Справа № 160/6449/19
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2019-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2019 року Справа № 160/6449/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Тулянцевої І.В.
розглянувши у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
10 липня 2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (Новомосковського відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №13 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області) стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , неправомірними в частині не зарахування трудового стажу на посаді тракториста в колгоспі ім. Суворова у 2000 році при призначенні пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (Новомосковський відділ з питань призначення та перерахунків пенсій № 13 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області) зарахувати стаж в повній мірі, а саме, у період роботи з 01.01.2000 року по 31.12.2000 року на посаді тракториста згідно трудової книжки.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що пенсійним органом грубо порушуються його права на отримання пенсії на пільгових умовах, оскільки йому не було зараховано стаж роботи 1 рік, за період з 01 січня по 31 грудня 2000 року на посаді тракториста. Зазначає, що відповідно до частини 3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» правом на пільгове пенсійне забезпечення користуються трактористи-машиністи, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 27 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.
Ухвалою суду від 12.07.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
02 серпня 2019 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було подано відзив на позов в якому відповідач, спростовуючи доводи ОСОБА_1 , наголошує на тому, що 23 листопада 2018 року позивач звернувся із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до пункту 3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До заяви ним були подані: копія паспорту; копя індентифікаційного коду; копії трудових книжок; копія військового квитка; архівна довідка №50/01-25 від 05 березня 2018 року про відпрацьовані трудодні та заробітну плату в КДСП імені «Суворова», видана комунальною установою «Трудовий архів Магдалинівського району»; довідка про реорганізацію колгоспу; пільгова довідка від 28 лютого 2018 року № 35, видана ТОВ «Олімпекс-Агро»; пільгова довідка №263 від 18 травня 2018 року, видана ТоВ « Агроальянс»; пільгова довідка № 127 від 12 червня 2018 року, видана ПАТ «Укртрансгаз»; копія посвідчення тракториста машиніста. Проте, оскільки у трудовій книжці позивача відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а саме, не зазначено про роботу ОСОБА_1 на посаді тракториста-машиніста та про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції за період роботи у колгоспі ім. Суворова з 01 січня 2000 року по 31 грудня 2000 року, у зв`язку із чим цей період роботи не зараховано до пільгового стажу. Так, загальний трудовий стаж позивача складає 34 року 5 місяців 20 днів, а стаж роботи на посаді «трактористмашиніст» - 19 років 0 місяців 11 днів, що менше за 20 років пільгового стажу роботи на посаді тракториста необхідного для призначення ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За таких обставин, рішення комісії № 87 від 10 травня 2019 року про відмову у призначенні пенсії відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» було прийнято обґрунтовано.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив (частини 2, 3 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України).
Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України).
Оскільки, останній день розгляду справи припадає на день відпустки судді, рішення винесено в перший робочий день після виходу судді з відпустки 13.08.2019 року.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
З матеріалів справи, вбачається, що 23 листопада 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Магдалинівського відділу Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком (на пільгових умовах).
До заяви позивачем були додані: копії паспорту, індентифікаційного коду, копії трудових книжок, копія військового квитка, архівна довідка №50/01-25від 05 березня 2018 року про відпрацьовані трудодні та заробітну плату в КДСП імені «Суворова» видана комунальною установою «Трудовий архів Магдалинівського району» Магдалинівської районної ради, довідка про реорганізацію колгоспу, пільгова довідка від 28 лютого 2018 року № 35 видана ТОВ Олімпекс-Агро», пільгова довідка № 263 від 18 травня 2018 року видана ТОВ « Агроальянс» та пільгова довідка № 127 від 12 червня 2018 року видана ПАТ «Укртрансгаз», копія посвідчення тракториста - машиніста.
Судом встановлено, що в ході перевірки документів, орган пенсійного фонду встановив відсутність відомостей, що визначають право позивача на пенсію на пільгових умовах, а саме, наявність зазначення про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції за період роботи на посаді тракториста з 01 січня 1998 року по 31 грудня 2000 року у колгоспі ім. Суворова, який реорганізовано у ЗАТ «Личкове», що не давали змогу призначити пенсію на пільгових умовах громадянину ОСОБА_1 .
Рішенням комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 16 від 11 квітня 2019 року, було підтверджено періоди роботи позивача на посаді тракториста та безпосередню участь у виробництві сільськогосподарської продукції за період з 01 січня 1998 по 31 грудня 1999 року, для зарахування до пільгового трудового стажу. Обґрунтовуючи своє рішення, пенсійний орган послався на те, що згідно трудової книжки ОСОБА_1 працював у колгоспі ім. Суворова, який реорганізовано у ЗАТ «Личкове» з 01 січня 1998 року по 31 грудня 2000 року, проте у ній відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, а тому, до пільгового стажу роботи на посаді «тракторист-машиніст» зараховано лише період з 01 січня 1998 по 31 грудня 1999 року, адже тільки ці дані про трудову діяльність ОСОБА_1 підтверджуються в книзі обліку трудового стажу та заробітку колгоспників колгоспу ім. Суворова за 1998-2000 роки.

