за яким позов залишається судом без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Частина третя статті 3 КАС України закріплює, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених частиною п`ятою статті 205, пункту 4 частини першої статті 240 КАС України, можливе виключно за наявності сукупності таких умов:

а) належне повідомлення позивача про дату, час і місце судового засідання;

б) відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності;

в) неявка позивача в судове засідання (підготовче засідання) без поважних причин або неповідомлення ним про причини такої неявки;

г) неможливість розгляду справи по суті за відсутності позивача;

ґ) відсутність вимоги відповідача щодо розгляду справи по суті на підставі наявних у ній доказів.

Отже, вирішуючи питання про залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених зазначеними нормами процесуального закону, суд на підставі аналізу матеріалів справи та думки інших учасників справи повинен, серед іншого, дослідити питання можливості розгляду справи по суті за відсутності позивача, відсутності заяви позивача про розгляд справи за його відсутності, а також з`ясувати, чи не наполягає відповідач на розгляді справи по суті на підставі наявних у ній доказів.

Натомість оскаржуване судове рішення суду першої інстанції не містить жодних висновків щодо неможливості розгляду справи по суті за відсутності позивача, а так само не містить думки представників відповідача щодо розгляду справи по суті на підставі наявних у ній доказів за відсутності позивача.

Наведене узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 19 вересня 2018 року в справі № 826/10538/17.

Крім того, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Колегія суддів звертає увагу, що справа щодо оскарження рішення про притягнення до адміністративної відповідальності віднесена до категорії термінових адміністративних справ та особливістю розгляду таких справи є те, що неприбуття у судове засідання учасника справи, не перешкоджає розгляду справи в суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, у справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, вказані обставини справи свідчать про необхідність надати позивачу можливість захистити своє право в суді. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Разом із тим, колегія суддів звертає увагу, що позивач є заінтересованою особою у вирішенні даної справи, оскільки саме з метою відновлення порушених на його думку прав, він і звернувся за захистом до суду. Позивач з моменту подання адміністративного позову має вчиняти активні дії з метою отримання інформації про рух справи, подавати відповідні клопотання та направляти запити, що свідчить про належне користування належними правами.

Разом з тим, доводи заявника апеляційної скарги про можливість розгляду цієї справи в порядку спрощеного позовного провадження є незмістовними та відхиляються судовою колегією, оскільки Глава 11 КАС України передбачає особливості позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ. Положення цієї глави є спеціальними по відношенню до загальних норм КАС України, що супроводжується особливостями повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду окремих категорій адміністративних справ, обчислення процесуальних строків, проголошення та вручення судових рішень, апеляційного та касаційного оскарження судових рішень тощо.

Таким чином, апеляційним судом встановлено помилкове застосування судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до безпідставного залишення позовної заяви без розгляду, у зв`язку з чим, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 вересня 2019 року - скасувати.

Адміністративну справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: О.В. Карпушова

А.Г. Степанюк