Справа № 280/3379/19
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

02 жовтня 2019 року (10 год. 05 хв.)Справа № 280/3379/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Конишевої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Бойко К.О.,

представників сторін:

позивача Свистун О.В.,

відповідача Большаков К.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «ЕЛІТ -ДІЗАЙН» (69071, м. Запоріжжя, вул. Цитрусова, буд.1, кв.64, )

до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, )

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «ЕЛІТ -ДІЗАЙН» (далі - позивач) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області, оформлене Протоколом № 49 від 13.03.2019, в частині включення ПП «ВКФ «ЕЛІТ-ДІЗАЙН» до переліку ризикових платників податків та зобов`язати відповідача виключити з бази ризикових платників відомості про ПП «ВКФ «ЕЛІТ-ДІЗАЙН».

Ухвалою суду від 17.07.2019 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 01.08.2019.

Ухвалою суду від 01.08.2019 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 24.09.2019.

Протокольною ухвалою суду від 24.09.2019 відкладено підготовче засідання на 02.10.2019.

Протокольною ухвалою суду від 02.10.2019 за клопотанням сторін закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на той же день.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав викладених в позовній заяві, зокрема зазначив, що відповідач протиправно відніс Приватне підприємство «Виробничо-комерційна фірма «ЕЛІТ -ДІЗАЙН» до переліку ризикових платників податків, оскільки вважає, що підприємство не відповідає жодному з критеріїв ризиковості платників податків податку. Позивач вказує, що рішення відповідача, викладене у протоколі, про віднесення Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «ЕЛІТ -ДІЗАЙН» до переліку ризикових платників прийнято з порушенням встановленого порядку, оскільки не містить належної мотивації та причин його прийняття, а також не відповідає законодавчим вимогам щодо змісту протоколу. Крім того, вважає, що лист Державної фіскальної служби України, яким відповідач керувався при прийнятті оскаржуваного рішення, не є нормативно-правовим актом, а носить лише інформаційний характер, тому не може носити обов`язковий характер. Просить позов задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву від 07.08.2019, зокрема зазначає щодо правомірності віднесення Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «ЕЛІТ -ДІЗАЙН» до переліку ризикових платників податків, оскільки на момент прийняття відповідного рішення була наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником, а саме: здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №000563 від 31.10.2017 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.212, ч.1 ст.205, ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 205 КК України. Щодо аргументів позивача стосовно невідповідності змісту протоколу законодавчим вимогам, відповідач пояснень не надав, просить в задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Позивач, Приватне підприємство «Виробничо-комерційна фірма «ЕЛІТ-ДІЗАЙН» 25.06.2004 зареєстроване, як юридична особа приватного права.

Позивач є платником податку на додану вартість з 07.07.2004, що підтверджується свідоцтвом №12017892 про реєстрацію платника податку на додану вартість.

Позивачем у електронному кабінеті платника виявлено інформацію про відповідність Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «ЕЛІТ -ДІЗАЙН» критеріям ризиковості платника податків, період дії ознаки ризиковості: дата початку: 04.01.2019, Тип ознаки, за якою внесено в реєстр ризикових платників: пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку.

Згідно витягу з протоколу №49 від 13.03.2019 (далі по тексту - Протокол №49) засідання комісії ГУ ДФС України у Запорізькій області, створеної відповідно до наказу ГУ ДФС у Запорізькій області від 14.03.2018 №799 «Про затвердження складу Комісії ГУ», створеного на виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», якою встановлено порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та порядок роботи комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі по тексту Комісія), Приватне підприємство «Виробничо-комерційна фірма «ЕЛІТ -ДІЗАЙН» віднесено до ризикових платників податків.

В зазначеному протоколі також відображено, що Комісія ухвалила рішення, яким визначила Приватне підприємство «Виробничо-комерційна фірма «ЕЛІТ -ДІЗАЙН» таким, що відповідає критеріям ризиковості (відповідно до пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку), також надано доручення секретарю Комісії забезпечити включення Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «ЕЛІТ -ДІЗАЙН» до бази ризикових платників.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо віднесення до переліку ризикових платників, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суд виходить із наступного.

Відповідно до вимог п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Відповідно до вимог п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання цієї норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21 лютого 2018 року № 117, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації; Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

Організаційні та процедурні засади діяльності комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - комісії контролюючих органів), а також права та обов`язки її членів визначає Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - Порядок роботи комісій).

