Справа № 1440/2333/18
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2019 р.м.ОдесаСправа № 1440/2333/18

Суддя першої інстанції: Устинов І.А.
Час та місце ухвалення судового рішення «--:--», м. Миколаїв
Повний текст судового рішення складений 18.12.2018 р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Градовського Ю.М., Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
25.09.2018р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій щодо відмови у встановленні йому статусу ветерана військової служби; зобов`язання встановити йому статус ветерана військової служби та видати посвідчення ветерана військової служби.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що має право на статус ветерана військової служби, оскільки його вислуга років складає більше 20 років та він звільнений зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.12.2018р. в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на помилкове застосування судом першої інстанції при вирішенні справи вимог закону, внаслідок чого просить рішення суду скасувати та прийняти нове про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 підполковник запасу, проходив військову службу у Збройних Силах України та був звільнений зі служби наказом начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 26.08.2015р. №525 відповідно до ч.6,8 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас за пунктом «б» (за станом здоров`я) з правом носіння військової форми одягу. /а.с.19/

Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 25.09.2015 р. №261 позивача виключено зі списків особового складу. Календарна вислуга років на день звільнення складала 22 роки 1 місяць і 25 днів, пільгова - 25 років 7 місяців 13 днів. /а.с.20/

15.08.2018 року позивач звернувся до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про встановлення йому статусу ветерана військової служби та видачу йому посвідчення ветерана військової служби відповідно до п.12 ст.1 Закону України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їх сімей». /а.с.22-24/

Листом від 06.09.2018 р. №12/5519 відповідач відмовив у задоволенні заяви, у зв`язку з відсутністю підстав для встановлення статусу ветерана військової служби, оскільки позивача звільнено за станом здоров`я, а не в зв`язку з реформуванням Збройних Сил України. /а.с.25/

Не погоджуючись з діями відповідача щодо відмови у встановленні йому статусу ветерана військової служби та видачі посвідчення ветерана військової служби, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.5 ч.1 ст.5 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист» ветеранами військової служби, визнаються громадяни України які бездоганно прослужили на військовій службі 20 і більше років у календарному, або 25 та більше років у пільговому обчисленні і звільнені з військової служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України.

Положеннями п.12 ст.1 Закону України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їх сімей» встановлено право військовослужбовців, які звільняються зі Збройних Сил України у зв`язку з реформуванням, на отримання статусу ветерана військової служби у разі наявності вислуги 20 років і більше у календарному обчисленні або 25 років у пільговому обчисленні.

Відповідно до наказу Міністра оборони України від 29.12.2006р. №774 з 1.01.2007р. до військовослужбовців, звільнених з військової служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України відносяться: військовослужбовці, які звільнені з військових частин, що розформовуються, а також у разі скорочення посад або зміни цих посад (за назвою, військово-обліковою спеціальністю, штатно-посадовою категорією або посадовим окладом) на підставі відповідних директив Міністра оборони України про проведення організаційних заходів. Звільнення провадиться за підстав, що визначені пп. «г» ч.ч.6,7 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів - у разі неможливості їх використання на службі).

Таким чином, для встановлення статусу ветерана військової служби необхідна наявність двох умов, а саме наявність на час звільнення вислуги років на військовій службі більше 20 років у календарному обчислені і більше 25 років у пільговому обчислені та звільнення у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України.

При цьому, у випадку звільнення у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України в наказах про звільнення військовослужбовців з військової служби в обов`язковому порядку робиться напис: «Звільняється у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України». Це означає, що такі військовослужбовці мають право на пільги, передбачені Законом України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їх сімей».

Як вбачається з витягу із наказу начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 26.08.2015р. №525, позивача звільнено з військової служби у запас за п. «б» (за станом здоров`я), його календарна вислуга років складає 22 роки, пільгова 25 років 6 місяців. При цьому витяг з наказу не містить обов`язкового зазначення в разі наявності визначеної МО України підстави, що ОСОБА_1 звільняється у зв`язку із реформуванням ЗС України, або відповідно до п.п. г п.6,7 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів - у разі неможливості використання у службі. /а.с.19/

Позивач в позовній заяві зазначив, що звільнення за станом здоров`я також вважається звільненням за реформуванням та посилається на абзацу 6 п. 1 директиви Міністра оборони України від 27.01.2006р. №Д-1 «Про основні заходи кадрового забезпечення Збройних Сил України на період 2006-2011 років та на директиву Міністерства оборони України № д-1 від 10.10.2013 року «Про основні заходи кадрового забезпечення Збройних Сил України на період до 2017 року».

Відповідно до директиви Міністерства оборони України №д-1 від 10.10.2013 року «Про основні заходи кадрового забезпечення Збройних Сил України на період до 2017 року», вважаються звільненими з військової служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України військовослужбовці, які звільняються з військової служби з посад, що скорочуються, з урахуванням вимог підпункту 2 пункту 226 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153 (зі змінами). Отже, під звільненням у зв`язку із реформуванням необхідно розуміти звільнення з посад, що скорочуються, тобто на підставі п.п.г п.6 та 7 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів - у разі неможливості їх використання у службі).

Крім того, Наказом Міністерства оборони України №774 від 29.12.2006 року визначено, що директива Міністра оборони України від 27.01.2006р. №Д-1 «Про основні заходи кадрового забезпечення Збройних Сил України на період 2006-2011 років» вважається такою, що втратила чинність.

Таким чином, відмова ІНФОРМАЦІЯ_1 у наданні позивачу статусу ветерана військової служби та видачі посвідчення є правомірною, оскільки позивача звільнено з військової служби відповідно до п.п. б п. 1 ч. 6,8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я), без обов`язково зазначеної у наказі начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 26.08.2015р. №525 підстави звільнення «у зв`язку із реформуванням ЗС України», або за п.п. г п. 6 та 7 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів - у разі неможливості їх використання у службі).

Разом з тим, при зверненні до суду позивачем не надано доказів з приводу того, що на момент звільнення його зі служби, посада на якій він проходив службу (військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 ) була скорочена в зв`язку з проведенням організаційних заходів, або відбулося розформування військового комісаріату де він проходив службу на підставі відповідних директив Міністра оборони України про проведення організаційних заходів.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому в порядку ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає його без змін.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий суддя Крусян А.В.
Судді Градовський Ю.М. Яковлєв О.В.