Справа № 826/6493/18
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

16 жовтня 2019 року № 826/6493/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого Бояринцевої М.А., розглянувши в порядку спрощеного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Албат"

до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № 2 від 25.01.2018, № від 12.04.2018,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Албат" звернулося до суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві № 2 від 25.01.2018, № від 12.04.2018.

В обґрунтування наведених вимог позивач посилається на Податковий кодекс України та зазначає, що податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві є протиправними, оскільки висновки акту перевірки не відповідають фактичним обставинам справи та положенням податкового законодавства.

Від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач заперечує по суті заявлених позовних вимог з огляду на положення Податкового кодексу України, Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» та зазначає про правомірність податкових повідомлень-рішень, оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю "Албат" списано ТМЦ без їх подальшої реалізації та виведено поза межі балансу платника податків та порушено строки реєстрації податкових накладних.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

В період з 29 листопада 2017 року по 19 грудня 2017 року Головним управлінням ДФС у м. Києві проведена документальна позапланова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю "Албат" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 по 30.09.2017, валютного - за період з 01.01.2014 по 30.09.207, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2014 по 30.09.2017.

За результатами проведеної перевірки Головним управлінням ДФС у м. Києві складено акт від 27.12.2017 № 559/26-15-14-02-03/31111009, яким встановлено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Албат":

пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, пункту 185.1 статті 185, пункту 189.1 статті 189, пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість за період, що перевірявся, всього на суму 617 689 грн., у тому числі за грудень 2015 року на суму 155 203 грн., за червень 2016 року на суму 4 001 грн. та за листопад 2016 року на суму 458 485 грн.;

пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, а саме: порушення термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям-платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На підставі складеного акту перевірки Головним управлінням ДФС у м. Києві прийнято податкові повідомлення-рішення:

№ 2 від 25.01.2018, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "Албат" збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 772 111 грн., з яких: за податковими зобов`язаннями 617 689 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 154 422 грн.;

№ 2 від 25.01.2018, яким до Товариства з обмеженою відповідальністю "Албат" застосовано штраф у розмірі 25 638,91 грн.

Не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач оскаржив їх в адміністративному порядку.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 15.03.2019 за № 12214/6/99-99-11-04-02-25 скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 25.01.2018 № 2 в частині збільшення податкових зобов`язань з ПДВ у розмірі 155 203 грн. та у відповідній частині застосовані штрафні санкції, а в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення та податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 25.01.2018 № 2 залишено без змін, а скаргу частково задоволено.

На підставі складеного акту перевірки та рішення Державної фіскальної служби України Головним управлінням ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення № від 12.04.2018, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "Албат" збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 578 107 грн., з яких: за податковими зобов`язаннями 462 486 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 115 621 грн.

Щодо визначення позивачем податкових зобов`язань з податку на додану вартість суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту а) пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Пунктом 187 статті 187 Податкового кодексу України встановлено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з пунктом 198.5 статті 198 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах:

придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання;

придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Як вбачається з матеріалів справи, контролюючим органом під час проведення перевірки зроблений висновок щодо заниження Товариством з обмеженою відповідальністю "Албат" податкових зобов`язань з податку на додану вартість в розмірі 462 486 грн. з тих підстав, що перевіркою встановлено списання ТМЦ на суму 2312430 грн. без їх подальшої реалізації та виведено поза межі балансу платника податків, як такі, що не використовуються в господарській діяльності.

Вказаний висновок зроблений контролюючим органом враховуючи ті обставини, що згідно з наданими регістрами бухгалтерського обліку у 2016 році встановлено списання Товариством з обмеженою відповідальністю "Албат" матеріалів (лічильників, модемів та інших комплектуючих), які обліковувались на рахунку 28 «Товари» на рахунок 92 «Адміністративні витрати» всього на суму 2 312 430 грн., згідно з актами списання:

ЦБАБ0000009 від 30.06.2016 матеріали всього на суму 20 006 грн.;

ЦБАБ0000015 від 01.11.2016 матеріали всього на суму 2 286 479 грн.;

ЦБАБ0000019 від 30.11.2016 матеріали всього на суму 5 945 грн.