Пунктом 6 Порядку роботи комісій визначено, що до складу комісій регіонального рівня включаються посадові особи головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС. До складу комісії центрального рівня включаються посадові особи ДФС.

Згідно з п.7 Порядку роботи комісій, комісія контролюючого органу складається з голови, заступника голови, секретаря та не менше ніж семи членів.

Відповідно до п.17 Порядку роботи комісій, засідання комісії контролюючого органу є правомочним за умови присутності на ньому не менше двох третин її затвердженого персонального складу. (…) Рішення комісії контролюючого органу приймається шляхом відкритого голосування. Рішення комісії контролюючого органу приймається більшістю голосів присутніх на засіданні членів такої комісії. У разі рівної кількості голосів голос головуючого є вирішальним. Під час засідання секретарем комісії контролюючого органу ведеться протокол, в якому фіксуються прийняті рішення та надані доручення. Протокол підписується головою комісії контролюючого органу (у разі його відсутності - заступником), заступником голови комісії, секретарем комісії та членами комісії, які брали участь у засіданні.

Згідно з п.23 Порядку роботи комісій, протокол засідання комісії контролюючого органу повинен містити перелік осіб, присутніх на засіданні, порядок денний засідання, питання, що розглядалися на засіданні, перелік осіб, які виступали під час засідання, результати голосування, прийняті такою комісією рішення.

Так, судом досліджено оскаржуваний протокол та встановлено, що у вступній частині в графі «присутні» вказано лише «члени комісії ГУ», в розділі «СЛУХАЛИ» вказано «Члена комісії ГУ», підписано рішення Головою комісію та секратарем Комісії ГУ. Тобто, оскаржуване рішення не містить ані переліку осіб (ПІБ, кількість), присутніх на засіданні, ані переліку осіб, які виступали на засіданні. У зв`язку із зазначеним, з ані з оскаржуваного протоколу, ані з пояснень представника відповідача суду не вдалося встановити, кількість осіб, присутніх на засіданні комісії та, відповідно, чи було воно правоможним.

З наведеного слідує, що вказаний протокол не містить всієї необхідної інформації відповідно до Порядку роботи комісій, а отже рішення щодо визначення позивача таким, що відповідає критеріям ризиковості відповідно до п.п. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку прийнято з порушенням законодавчо встановленої процедури його прийняття.

Також, згідно з вимогами п. 10 Порядку № 117 критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

Мінфін у дводенний строк погоджує або надсилає ДФС на доопрацювання визначені у цьому пункті критерії та перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Про визначені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, ДФС інформує Комітет Верховної Ради України з питань податкової та митної політики.

ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

На виконання п. 10 Порядку роботи комісій, Державна фіскальна служба України 21 березня 2018 року наказом № 144 затвердила Порядок формування територіальними органами та структурними підрозділами ДФС переліку ризикових платників податків (далі - Порядок формування територіальними органами та структурними підрозділами ДФС переліку ризикових платників податків).

Порядком формування територіальними органами та структурними підрозділами ДФС переліку ризикових платників податків передбачено, що усі платники податків, що подають на реєстрацію податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Реєстр), перевіряються ДФС на відповідність критеріям ризиковості, які затверджено Державною фіскальною службою України та погоджено з Міністерством фінансів України (далі - Критерії).

Керівники комісій головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - Комісія), забезпечують розгляд питань на засіданні Комісії щодо внесення платників податків до переліку ризикових платників податків/виключення з переліку ризикових платників податків згідно з п. 1.6 Критеріїв.

Засідання Комісії щодо розгляду питань про внесення платників податків до переліку ризикових платників податків/виключення з переліку ризикових платників податків проводиться згідно з порядком, передбаченим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних", та оформлюється протоколом.

До протоколу засідання Комісій обов`язково додаються: перелік платників податків, щодо яких виявлено ознаки ризиковості, згідно з п. 1.6 Критеріїв; матеріали, на підставі яких платників податків віднесено до такого переліку; інша інформація, що розглядається Комісією.

За результатами засідання Комісії та протокольно прийнятого рішення (внесення платників податків до переліку ризикових платників податків/виключення з переліку ризикових платників податків) голова Комісії забезпечує негайне внесення інформації щодо включення/виключення зазначених платників до/із переліку платників податків в режимі "Журнал ризикових платників податків" розділу "Робота Комісії регіонального рівня" підсистеми "Аналітична система" ІТС "Податковий блок" як платників з ознаками ризиковості.