10 травня 2019 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, за результатами розгляду звернення громадянина ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком, було винесено рішення № 87 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах через відсутність необхідного пільгового стажу роботи, а саме, зазначено, що трудовий стаж на посаді «тракторист-машиніст» складає 19 років 0 місяців 11 днів, що менше за 20 років необхідного пільгового стажу роботи на даній посаді відповідно ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Вважаючи відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах протиправною, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Суд зазначає, що умови і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які мають пільгових характер роботи, визначаються Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XIІ (далі - Закон № 1788-XII) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до частини 3 ст.114 Закон № 1058-IV, правом на пільгове пенсійне забезпечення користуються чоловіки, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 27 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі (даний страховий стаж актуальний при оформленні пенсії з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року).

Відповідно до пунктів 1, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених положень дає підстави вважати, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту частини 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією.

Відмовляючи позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах пенсійний орган в рішенні № 87 від 10.05.2019 року зазначив, що в поданих ОСОБА_1 документах для призначення пенсії за віком (на пільгових умовах), виявлено відсутність запису у трудовій книжці ОСОБА_1 , про займану посаду під час роботи у колгоспі ім. Суворова, який реорганізовано у ЗАТ «Личкове», з 01 січня 1998 року по 31 грудня 2000 року, яка свідчила б про його безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції, у зв`язку із чим, період роботи з 01.01.2000 по 31.12.2000 року на посаді тракториста, до пільгового стажу не зараховано.

В ході розгляду справи судом встановлено, що в трудовій книжці позивача № УКР 0925276, виданій 02.02.2001 року існують відомості про трудову діяльність ОСОБА_1 в колгоспі ім. Суворова (потім КДСП ім. Суворова, САЗТ «Личкове») Магдалинівського району. Так, записами № 13 № 4 підтверджено, що ОСОБА_1 був прийнятий 08.04.1994 року на посаду слюсаря в колгосп ім. Суворова і 31.01.2001 року був звільнений з роботи за власним бажанням (САЗТ «Личкове»).

Крім того, в розділі «Трудова участь в громадському господарстві» на сторінці 19 трудової книжки позивача існують записи про те, що в 2000 році (спірний період) ОСОБА_1 працював трактористом, ним був виконаний річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, зазначено про розмір заробітної плати та особовий рахунок на підставі якого зроблено запис в трудовій книжці. Вказаний запис завірено головним бухгалтером САЗТ «Личкове» та скріплено печаткою підприємства.

З повідомлення Магдалинівської державної адміністрації, наданої Управлінню Пенсійного фонду в Магдалинівському районі за вих. № 01-18/1148/11 від 10.08.2011 року вбачається, що в результаті реорганізації правонаступником колгоспу імені Суворова стало колективно-дольове сільськогосподарське підприємство ім. Суворова (реєстрація № 105-р від 03 серпня 1992 року), правонаступником колективно-дольового сільськогосподарського підприємства ім. Суворова стало Закрите акціонерне товариство «Личкове» (, перереєстрація від 17 квітня 2000 року № 0143 ю). Державну реєстрацію ЗАТ «Личкове» припинено 25 квітня 2007 року за № 1000461 на підставі рішення Господарського суду Дніпропетровської області про ліквідацію юридичної особи-банкрута без правонаступництва.

Рішенням комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 16 від 11 квітня 2019 року, було підтверджено пільговий стаж роботи позивача на посаді тракториста машиніста за період з 01 січня 1998 по 31 грудня 1999 року, однак період роботи з 1 січня по 31 грудня 2000 року до пільгового стажу зараховано не було.

Системний аналіз наданих суду доказів дає підстави для висновку суду про те, що даний висновок є невірним, а не зарахування до стажу роботи ОСОБА_1 , на посаді «тракториста-машиніста» період роботи з 01.01.2000 по 31.12.2000 року у колгоспі ім. Суворова, який реорганізовано у ЗАТ «Личкове» - протиправним.

Відповідно до приписів статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому так і кожному доказу, що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу(групи доказів).

Як вбачається з наданого до суду рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 16 від 11 квітня 2019 року про не підтвердження пільгового стажу, в його основу комісією покладено архівну довідку архівного відділу комунальної установи «Трудовий архів Магдалинівського району» Магдалинівської районної ради № 50/01-25 від 05 березня 2018 року, видану громадянину ОСОБА_1 в якій зазначено, що в книзі обліку розрахунків по оплаті праці КДСП ім. Суворова та книги обліку трудового стажу та заробітку колгоспників колгоспу ім. Суворова за 1998-2000 роки, вказана кількість відпрацьованих днів та відпрацьованих трудоднів.

