Справа № 280/3805/19
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2019-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ВІДМОВУ У ВИНЕСЕННІ ДОДАТКОВОГО СУДОВОГО РІШЕННЯ

30 вересня 2019 року Справа № 280/3805/19 :

Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Максименко Л.Я., розглянув в порядку письмового провадження заяву про винесення додаткового судового рішення у справі

за позовом ОСОБА_1

до Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області

третя особа Головне управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправними дій, бездіяльності, скасування постанов,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 16.09.2019 у справі №280/3805/19 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (69006, м. Запоріжжя, вул. Лобановського, 10, ) третя особа Головне управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) про визнання протиправними дій, бездіяльності, скасування постанов, - задоволено частково.

Повний текст рішення проголошено у судовому засіданні 16.09.2019.

Представником позивача, у порядку ч. 7 ст. 139 та ч. 3 ст. 143 КАС України, в судовому засіданні 16.09.2019 подано заяву про подання доказів на підтвердження витрат на правову допомогу після ухвалення рішення у справі.

18.09.2019 до суду надійшла заява (вх. №39182) представника Котик Світлани ОСОБА_2 про винесення додаткового судового рішення у даній справі з питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4 500,00 грн.

Ухвалою суду від 19.09.2019 судове засідання з питання ухвалення додаткового судового рішення призначено на 30.09.2019, про що сторони повідомлені належним чином.

У судове засідання 30.09.2019 представники сторін не прибули.

Від відповідача до суду надійшло клопотання вх. № 40408 про перенесення судового розгляду та подовження процесуальних строків подання відзиву та пояснень по даній справі.

Згідно з приписами ч.3 ст.252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи, що учасники справи належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового засідання, а також скорочені строки розгляду даної заяви, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду заяви та вважає за можливе розглянути питання щодо винесення додаткового судового рішення в порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Учасники справи, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі можуть оскаржити судове рішення щодо судових витрат, якщо це стосується їхніх інтересів. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 1 ст.132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч.3 ст.139 КАС України, При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Частинами 1 та 2 ст.16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Судом встановлено, що 05.11.2018 між адвокатом Ямою Д.М. та Котик С.Г. укладено договір про надання послуг адвоката, відповідно до умов якого адвокат зобов`язується здійснювати представництво інтересів клієнта та надавати йому правову допомогу у справі.

На підтвердження виконання договору до матеріалів справи долучено акт приймання-передачі послуг від 18.09.2019, згідно якого адвокатом надано наступні послуги: складання позовної заяви вартістю 2000,00 грн. та участь у судовому засіданні вартістю 2500,00 грн. При цьому, вказаний акт від імені ОСОБА_1 підписано Макаренко Г ОСОБА_3 , як зазначено в самому акті «за довіреністю».

Крім того, до матеріалів справи надано також квитанцію до прибуткового ордеру від 18.09.2019 про сплату 4500,00 грн. за договором від 05.11.2018, де платником від імені ОСОБА_1 знову ж таки вказано ОСОБА_4 .

Натомість, будь-яких доказів наявності повноважень у вказаної особи представляти інтереси ОСОБА_1 та підписувати від її імені документи до суду не надано. Відтак, суд вважає, що наданими доказами не підтверджується погодження позивачем наданих адвокатом послуг, зокрема, щодо їх обсягу та розміру гонорару. Також, доказів понесення саме позивачем витрат на правничу допомогу у даній справі суду також не надано.

З огляду на викладене, суд вважає не доведеними та не підтвердженими належними та достатніми доказами витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 4500,00 грн., які представник позивача просить компенсувати ОСОБА_1 .

Згідно ч. 4 ст. 252 КАС України, про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Тож, суд не вбачає наразі підстав для задоволення заяви представника ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу, та відповідно винесення додаткового судового рішення.

Керуючись статтями 132, 135, 139, 241, 244, 252, 255, 295 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про винесення додаткового судового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області третя особа Головне управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними дій, бездіяльності, скасування постанов, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення ухвали у повному обсязі.

Ухвалу у повному обсязі виготовлено та підписано 30.09.2019.

Суддя Л.Я. Максименко