Справа № 454/1704/19
Суддя: Фарина Л. Ю.
Дата ухвалення: 2019-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 454/1704/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2019 року Сокальський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Фарина Л. Ю.

за участю секретаря: Кочмар Н.-Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сокалі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №4 Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області Белей В.М. про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адмінстягнення, суд

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, просить визнати протиправними дії поліцейського та скасувати постанову від 27.06.2019р. серії ДПО18 №162916 у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.121 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27.06.2019 року поліцейським СРПП №1 Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області Белей В.М. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксована не в автоматичному режимі згідно якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 340 грн.

Зазначає, що 27.06.2019 року близько 22.30год він керував транспортним засобом марки «Opel Vectra» д.н.з. НОМЕР_1 у с. Поториця, Сокальського району. В цей момент його автомобіль був зупинений працівником поліції, який одразу ж виніс постанову про адміністративне правопорушення за те, що водій керував автомобілем із технічною несправністю, а саме не працювала права фара в режимі ближнього світла в темну пору доби.

Вважає зазначену постанову безпідставною та такою, що підлягає скасуванню, так як того дня він почав рух автомобіля із технічно-справним станом а не міг замітити що у нього перестала горіти фара ближнього світла. Однак працівники поліції не назвали правову кваліфікацію вчиненого правопорушення одразу ж винесли постанову, без будь-яких доказів та в порушення конституційних прав особи.

Позивач посилався на те, що він ПДР не порушував та вважає, що інспектор незаконно виніс постанову відносно нього, факти викладені у постанові не відповідають дійсності а складання оскаржуваної постанови було вчинене з порушенням норм закону. Відео доказів скоєння правопорушення також немає, а тому вважає, що постанова винесена без будь-яких доказів а тому є незаконною та підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання не прибув, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує повністю та просив задовольнити та повідомив, що перед початком руху автомобіля все було справним а фара мабуть перестала горіти через погане дорожнє покриття.

Відповідач в судове засідання не з`явився, та не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча належним чином був повідомлений про час дату судового засідання, відзиву на позов не надав.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Так, судом встановлено, що 27.06.2019 року близько 22.30год у с. Поториця, Сокальського району гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Opel Vectra» д.н.з. НОМЕР_1 із технічною несправністю, а саме не працювала права фара в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п.34.4.3 Правил дорожнього руху України.

За даним фактом на місці зупинення транспортного засобу поліцейським СРПП №4 Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області Белей В.М. одразу ж було винесено постанову серії ДПО18 №162916, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення за ч.1 ст.121 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до п.34.4.3 ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей зовнішніх світлових приладів - не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Згідно ст.122 ч.1 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Як вбачається з пояснень водія ОСОБА_1 , останній свою винуватість заперечував, зазначив, що розпочав рух автомобіля із технічно-справними зовнішніми світловими приладами та коли проїжджав по вул. Центральна у с. Поториця, Сокальського району у ного перестала горіти права фара ближнього світла. Однак його зупини працівники поліції та не надавши жодних обгрунтованих пояснень та кваліфікації вчиненого правопорушення одразу ж винесли постанову про адміністративне правопорушення. Оскільки працівниками поліції не надані докази фіксації вчиненого правопорушення, відео доказів скоєння правопорушення також немає, у зв`язку з чим він має обґрунтовані підставі недовіряти працівнику поліції а тому постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.77 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як встановлено із матеріалів справи у водія ОСОБА_1 не горіла права фара ближнього світла в темну пору доби, хоча згідно правил дорожнього руху України водієві заборонено рух із несправними світловими приладами, а саме лівої фари в режимі ближнього світла в темну пору доби.

На підставі наведеного, суд вважає, що наведені факти покладені в основу обставин правопорушення та винесення постанови на позивача було проведено інспектором патрульної поліції безпідставно у зв`язку з чим постанову від 27.06.2019р. серії ДПО18 №162916 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд вважає неправомірною.

Отже, в силу норм ст. 77 КАС України, у зазначеній категорії справ обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Відповідачем поліцейським СРПП №4 Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області Белей В.М. доказів на спростування доводів позивача та доказів, які б вказували на правомірність його дій при винесенні постанови від 27.06.2019 року суду надано не було.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні Маліге проти Франції від 23.09.1998 р. визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації № R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Також згідно вимог статті 245КУпАП з метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог закону щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом, уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст. 268 КАС України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі.

У наведених вище положеннях законодавцем визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Водночас, вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо особі буде надано достатній проміжок часу для підготовки до розгляду справи, пошуку адвоката, ознайомлення з матеріалами справи тощо.

Відповідно до вимог ст.258КУпАП на орган, уповноважений на винесення постанов про вчинення адміністративного правопорушення, покладено обов`язок виносити таке рішення згідно вимог ст.283 КУпАП.

У ст.283КУпАП зазначається, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Наведене слід розуміти, що для винесення постанови, співробітник поліції спочатку повинен розглянути адміністративну справу (вивчити докази, показання свідків, пояснення обвинуваченого, документи, позицію адвоката тощо).

Суд не знайшов докази того, що працівниками патрульної служби було роз`яснено права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП до винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Таких доказів немає і у матеріалах справи.

Тобто, в розрізі даних правовідносин, які виникли між сторонами у зв`язку із складанням оскаржуваної постанови, відповідачем поліцейським СРПП №4 Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області Белей В.М. були дотримані вимоги Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 р. № 1395 в частині складання постанови за місцем вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, визначений ст. 279 КУпАП передбачає наступний порядок розгляду справи: розгляд справи розпочинається з представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення; технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження.

Наведене слід розуміти, що для винесення постанови, співробітник поліції спочатку повинен розглянути адміністративну справу (вивчити докази, показання свідків, пояснення обвинуваченого, документи, позицію адвоката тощо).

Суд не знайшов докази того, що працівниками патрульної служби було роз`яснено права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП до винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, таких доказів немає і у матеріалах справи, доказів на вчинення ним адміністративного правопорушення не знайшли свого підтвердження при розгляді даної справи.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

У відповідності до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України чи відповідають вони критеріям визначеним в даній нормі, зокрема щодо обґрунтованості, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

З урахуванням наведеного, суд переконаний, що постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена всупереч вимогам закону та, відповідно підлягає до скасування.

Таким чином, у зв`язку з вищенаведеним вимоги позову ОСОБА_1 є обґрунтованими та доведеними, а тому підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст.288 ч.4 КУпАП позивач є звільненим від сплати судового збору, у зв`язку з чим судові витрати слід віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись статями 7, 9, 132, 213, 222, 245, 246, 251, 268, 276, 277, 283, 284, 289, 293 КУпАП, статтями 2, 9, 72-77, 205, 241-246, 250, 286 КАС України,-

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 №162916 від 27.06.2019р., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП.

Рішення може бути оскаржене учасниками розгляду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області.

Головуючий: Л. Ю. Фарина