Так, з вказаної архівної довідки вбачається, що по-перше дана довідка датована «05.03.2018» а не «05.02.18», як це зазначено комісією у рішенні № 16 від 11 квітня 2019 року, по-друге з довідки вбачається, що у таблиці 1 згідно книги обліку розрахунків по оплаті праці КДСП «ім. Суворова» трудоднів та заробітків колгоспника ОСОБА_1 , у рядку «посада» за 1998 рік не значиться, за 1999 рік значиться символ «//-//» та за 2000 рік також не значиться, проте у таблиці 2 згідно книги обліку трудоднів та заробітків колгоспу ім. Суворова колгоспника ОСОБА_1 , у рядку «посада» за 1998 рік значиться «тракторист», за 1999 рік значиться «тракторист» та за 2000 рік символ «//», при цьому у рядку «Встановлений мінімум людино-днів за рік» у всіх трьох полонках за 1998, 1999, та 2000 роки зазначено «270», тобто однакова мінімальна кількість людино днів.

Оцінивши даний доказ, суд вважає, що позначка (символ) «//» у рядку «посада» за 2000 рік є позначкою, що має на меті позначення тотожності, тобто особа яка вносила відомості до книги обліку трудового стажу та заробітків колгоспу ім. Суворова, на переконання суду, прагнула упросити внесення запису та показати оглядачеві даної книги обліку, що посада за 2000 рік та посади за 1998, 1999 роки є ідентичними, тобто у даному випадку посада «тракторист» мала б бути зазначена в усіх трьох колонках рядку «посада» у таблиці 2 архівної довідки інформації з книги обліку трудового стажу та заробітків колгоспників.

За таких обставин, наданими позивачем до пенсійного органу документами було підтверджено, що в період з 01.01.2000 по 31.12.2000 року ОСОБА_2 М працював на посаді тракториста, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах у відповідності до положень ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому, суд не приймає до уваги твердження відповідача про відсутність в наданих для призначення пенсії документах відомостей про безпосередню зайнятість позивача у виробництві сільськогосподарської продукції в спірний період (з 01.01.2000 по 31.12.2000 року), оскільки наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що з 1998 по 2000 рік включно ОСОБА_1 працював на посаді тракториста в колгоспі ім. Суворова (потім КДСП ім. Суворова, САЗТ «Личкове») Магдалинівського району.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що відповідачем безпідставно було прийнято рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах, оскільки за наявності загального стажу роботи ОСОБА_1 34 роки 5 місяців 20 днів, пільгового стажу 19 років 0 місяців 11 днів (який визнається відповідачем) та стажу роботи в період з 01.01.2000 по 31.12.2000 року, який підтверджено записами в трудовій книжці та архівною довідкою архівного відділу комунальної установи «Трудовий архів Магдалинівського району» Магдалинівської районної ради (1 рік на посаді тракториста), підтверджено право заявника на призначення пенсії на пільгових умовах.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки позивач досяг 50-річного віку ІНФОРМАЦІЯ_2 , а за призначенням пенсії звернувся 23.11.2018, пенсія за віком повинна бути призначена з 23.11.2018 року.

В ході розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії саме рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 10.05.2019 року № 87, копія якого міститься в матеріалах пенсійної справи позивача.

Між тим, з прохальної частини позову вбачається, що позивачем питання щодо визнання протиправним та скасування вказаного рішення не ставиться.

Суд зазначає, що відповідно до частин 1 та 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та скасувати прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області рішення від 10.05.2019 року № 87, оскільки саме воно є індивідуальним актом, який впливає на права та інтереси позивача та створює для нього юридичні наслідки, і саме через такий спосіб захисту як визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень, права позивача будуть відновлені.

При цьому, з урахуванням того, що скасовується акт індивідуальної дії на підставі якого було відмовлено у призначенні пенсії ОСОБА_1 , суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо не зарахування до пільгового стажу роботи позивача період роботи з 01.01.2000 по 31.12.2000 року.

Відповідно до частини 1 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

У разі скасування індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірність прийнятого рішення про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах через відсутність необхідного пільгового стажу роботи, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в цій частині.

Розподіл судових витрат слід здійснити у відповідності до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 9, 73-78, 90, 205, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (Новомосковського відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №13 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області) від 10.05.2019 року про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії на підставі ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи з 01.01.2000 по 31.12.2000 року на посаді «тракториста».

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийняти рішення, яким призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до положень частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 23 листопада 2018 року.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26) судові витрати у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривні 40 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтею 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева