Справа № 200/9041/19-а
Суддя: Грищенко Є.І.
Дата ухвалення: 2019-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2019 р. Справа№200/9041/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Грищенка Є.І., при секретарі судового засідання Воліковій О.О.,

за участю:

представника позивача Мельниченка І.О.,

представника відповідачів Тернинко С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Інтерелектро» до Головного управління ДПС у Донецької області, Державної податкової служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Інтерелектро» (далі позивач) звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області (далі відповідач 1), Державної фіскальної служби України (далі відповідач 2) про:

- визнання протиправною бездіяльності та зобовязання Головне управління ДФС у Донецькій області здійснити внесення необхідних змін до облікової картки платника податків в частині розрахунків з бюджетом з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів, шляхом виключення з обліку донарахованих штрафних санкцій згідно податкового повідомлення-рішення від 19 жовтня 2018 року № у розмірі 41 100,62 грн., податкового повідомлення-рішення від 19 жовтня 2018 року № у розмірі 364 976, 10 грн., податкового повідомлення-рішення від 22 жовтня 2018 року № у розмірі 63 515,91 грн.,податкового повідомлення-рішення від 22 жовтня 2018 року № у розмірі 193 473,63 грн.;

- визнання протиправним та скасування рішення Державної фіскальної служби України від 07 лютого 2019 року № 6125/6/99-99-11-06-01-25 про результати розгляду скарг.

Також позивач просив суд зобовязати Головне управління ДФС у Донецькій області та Державну фіскальну службу України надати суду звіт про виконання судового рішення протягом одного місяця з дня набрання судовим рішенням законної сили.

В обґрунтування позову зазначено, що податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення № , № , №, № . Вказані податкові повідомлення-рішення були оскаржені до Державної фіскальної служби України 03 грудня 2018 року. 07 грудня 2018 року відповідачем - 2 отримано зазначені скарги, однак рішення про продовження строку розгляду скарг було прийнято лише 28 грудня 2018 року, чим самим відповідач - 2 порушив строк розгляду скарги, встановлений ст. 56 Податкового кодексу України, а отже скарги вважаються такими, що повністю задоволені, а спірні податкові повідомлення-рішення скасовані. Однак всупереч вимогам чинного законодавства 07 лютого 2019 року відповідач-2 прийняв рішення про результати розгляду скарг №6125/6/99-99-11-06-01-25.

Вважаючи, що спірні податкові повідомлення-рішення скасовані позивач звернувся до відповідача-1 із вимогою щодо внесення змін до облікової картки платника податків в частині розрахунків з бюджетом з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів, шляхом виключення з обліку донарахованих штрафних санкцій згідно податкових повідомлень-рішень, однак відповідачем цього здійснено не було.

Не погоджуючись із бездіяльністю відповідача-1 та рішенням відповідача-2, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 08 серпня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі.

16 серпня 2019 року у підготовчому засіданні було оголошено перерву.

03 вересня 2019 року на електрону адресу суду від відповідача-1 та відповідача-2 надійшли відзиви на позовну заяву в якому представник відповідачів повністю заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що 10 грудня 2018 року до ДФС України надійшли скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Інтерелектро» на податкові повідомлення-рішення № , № , №, № . 28 грудня 2018 року прийнято рішення за результатом розгляду скарги та направлено на адресу позивача, тобто в межах строку, визначеного Податковим кодексом України. Крім того представник відповідача-1 також зазначив, оскаржувальне рішення ДФС України про результати розгляду скарг саме по собі не є юридично значеним, не містить приписів вчинити обовязкові дії позивачу та не створює жодних правових наслідків у вигляді зміни чи припинення прав позивача. Враховуючи вищенаведене, оскільки податкові повідомлення-рішення не скасовані, у відповідача-1 відсутні правові підстави для внесення відповідних змін до інтегрованої картки.

Ухвалою суду від 16 вересня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

26 вересня 2019 року розгляд справи перенесений до 03 жовтня 2019 року.

Ухвалою суду від 03 жовтня 2019 року замінено відповідачів у справі їх правонаступниками Головним управлінням ДПС у Донецькій області та Державною податковою службою України.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, наполягав на його задоволенні.

Представник відповідачів заперечував проти задоволення позовних вимог, надав пояснення аналогічні тим, що викладені у відзиві на позовну заяву.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Інтерелектро» зареєстроване як юридична особа () за адресою: Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Ушакова, 8.

Відповідачі, Головне управління ДПС Донецької області, Державні податкова служба України є суб`єктами владних повноважень, які в даних правовідносинах реалізують надані їм Податковим кодексом України повноваження, згідно статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України здатні здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Донецькій області були прийняті податкові повідомлення рішення: від 19 жовтня 2018 року № , яким застосовано штраф у розмірі 41 100,62 грн., від 19 жовтня 2018 року № , яким застосовано штраф у розмірі 364 976, 10 грн., від 22 жовтня 2018 року №, яким застосовано штраф у розмірі 63 515,91 грн., від 22 жовтня 2018 року № , яким застосовано у розмірі 193 473,63 грн.

03 грудня 2018 року на вищевказані податкові повідомлення-рішення позивачем було направлено на адресу Державної фіскальної служби України скарги № 1831/05-99-46-03/40914220, №1828/05-99-46-03/40914220, №1833/05-99-46-03/40914220 та № 1834/05-99-46-03/40914220, які було отримано податковим органом 07 грудня 2018 року, про що свідчить дані з веб-сайту Укрпошти. (а.с. 69, 74, 79, 84)

Рішеннями Державної фіскальної служби України від 28 грудня 2018 року № 42171/6/99-99-11-06-01-25, № 42169/6/99-99-11-06-01-25, № 42167/6/99-99-11-06-01-25 та № 42168/6/99-99-11-06-01-25 продовжено розгляд скарг до 07 лютого 2019 року.

Рішенням Державної фіскальної служби від 07 лютого 2019 року № 6125/6/99-99-11-06-01-25 податкові повідомлення-рішення № , № , №, № залишено без змін, а скаргу без задоволення. (а.с. 14-15)

04 квітня 2019 року представником товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Інтерелектро» направлено до Головного управління ДФС у Донецькій області вимоги щодо внесення необхідних змін до облікової картки платника податків в частині розрахунків з бюджетом з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів, шляхом виключення з обліку донарахованих штрафних санкцій згідно податкових повідомлень-рішень № , № , №, № .

14 червня 2019 року представником товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Інтерелектро» направлено до Головного управління ДФС у Донецькій області доповнення до вищевказаних вимог.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Відповідно до норм п. 56.1 - 56.3 ст. 56 ПК України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Скарги на рішення контролюючих органів в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональних територіальних органів та митниць подаються до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно з п. 56.8 ст. 56 ПК України, контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Пунктом 56.9 ст. 56 ПК України встановлено, що керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті.

Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, зазначеного в абзаці першому цього пункту.

Процедуру оскарження платниками податків податкових повідомлень-рішень або інших рішень контролюючих органів (далі - рішення) під час адміністративного оскарження визначає Порядок оформлення і подання скарг платниками податків та їх розгляду контролюючими органами, затверджений наказом Міністерства фінансів України 21.10.2015 № 916 (далі - Порядок № 916).

Згідно п. 1 розділу V Порядку № 916 скарга подається платником податків особисто або через свого представника безпосередньо до уповноваженого контролюючого органу або поштовим відправленням з повідомленням про вручення та описом вкладення.

Платник податків одночасно з поданням скарги до контролюючого органу вищого рівня зобов`язаний письмово повідомити про це контролюючий орган, який прийняв оскаржуване рішення.

Відповідно до п. 2 розділу V Порядку № 916 днем подання платником податків скарги є: при поданні скарги безпосередньо до контролюючого органу - день фактичного отримання скарги контролюючим органом; при надсиланні скарги поштою - дата отримання відділенням поштового зв`язку від платника податків поштового відправлення зі скаргою, яка зазначена відділенням поштового зв`язку в повідомленні про вручення поштового відправлення або на конверті.

Відповідно до п. 3 розділу V Порядку № 916 у разі відсутності повідомлення про вручення або відбитка календарного штемпеля відділення поштового зв`язку на поштовому відправленні (конверті, бандеролі), що унеможливлює з`ясування дати отримання відділенням поштового зв`язку скарги, днем подання скарги вважається день надходження скарги до контролюючого органу.

Реєстрація скарги відбувається в день її надходження до контролюючого органу. Відмова у прийнятті скарги платника податків забороняється.

Відповідно до п. 1, 2 розділу VII Порядку № 916 контролюючий орган зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом двадцяти календарних днів, що настають за днем отримання скарги платника податків, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Пунктом 3 розділу VII Порядку № 916 передбачено, що керівник контролюючого органу (заступник керівника або інша уповноважена посадова особа) може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад двадцятиденний строк, визначений в пункті 2 цього розділу, але не більше шістдесяти календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного в пункті 2 цього розділу.

Суд не приймає посилання представника відповідача-2 у відзиві на позовну заяву на те, що скарги на податкові повідомленні-рішення надійшли до контролюючого органу 10 грудня 2018 року, оскільки відповідно до наданих позивачем даних з веб-сайту Укрпошти, скарги на податкові повідомлення-рішення були отримані представником ДФС України 07 грудня 2018 року.(а.с. 84)

Аналізуючи вищенаведене, податковий орган повинен був розглянути вищевказані скарги у двадцятиденний термін, який починається з наступного дня за днем отримання скарги, а не реєстрації, тобто з 08 грудня 2018 року. А отже враховуючи те, що рішення про продовження строку розгляду скарг прийнято 28 грудня 2018 року посилання позивача на порушення відповідачем-2 положень ст. 56.9 ст. 56 ПК України є обґрунтованими.

Разом з цим, суд зазначає, що відповідно положень ч. 1 ст. 5 КАС України до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється.

Виходячи із положень статті 19 КАС України предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства є рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Із наведених норм права вбачається, що позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Проте ці рішення, дія або бездіяльність у будь-якому випадку повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин.

У свою чергу неодмінним елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб`єктивне право особи та її обов`язок. Відтак, судовому захисту підлягає суб`єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах.

Таким чином, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. Водночас, відповідно до зазначених норм право особи на звернення до адміністративного суду обумовлено суб`єктивним уявленням особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту, однак обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

При цьому неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень є таким, що порушує права і свободи особи в тому разі, якщо, по-перше, таке рішення прийнято владним суб`єктом поза межами визначеної законом компетенції, а по-друге, оспорюване рішення є юридично значимим, тобто таким, що має безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов`язку.

З вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що рішення ДФС України про результати розгляду скарги не є юридично значимим для позивача, оскільки зазначене рішення не має безпосереднього впливу на суб`єктивні права та обов`язки позивача шляхом позбавлення його можливості реалізувати належне йому право або шляхом покладення на нього будь-якого обов`язку, отже саме по собі не породжує для позивача настання будь-яких юридичних наслідків та не впливає на його права та обов`язки.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною в постанові від 29.01.2019р. у справі № 826/10853/17, адміністративне провадження № К/9901/58531/18.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Інтерелектро» до Державної податкової служби України визнання протиправним та скасування рішення від 07 лютого 2019 року № 6125/6/99-99-11-06-01-25 про результати розгляду скарг не підлягають задоволенню.

Вирішуючи позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності та зобовязання Головне управління ДПС у Донецькій області здійснити внесення необхідних змін до облікової картки платника податків в частині розрахунків з бюджетом з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів, шляхом виключення з обліку донарахованих штрафних санкцій згідно податкового повідомлення-рішення від 19 жовтня 2018 року № у розмірі 41 100,62 грн., податкового повідомлення-рішення від 19 жовтня 2018 року № у розмірі 364 976, 10 грн., податкового повідомлення-рішення від 22 жовтня 2018 року № у розмірі 63 515,91 грн.,податкового повідомлення-рішення від 22 жовтня 2018 року № у розмірі 193 473,63 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 Розділу 1 Порядку № 422, інтегрована картка платника (далі-ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

Інтегрована картка платника відкривається за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками з метою обліку органами ДФС нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску .

Не пізніше наступного робочого дня після дня вручення платнику податків, зокрема, податкового повідомлення-рішення або отримання інформації про їх вручення працівник структурного підрозділу, який склав документ, вносить дату вручення документа до підсистеми, що забезпечує відображення результатів КПР.

Після внесення до підсистеми, що забезпечує відображення результатів КПР, інформації про дату вручення податкового повідомлення-рішення/рішення/вимоги та/або рішення щодо єдиного внеску облікові показники щодо донарахованих/зменшених органом ДФС грошових зобовязань, єдиного внеску, зменшення суми бюджетного відшкодування, відмови у бюджетному відшкодуванні, зменшення суми відємного значення ПДВ, врахованого у зменшення податкового боргу, одночасно переносяться до ІКП та відображаються датою граничного строку сплати/зменшення з використанням відповідних облікових показників (кодів операцій) (п. 1 розділу 3 Порядку № 422).

Слід також зазначити, що Порядком № 422 передбачено, що в разі оскарження податкового повідомлення-рішення воно вважається неузгодженим, та, в залежності від порядку оскарження та настання граничних строків сплати, відповідні облікові показники (операції) в ІКП блокуються, а донараховані/зменшені суми не відображаються та не беруть участі у розрахунках або ж в ІКП відображаються облікові показники (операції) щодо виключення з обліку донарахованих/зменшених сум.

За змістом вказаних правових норм дії контролюючого органу про внесення до інтегрованої картки платника інформації щодо нарахування штрафних санкцій внаслідок прийнятого податкового повідомлення-рішення є лише службовою діяльністю працівників податкового органу на виконання своїх професійних обов'язків щодо встановлення відповідного податкового контролю, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку.

Таким чином, внесені дані до інтегрованої картки платника щодо нарахування штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням само по собі не створюють для платника податків жодних правових наслідків та не породжують для нього обов'язкових юридичних наслідків. Відповідні наслідки для платника податків несе податкове повідомлення-рішення.

Отже, враховуючи вищенаведене та зважаючи на те, що податкові повідомлення-рішення № , № , №, № , які на час вирішення судом спору не скасовані підстав для виключення інформації про нарахування штрафних санкцій з інтегрованої картки позивача немає.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, беручи до увагу всі надані сторонами докази в їх сукупності, суд доходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Враховуючи те, що у задоволенні позову відмолено, підстави для встановлення строку для подання звіту про виконання рішення відсутні.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України, розподіл судових витрат не здійснюється.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Інтерелектро» до Головного управління ДПС у Донецької області, Державної податкової служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Вступну та резолютивну частини рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті 03 жовтня 2019 року.

Повний текст рішення складено 11 жовтня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Є.І. Грищенко