Проте, згідно з карткою по рахунку 70 «Доходи від реалізації» реалізація даних товарів не здійснювалась. До складу витрат підприємства сума списаних товарів не включалась. До перевірки не надано документів, які б підтверджували використання даних товарів в господарській діяльності підприємства.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариством з обмеженою відповідальністю "Албат" на підставі накладних - вимог на відпуск/внутрішнє переміщення матеріалів № 9 від 30.06.2016, № 19 від 30.11.2016, № 17 від 01.11.2016 передано ТМЦ, відносно яких перевіркою встановлено їх списання, в підзвіт матеріально-відповідальній особі, менеджеру із збуту ОСОБА_1 для показу при участі в тендері, а також для детального ознайомлення при презентаціях в виставкових залах.

Разом з тим, як зазначив позивач та підтверджується звітом аудитора щодо виконання узгоджених процедур стосовно підтвердження наявності на балансі ТОВ «Албат» станом на 31.12.2016 та станом на 31.12.2017 товарних запасів, переданих в підзвіт матеріально-відповідальним особам в межах балансу від 25.05.2018, вказані операції щодо передачі товару в розмірі 2 312 429,76 грн. помилково списано бухгалтером підприємства на витрати товариства із застосуванням рахунку 92 «Адміністративні витрати».

В подальшому помилку самостійно виправлено методом «червного сторно», про що свідчить:

оборотно-сальдова відомість по рахунку 92 «адміністративні витрати» за 2016 рік;

оборотно-сальдова відомість за всіма рахунками товариства за 2016 рік;

оборотно-сальдова відомість по рахунку 28 «Товари» за 2016 рік;

бухгалтерська довідка про виправлення помилки від 30 листопада 2016 року.

В результаті аудиту наявності на балансі товарів, що передані в підзвіт матеріально-відповідальній особі в межах балансу менеджеру із збуту ОСОБА_1 на підставі накладних-вимог на внутрішнє переміщення на загальну суму 2 312 429,76 грн. встановлено, що вищевказані товари:

рахуються на балансі ТОВ «Албат» за місцем зберігання - офіс ТОВ «Албат» за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, 28 в підзвіті матеріально-відповідальної особи ОСОБА_1 , що підтверджується наказами про проведення щорічних інвентаризацій № 20-б від 20.12.2016, № 20-б від 25.12.2017 та інвентаризаційними описами товарів № 4, № 5 та № 6 станом на 31.12.2016, інвентаризаційними описами товарів № 1, № 2 та № 3 станом на 31.12.2017;

вищевказані товари обліковуються на балансі на рахунку 28 «Товари», що підтверджується звіркою даних оборотно-сальдових відомостей по рахунку 281 «Товари» станом на 30.11.2016, станом на 31.12.2016 та станом на 31.12.2017 з оборотно-сальдовими відомостями за всіма рахунками станом на 31.11.2016, станом на 31.12.2016 та станом на 31.12.2017;

вартість вищевказаних товарів відображено в балансі станом на 31.12.2016 та станом на 31.12.2017 в рядку 1100 «Запаси», що підтверджується звіркою даних оборотно-сальдових відомостей за всіма рахунками станом на 31.12.2016 та станом на 31.12.2017 з Фінансовою звітністю суб`єкта малого підприємництва ТОВ «Албат» за 2016 та 2017 роки.

За результатами проведеного дослідження аудитором зроблено висновок, що матеріальні цінності, які обліковуються в бухгалтерському обліку на рахунку 28 «Товари» та передані в межах балансу в підзвіт матеріально-відповідальній особі на підставі накладних № 9 від 30.06.2016, № 15 від 01.11.2016, № 17 від 01.11.2016 та № 19 від 30.11.2016 на загальну суму 2 312 429,76 грн. обліковуються на балансі ТОВ «Албат» станом на 31.12.2016 та станом на 31.12.2017. Аудитором також засвідчено відсутність на ТОВ «Албат» первинних документів, що свідчили б про реалізацію чи інше вибуття вищевказаних товарів на загальну суму 2 312 429,76 грн.

Суду також пред`явлено інвентаризаційні списки за станом на 31.12.2016 №АЛАБ0000006, № АЛАБ0000005, № АЛАБ0000004, № АЛАБ0000003, № АЛАБ0000002, № АЛАБ0000001 та за станом на 04.01.2017 № АЛАБ0000003, № АЛАБ0000001, №АЛАБ0000002, відповідно до яких ТМЦ, відносно яких перевіркою встановлено списання, знаходяться на балансі Товариства з обмеженою відповідальністю "Албат".

Разом з тим, позивачем під час розгляду справи вказано, що під час проведення перевірки Товариством з обмеженою відповідальністю "Албат" контролюючому органу надавались оборотно-сальдові відомості по рахунку 92 «Адміністративні витрати» та рахунку 79 «Фінансові результати», відповідно до яких підприємство не віднесло на адміністративні витрати вартість ТМЦ в сумі 2 312 430 грн., про що свідчить проводка «сторно» на суму 2 981 872,25 грн.

Про наведені обставини також вказано в скарзі на податкові повідомлення-рішення.

Проте, обставинам щодо помилковості відображення в бухгалтерському обліку операції контролюючим органом під час проведення перевірки та Державною фіскальною службою України під час розгляду скарги належна оцінка надана не була.

Відповідачем під час розгляду справи також не спростовано доводи позивача щодо облікування ТМЦ в бухгалтерському обліку підприємства.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з статтею 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

В контексті наведеного суд зазначає, що під час розгляду справи відповідачем не доведено правомірність висновків щодо виведення підприємством поза межі балансу ТМЦ без їх подальшої реалізації та не спростовано доводів позивача, що помилкова операція не призвела до завищення чи заниження податкових зобов"язань, а тому суд приходить до висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення № від 12.04.2018.

Щодо податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві № 2 від 25.01.2018 суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, контролюючим органом під час проведення перевірки зроблений висновок щодо порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Албат" термінів реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму ПДВ 256 389,10 грн., а саме:

податкова накладна від 03.07.2017 № 30 зареєстрована 11.08.2017;

податкова накладна від 03.07.2017 № 28 зареєстрована 11.08.2017;

податкова накладна від 03.07.2017 № 29 зареєстрована 11.08.2017;

податкова накладна від 03.07.2017 № 31 зареєстрована 14.08.2017;

Відповідно до пунктів 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

З урахуванням наведеного та враховуючи, що податкові накладні від 03.07.2017 зареєстровані 11.08.2017 та 14.08.2017, суд приймає до уваги позицію відповідача щодо порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Албат" термінів реєстрації податкових накладних.

Відносно доводів позивача, що несвоєчасність реєстрації податкових накладних зумовлена тими обставинами, що Державною фіскальною службою України зупинено реєстрацію податкових накладних від 03.07.2017 № 19, № 20, № 21 в зв`язку з чим позивачем повторно відправлено на реєстрацію в ЄРПН податкові накладні із зміненими номерами суд зазначає, що вказані обставини не можуть бути підставою для звільнення позивача від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних, оскільки Податковим кодексом України та Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246, не передбачено повторне складання податкових накладних та повторне направлення їх на реєстрацію.

Разом з тим, згідно з пунктом 120-1 статті 120-1 Податкового кодексу України у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, Податковим кодексом України передбачено звільнення платників податків від відповідальності у разі зупинення реєстрації податкових накладних.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, податкові накладні від 03.07.2017 №19, № 20, № 21 зареєстровані Державною фіскальною службою України після отримання від позивача документів на підтвердження відповідності обсягів постачання обсягам продажу по співвідношенню до кодів УКТ ЗЕД.

Відповідно до пункту 120-1 статті 120-1 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.

З урахуванням наведеного та враховуючи, що позивачем порушено термін реєстрації податкових накладних на 11 та 14 календарних днів, відповідно суд приходить до висновку про правомірність застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "Албат" штрафу в розмірі 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині, тому позов визнається таким, що підлягає задоволенню частково.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 139, 241-243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Албат" (вул. Предславинська, 28, м. Київ, 03680, ) до Головного управління ДФС у м. Києві (вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № 2 від 25.01.2018, № від 12.04.2018 задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві № від 12.04.2018.

3. В іншій частині позову - відмовити.

4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Албат" (вул. Предславинська, 28, м. Київ, 03680, ) судові витрати у розмірі 8 671 (вісім тисяч шістсот сімдесят одна) грн. 61 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві (вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116, ).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя М.А. Бояринцева