Справа № 440/3571/19
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
про повернення позовної заяви
16 жовтня 2019 рокум. ПолтаваСправа № 440/3571/19

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Сич С.С., розглянувши матеріали адміністративного позову Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

23 вересня 2019 року Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення коштів в сумі 108548 грн. 02 коп. в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної державі в особі військової частини НОМЕР_1 внаслідок нестачі майна квартирно-експлуатаційної служби, переданого під звіт.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року у задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення по справі - відмовлено. Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України до ОСОБА_1 про стягнення коштів залишено без руху. Встановлено позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Зазначено, що недоліки необхідно усунути шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду: документа про сплату судового збору в розмірі 1921 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня) (отримувач: УДКСУ у м. Полтаві, , банк: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, розрахунковий рахунок: 4011, КЕКД: 22030101, призначення платежу: Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Полтавський окружний адміністративний суд) або документів на підтвердження підстави звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до закону; засвідчених в порядку, встановленому чинним законодавством України, копій належної якості доказів, доданих до позовної заяви в обґрунтування позовних вимог, а саме: наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.04.2019 №467, інвентаризаційної відомості наявності та визначення залишкової вартості майна КЕС в/ч НОМЕР_1 , інвентаризаційної відомості наявності та стану майна служби КЕС; заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску. Роз`яснено позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, позовна заява повертається позивачеві. Роз`яснено позивачу, що у разі у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду, якщо заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Копію ухвали суду від 25 вересня 2019 року позивач отримав 01 жовтня 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

15 жовтня 2019 року до суду надійшло клопотання позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду з додатками, в обґрунтування якого зазначено, що починаючи з 19.06.2019 (дата виключення відповідача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 у зв`язку зі звільненням) виникли підстави для військової частини НОМЕР_1 , що дають право на звернення до адміністративного суду.

Вказане клопотання здане на пошту 08 жовтня 2019 року, що підтверджується штампом поштової організації на конверті.

Суд зазначає, що строк звернення до адміністративного суду встановлено статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

В обґрунтування позовної заяви позивачем зазначено, що під час проведення позапланової інвентаризації квартирно-експлуатаційної служби військової частини НОМЕР_1 було виявлено нестачу майна квартирно-експлуатаційної служби на загальну суму 224056,76 грн. У зв`язку із встановленням осіб, винних у виникненні нестач матеріальних засобів квартирно-експлуатаційної служби (згідно акту про результати позапланової інвентаризації №1379 від 16.05.2019) командиром військової частини НОМЕР_1 видано наказ №755 від 24 травня 2019 року «Про результати проведення позапланової інвентаризації майна квартирно-експлуатаційної служби військової частини НОМЕР_1 станом на 21.04.2019», яким командира відділення 3-го взводу підвозу ПММ групи матеріального забезпечення старшину ОСОБА_1 було притягнуто до матеріальної відповідальності на загальну суму 112028,38 грн.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, пунктом 1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24 травня 2019 року №755 "Про результати проведення позапланової інвентаризації майна квартирно-експлуатаційної служби військової частини НОМЕР_1 станом на 21.04.2019" відповідно до п. 13 Положення "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі", затвердженого постановою Верховної Ради України від 23.06.1995, за втрату майна, переданого під звіт, що підтверджено актом інвентаризації №1376 від 16.05.2019, згідно відомості залишкової вартості №02 від 16.05.2019 (з урахуванням зносу) притягнуто до повної матеріальної відповідальності головного сержанта-командира відділення 3-го взводу підвозу ПММ групи матеріального забезпечення ОСОБА_1 , на загальну суму 112028,38 грн.

Таким чином, підстави, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог виникли 24 травня 2019 року, а не 16 червня 2019 року, як зазначає позивач у своєму клопотанні про поновлення строку звернення до суду.

Позивач звернувся до суду 17 вересня 2019 року, що підтверджується штампом поштової організації на конверті.

Відтак, позивачем пропущено тримісячний строк звернення до суду з даним позовом, встановлений статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд зазначає, що поважними причинами пропуску строку на подання позову можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та повинні бути підтверджені належними доказами.

Військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України не надано суду доказів, які б свідчили про поважність причини пропуску строку звернення до адміністративного суду, та не наведено жодних обставин пропуску такого строку, які могли б бути визнані судом поважними.

Зазначені позивачем у клопотанні підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовом у даній справі фактично зводяться до того, що позивачем не пропущено строк звернення до суду з позовом та позивач не може бути позбавлений права звернення до суду з позовом внаслідок законодавчої невизначеності. Вказані позивачем обставини не є поважними причинами пропуску строку звернення до адміністративного суду, оскільки строк звернення до суду з адміністративним позовом встановлено статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України, а не нормами Цивільного кодексу України, як зазначає позивач, та чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Згідно з частиною 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Оскільки наведені позивачем у клопотанні підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду є неповажними, наявні підстави для повернення позовної заяви Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України до ОСОБА_1 про стягнення коштів позивачеві.

