Справа № 620/1621/19
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/1621/19 Суддя першої інстанції: Клопот С.Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Степанюка А.Г.,

суддів - Файдюка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 липня 2019 року, повний текст якого складено 12 липня 2019 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2019 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Бобровицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області (далі - Бобровицьке ОУПФ), у подальшому заміненого на правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - Відповідач, ГУ ПФ в Чернігівській області) про:

- визнання неправомірними дій Бобровицького ОУПФ щодо незастосування ОСОБА_1 при призначенні пенсії за віком показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року призначенням першого призначення пенсії за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто за 2016-2018 роки;

- зобов`язання Відповідача врахувати Позивачу при призначенні пенсії за віком показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року призначення пенсії за віком, тобто за 2016- 2018 роки, з 01.04.2019 року;

- зобов`язання Бобровицького ОУПФ здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2016-2018 роки.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.07.2019 року у задоволенні позову відмовлено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що у межах спірних правовідносин мало місце самостійне переведення Відповідачем Позивача на інший вид пенсії, а відтак відсутні підстави стверджувати про призначення у 2019 році пенсії вперше, що унеможливлює зміну показника заробітної плати, який враховується тільки при призначенні пенсії.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити. Свої доводи обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не було враховано, що у межах спірних правовідносин мало місце призначення пенсії за іншим законом, а не переведення на інший вид пенсії у межах одного закону, що має інші правові наслідки.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.09.2019 року було відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу ГУ ПФ в Чернігівській області просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Свою позицію обґрунтовує тим, що у межах спірних правовідносин мало місце переведення на пенсію на умовах, визначених законодавством станом на 01.03.2019 року, а не призначення пенсії вперше. Крім того, наголошує, що із заявою про переведення на інший вид пенсії ОСОБА_1 не звертався. Звертає увагу, що з 01.03.2019 року переведення та перерахунки пенсії здійснюються із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та яких враховувався при обчисленні пенсії станом на 01.10.2017 року.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.09.2019 року призначено справу до розгляду у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, Бобровицьким ОУПФ листом від 19.03.2019 року №871/04 було повідомлено ОСОБА_1 про проведення перерахунку пенсії на підставі п. 8 постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 року №124 та з 01.03.2019 року здійснено автоматичне переведення на пенсію на умовах, передбачених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки розмір пенсії відповідно до даного Закону (2 617,50 грн.) є більшим від розміру пенсії, обчисленого відповідно до Закону України «Про державну службу» (2 213,13 грн.) (а.с. 12).

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Бобровицького ОУПФ із заявою про перерахунок пенсії згідно ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують зверненню за призначенням пенсії за віком, тобто за 2016-2018 роки (а.с. 13).

Листом від 02.05.2019 року №В19/02 Бобровицьке ОУПФ повідомило ОСОБА_1 про відсутність підстав для перерахунку пенсії, оскільки переведення на інший вид пенсії здійснювалося автоматично з 01.03.2019 року без відповідного волевиявлення особи на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 року №124 (а.с. 14).

За наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 15) та запиту про надання публічної інформації (а.с. 16-17) Бобровицьке ОУПФ повідомило Позивача листом від 24.05.2019 року №1516/02 про те, що пенсія була призначена та перерахована у відповідності до вимог чинного законодавства на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 року №124 (а.с. 18).

На підставі встановлених вище обставин, виходячи з системного аналізу приписів ст. ст. 26, 42, 45, п. 4-4 розділу ХV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 (далі - Порядок №22-1), і постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 року №124, суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки у межах спірних правовідносин відбулося переведення на інший вид пенсії, а не призначення нової.

З таким висновком суду першої інстанції не можна не погодитися з огляду на таке.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон), розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до абз. 5 ч. 1 ст. 25 Закону за період участі тільки в солідарній системі величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1,35%.

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Приписи ч. 3 ст. 45 вказаного Закону як і в попередній, так і чинній з 11.10.2017 року редакціях, визначають, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Оцінюючи твердження суду першої інстанції про те, що оскільки у межах спірних правовідносин відбувалося переведення з одного виду пенсії на інший вид, а не призначення нової, показник середньої заробітної плати повинен застосовуватися з правилами, передбаченими постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 року №124, судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до п. 8 Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Уряду України від 20.02.2019 року №124 (далі - Порядок №124), перерахунок пенсії особам, яким пенсію/щомісячне довічне грошове утримання призначено відповідно до, зокрема, Закону України «Про державну службу», проводиться для визначення частини розміру, обчисленої відповідно до Закону.

Якщо розмір пенсії, обчислений відповідно до Закону, буде більшим від розміру пенсії, обчисленого відповідно Закону України «Про державну службу», проводиться автоматичне, без звернення особи, переведення на пенсію на умовах, передбачених Законом, за матеріалами пенсійних справ, про що органи Пенсійного фонду України інформують зазначених осіб шляхом надсилання листа або смс-повідомлення на номер мобільного телефону операторів мобільного зв`язку України.

Отже, приписами п. 8 Порядку №124 прямо передбачено, що у випадку зменшення розміру пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу», внаслідок перерахунку, матиме місце переведення пенсії на пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а не призначення нової.

При цьому, як вірно підкреслив суд першої інстанції з посиланням на норми Порядку №22-1, для здійснення призначення нової пенсії необхідною умовою є саме подання відповідної заяви, тобто волевиявлення особи. Аналогічні норми закріплені й у положеннях ч. 3 ст. 45 Закону. Разом з тим, у межах спірних правовідносин мало місце автоматичне переведення особи на інший вид пенсії, а не переведення на підставі заяви, у зв`язку з чим відсутні підстави стверджувати про призначення Позивачу пенсії на підставі Закону вперше згідно поданої ним заяви.

Посилання Апелянта не те, що він отримував пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», який передбачав інші підстави і порядок призначення пенсій, а тому у межах спірних правовідносин мало місце звернення за призначенням іншої пенсії, а не переведення на неї, судова колегія оцінює критично, оскільки відповідні доводи Позивача спростовуються наведеним вище обґрунтуванням.

При цьому подальше подання ОСОБА_1 заяви про припинення виплати пенсії згідно Закону України «Про державну службу», на переконання суду першої інстанції, не свідчить про протиправність дій ГУ ПФ в Чернігівській області при проведенні автоматичного переведення на інший вид пенсії внаслідок її перерахунку.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу, що абз. 1 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 року №124 установлено, що у 2019 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим цією постановою, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,17.

Згідно п. 5 Порядку №124 у 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 року на коефіцієнт, визначений згідно з абзацом першим пункту 4 цього Порядку.

Згідно абз. 1 п. 4-4 Прикінцевих положень Закону у редакції, яка набрала чинності з 11.10.2017 року, з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що, застосовуючи при перерахунку пенсії Позивача з 01.03.2019 року показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014, 2015 та 2016 роки, Відповідач діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, оскільки, як вірно підкреслив суд першої інстанції, у межах спірних правовідносин мало місце не призначення вперше ОСОБА_1 пенсії за віком на підставі Закону, а переведення його з однієї пенсії на іншу, у зв`язку з чим при проведенні перерахунку призначеної до 01.03.2019 року пенсії необхідно застосовувати правила, закріплені у постанові Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 року №124.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 липня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді В.В. Файдюк

О.І. Шурко

Повний текст постанови складено « 16» жовтня 2019 року.