У Листі Державної фіскальної служби України від 21 березня 2018 року № 959/99-99-07-18 "Критерії ризиковості платника податку", зокрема, зазначено: "1.Платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо: … 1.6. комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим); дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 ПК України; наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 1.6 цих Критеріїв.

Ризиковість платника податку може бути встановлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв, визначених у пунктах 1.1-1.5 цих Критеріїв.

Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з п. 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

Якщо платник податків, якого внесено до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у п.п. 1.1 1.5 цих Критеріїв, такого платника податків виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання в день отримання/виявлення такої інформації.

У разі якщо платник податків, внесений до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у п. 1.6 цих Критеріїв, платника виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання за рішенням комісій головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС ".

Належної мотивації підстав та причин віднесення позивача до ризикових платників податків відповідно до пп.1.6 п.1 Листа Державної фіскальної служби України №959/99-99-07-18 від 21.03.2018 протокольне рішення ГУ ДФС у Запорізькій області від 13.03.2019 за №49 не містить.

Разом з тим необхідно зазначити, що лист Державної фіскальної служби України № 959/99-99-07-18 від 21.03.2018 не затверджений будь-яким наказом Державної фіскальної служби України і не погоджений з Міністерством фінансів України, у зв`язку з чим не відповідає пункту 10 Порядку №117. З огляду на відсутність державної реєстрації вказаний лист не може вважатись актом управління довгострокового та неодноразового застосування, який встановлює, змінює або припиняє загальні правила регулювання однотипних відносин щодо широкого кола осіб, а тому має виключно інформативно-рекомендаційний характер.

Крім того, в протоколі №49 підставою віднесення позивача до категорії ризикових платників на підставі п.п.1.6. п. 1 Критеріїв зазначається, що СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №000563 від 31.10.2017 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.212, ч.1 ст.205, ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 205 КК України.

З цього приводу слід зазначити, що проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні не може бути самостійною підставою для внесення позивача до переліку ризикових суб`єктів господарювання, так як остаточні результати такого розслідування не відомі, вирок суду відсутній, тому суд вважає протиправними дії відповідача щодо включення позивача до бази ризикових платників податку.

Враховуючи вищевикладене, застосування у спірних правовідносинах Критеріїв ризиковості платників податку, визначених листом Державної фіскальної служби України № 959/99-99-07-18 від 21.03.2018, є безпідставним.

Щодо аргументів позивача про порушення порядку оформлення протоколу № 49 необхідно зазначити, що відповідно до пункту 6 Порядку роботи комісій до складу комісій регіонального рівня включаються посадові особи головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС. До складу комісії центрального рівня включаються посадові особи ДФС.

Згідно з пунктом 7 Порядку роботи комісій комісія контролюючого органу складається з голови, заступника голови, секретаря та не менше ніж семи членів.

За змістом пункту 17 Порядку роботи комісій засідання комісії контролюючого органу є правоможним за умови присутності на ньому не менше двох третин її затвердженого персонального складу. Рішення комісії контролюючого органу приймається шляхом відкритого голосування. Рішення комісії контролюючого органу приймається більшістю голосів присутніх на засіданні членів такої комісії. У разі рівної кількості голосів голос головуючого є вирішальним. Під час засідання секретарем комісії контролюючого органу ведеться протокол, в якому фіксуються прийняті рішення та надані доручення. Протокол підписується головою комісії контролюючого органу (у разі його відсутності - заступником), заступником голови комісії, секретарем комісії та членами комісії, які брали участь у засіданні.

Згідно з пунктом 23 Порядку роботи комісій протокол засідання комісії контролюючого органу повинен містити перелік осіб, присутніх на засіданні, порядок денний засідання, питання, що розглядалися на засіданні, перелік осіб, які виступали під час засідання, результати голосування, прийняті такою комісією рішення.

Судом встановлено, що наданий до матеріалів справи витяг з протоколу № 49 дійсно не містить всіх реквізитів, передбачених Порядком роботи комісії.