Частиною 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що предметом даного позову є стягнення коштів в сумі 108548 грн. 02 коп. в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної державі в особі військової частини НОМЕР_1 внаслідок нестачі майна квартирно-експлуатаційної служби, переданого під звіт.

Таким чином, адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України має майновий характер, оскільки безпосереднім наслідком стягнення коштів є зміна майнового стану позивача.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання суб`єктом владних повноважень, юридичною особою до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, встановлюється ставка судового збору в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України від 23 листопада 2018 року №2629-VIII "Про Державний бюджет України на 2019 рік" установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, працездатних осіб: з 1 січня 2019 року - 1921 гривня.

Отже, при зверненні з даним позовом розмір судового збору, що підлягає сплаті, становить 1921 грн. (1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Позивачем до позовної заяви не було додано документа про сплату судового збору. Документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, до суду не надано.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року у задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення по справі - відмовлено. Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України до ОСОБА_1 про стягнення коштів залишено без руху. Встановлено позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Зазначено, що недоліки необхідно усунути шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду, зокрема, документа про сплату судового збору в розмірі 1921 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня) (отримувач: УДКСУ у м. Полтаві, , банк: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, розрахунковий рахунок: 4011, КЕКД: 22030101, призначення платежу: Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Полтавський окружний адміністративний суд) або документів на підтвердження підстави звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до закону.

Однак, позивачем надано до суду платіжне доручення №2159 від 08 жовтня 2019 року про сплату судового збору у розмірі 1036 грн. 57 коп., тобто у розмірі, меншому, ніж встановлено Законом України "Про судовий збір" та вказано в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху від 25 вересня 2019 року. Водночас, позивачем надіслано клопотання про розстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України до ОСОБА_1 про стягнення коштів до ухвалення судового рішення у справі або надання позивачу додаткового строку для сплати судового збору.

Частиною 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини 1 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Позивач не є суб`єктом, на якого поширюється дія законодавства щодо зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення його сплати.

Аналогічну позицію викладено Верховним Судом в ухвалах від 10 січня 2018 року у справі № 242/3169/17 (реєстраційний номер в ЄДРСР 71519976) та від 11 січня 2018 року у справі №809/1045/16 (реєстраційний номер в ЄДРСР 71540816).

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

У зв`язку із цим обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у них коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення, розстрочення чи відстрочення від такої сплати.

Статтею 118 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Частиною 6 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, у письмовому провадженні.

Позивач не звертався до суду із заявою про продовження строку, встановленого судом для усунення недоліків позовної заяви, натомість, надання судом додаткового строку для сплати судового збору не передбачено нормами Кодексу адміністративного судочинства України.

Встановлений позивачеві ухвалою суду від 25 вересня 2019 року строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, - є максимальним можливим строком, передбаченим частиною 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до приписів якої в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Відтак, клопотання позивача про розстрочення сплати судового збору та надання позивачу додаткового строку для сплати судового збору, - необґрунтовані, а тому задоволенню не підлягають.

Крім того, на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, позивачем додано до позовної заяви копії документів неналежної якості, з яких неможливо встановити зміст цих документів, а саме: наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.04.2019 №467, інвентаризаційної відомості наявності та визначення залишкової вартості майна КЕС в/ч НОМЕР_1 , інвентаризаційної відомості наявності та стану майна служби КЕС.

У зв`язку з чим, в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху від 25 вересня 2019 року зазначено, що недоліки необхідно усунути шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду, у тому числі, засвідчених в порядку, встановленому чинним законодавством України, копій належної якості доказів, доданих до позовної заяви в обґрунтування позовних вимог, а саме: наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.04.2019 №467, інвентаризаційної відомості наявності та визначення залишкової вартості майна КЕС в/ч НОМЕР_1 , інвентаризаційної відомості наявності та стану майна служби КЕС.

Однак, позивачем повторно надано до суду копію наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.04.2019 №467 та копію інвентаризаційної відомості, з яких неможливо встановити зміст цих документів через неналежну якість наданих до суду копій.

Таким чином, позивачем не виконано вимоги ухвали суду від 25 вересня 2019 року про залишення позовної заяви без руху, недоліки позовної заяви у повному обсязі не усунуто.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Згідно з частиною 5 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Частиною 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність повернення позовної заяви позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись статтями 121, 122, 123, 132, 133, 169, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Визнати неповажними підстави, вказані позивачем у клопотанні про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Відмовити у задоволенні клопотань позивача про розстрочення сплати судового збору та надання додаткового строку для сплати судового збору.

Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України до ОСОБА_1 про стягнення коштів повернути позивачеві.

Копію ухвали направити особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення цієї ухвали до Другого апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Суддя С.С. Сич