Разом з тим, на думку суду, порушення порядку оформлення протокольного рішення, яким платника податку віднесено до переліку ризикових платників, не впливає на його зміст та не може мати вирішального значення при вирішенні питання щодо наявності правових підстав для прийняття такого рішення, а тому вказані аргументи позивача не приймають судом до уваги.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що оскаржуване рішення Комісії, оформлене Протоколом № 49, яким позивача віднесено до переліку ризикових платників податку за ознакою «наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником», є безпідставним та необґрунтованим, підлягає скасуванню, а позовні вимоги у цій частині необхідно задовольнити.

Належним способом захисту в даному випадку буде визнання протиправним та скасування рішення ГУ ДФС у Запорізькій області оформлене протоколом №49 від 13.03.2019, в частині включення Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «ЕЛІТ -ДІЗАЙН» до переліку ризикових платників податків.

Також підлягає задоволенню і позовна вимога щодо зобов`язання відповідача виключити Приватне підприємство «Виробничо-комерційна фірма «ЕЛІТ -ДІЗАЙН» з переліку ризикових платників податків з огляду на таке.

За приписами частини 3 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі скасування індивідуального акту суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Отже процесуальним законодавством передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов`язувати суб`єкта владних повноважень вчиняти певні дії.

Отже, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі.

Щодо позовної вимоги позивача про стягнення судових витрат за професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн., суд вважає за необхідне зазначити наступне.

В матеріалах справи містяться документи про понесенні позивачем витрати на правову допомогу в сумі 8000,00 грн. В обґрунтування понесених витрат до матеріалів справи позивачем подано договір про надання правової допомоги № 20/18 від 04.12.2018; додаткову угоду від 05.07.2019 №7; Акт приймання передачі послуг з правової допомоги за Договором №20/18 від 04.12.2019 та Додатковою угодою №7 від 05.07.2019; рахунок на оплату №1-7/19 від 05.07.2019; платіжне доручення №298 від 08.07.2019.

Згідно пп.1,2,3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу;

Відповідно до пп. 1-5 до ст. 134 КАС України:

1. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

3. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

4. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

5. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З метою розподілу судових витрат позивач повинен подати до суду детальний опис виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Таким чином, матеріали справи повинні містити докази на підтвердження виконаних об`ємів робіт, їх кількості та видів.

Згідно акту приймання-передачі наданої правової допомоги, Позивач отримав правову допомогу, яка полягала у наступному:

аналіз акта індивідуальної дії ГУ ДФС в Запорізькій області у формі рішення комісії, оформлене протоколом № 49 від 13.03.2019 та формування позиції стосовно способу захисту порушених прав підприємства, у тому числі наявність підстав для оскарження, збирання інших доказів по справі (отримання відповіді на адвокатський запит, яку долучено до матеріалів справи) (витрачено часу -2 год.-2000,00 грн.);

підготовка проекту позовної заяви до суду про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ДФС в області та зобов`язання вчинити певні дії, формування додатку до неї у вигляді доказів та подання їх до суду (витрачено часу -3 год.-3000,00 грн.);

опрацювання відзиву ГУ ДФС на позовну заяву, формування позиції щодо та формування позиції позивача щодо викладених у ньому заперечень (витрачено часу -1 год.-1000,00 грн.);

підготовка та подання засобами поштового зв`язку 16.08.2019 письмової відповіді на відзив відповідача на позовну заяву (витрачено часу -2 год.-2000,00 грн.).

Вказані послуги були оплачені позивачем платіжним дорученням №298 від 08.07.2019.

Суд вважає, що вартість послуг і робіт правничої допомоги, зазначені у наведених документах, є співмірними з фактично виконаними послугами та роботами, отже вимоги позивача щодо стягнення судових витрат за професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250,255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «ЕЛІТ -ДІЗАЙН» (69071, м. Запоріжжя, вул. Цитрусова, буд.1, кв.64, ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області, оформлене Протоколом № 49 від 13.03.2019, в частині включення Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «ЕЛІТ -ДІЗАЙН» до переліку ризикових платників податків та зобов`язати Головне управління ДФС у Запорізькій області виключити з бази ризикових платників відомості про Приватне підприємство «Виробничо-комерційна фірма «ЕЛІТ -ДІЗАЙН».

Стягнути на користь Приватного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «ЕЛІТ -ДІЗАЙН» (69071, м. Запоріжжя, вул. Цитрусова, буд.1, кв.64, ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн. (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну гривню 00 коп.) та судові витрати за професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн. (вісім тисяч гривень 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі 15.10.2019.

Суддя О.В.Конишева