Справа № 540/2172/19
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2019-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

18 жовтня 2019 р. м. ХерсонСправа № 540/2172/19

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Ковбій О.В., перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Великоолександрівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про визнання дій, бездіяльності державного виконавця неправомірними та скасування постанови про арешт коштів боржника,

встановила:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, у якому просить:

- визнати дії державного виконавця Великоолександрівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Надточія С.В. щодо накладення арешту на грошові кошти, що містяться на рахунку № НОМЕР_1 в AT «Ощадбанк» МФО 352457 ЄДРПОУ НОМЕР_2 , за зведеним виконавчим провадженням №51745912 неправомірними.

- визнати бездіяльність державного виконавця Великоолександрівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Надточія С.В. щодо виконання обов`язку зняти арешт з коштів що містяться на рахунку № НОМЕР_1 в AT «Ощадбанк» МФО 352457 ЄДРПОУ , з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти заборонено звертати стягнення - неправомірною.

- скасувати постанову державного виконавця Великоолександрівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Херсонській області від 23.06.2019 року ВП № 51567299 про арешт коштів боржника.

Відповідно до ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, серед іншого, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 160, 161 КАС України з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до ст.2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З наведеного вище вбачається, що звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 160, 161 КАС України з наступних підстав.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до ст.2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З наведеного вище вбачається, що звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав.

Згідно ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

З аналізу наведеного вбачається, що вимоги про визнання протиправним та скасування індивідуального акта, визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправним та визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною є різними за змістом та суттю позовними вимогами.

Отже, й в даному конкретному випадку позовні вимоги заявлені ОСОБА_1 про скасування постанови державного виконавця про арешт коштів боржника, визнання бездіяльності державного виконавця щодо виконання обов`язку зняти арешт з коштів що містяться на рахунку в банку протиправною та визнання дій державного виконавця щодо накладення арешту на грошові кошти, що містяться на рахунку № 4346 неправомірними, є різними позовними вимогами не зважаючи на їх пов`язаність між собою.

Згідно положень вже наведеної ст. 5 КАС України, позивач користується певною свободою при обранні способу захисту свого порушеного права та обирає один з зазначених в наведеній статті спосіб, або якщо, на його думку, це буде сприяти найбільш ефективному захисту - декілька. Відтак, кількість заявлених позовних вимог (отже й сума судового збору), направлена на захист одного й того ж інтересу - зняття арешту з рахунку в банку перебуває в прямій залежності від вибору позивачем способу судового захисту.

Таким чином суд вважає, що позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру.

В даному конкретному випадку, позовна вимога про визнання протиправними дій державного виконавця щодо накладення арешту на грошові кошти, що містяться на рахунку в банку (позовна вимога під №3 в прохальній частині позову) є передумовою для застосування іншого способу захисту порушеного права (в даному випадку - позовної вимоги про скасування постанови державного виконавця про арешт коштів боржника). Саме тому суд обраховує позовну вимогу №3 та №5 як одну вимогу немайнового характеру.

Стосовно заявлених позовних вимог та вимог процесуального законодавства при зверненні до суду слід звернути увагу на наступне.

Відповідно до ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно положень ч.ч.1, 2 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір".

Так, згідно ст.4 вказаного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Цією ж нормою встановлено, що за подання до адміністративного суду фізичною особою адміністративного позову немайнового характеру судовий збір складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання позову майнового характеру - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" установлено у 2019 році прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі з 1 січня 2019 року - 1921 гривня.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 подано позов з двома вимогами немайнового характеру - судовий збір за заявлені ним позовні вимоги становить 1536,80 грн. (1921 грн.*0,4*2=1536,80 грн.)

Дослідивши адміністративний позов та додані до нього документи судом встановлено, що позивачем не надано доказів сплати судового збору.

Отже, на даний час, сума судового збору, що підлягає сплаті становить 1536,80 грн. Дана сума судового збору підлягає сплаті позивачем в повному обсязі, або позивач може змінити позовні вимоги в сторону зменшення та сплатити судовий збір згідно обсягу заявлених позовних вимог.

Також, суд зазначає про наявне у позивача право клопотати про зменшення суми судового збору, розтрочення або відстрочення сплати у випадках передбачених ст. 8 Закону України "Про судовий збір". При цьому суд звертає увагу на те, що зазначеного роду клопотання мають бути належним чином огрунтованими (з додаванням відповідних доказів).

Враховуючи викладені обставини вбачаються підстави для залишення позовної заяви без руху для надання можливості позивачу звернутися до суду з заявою про усунення наступних недоліків:

- подання до суду доказів сплати недоплаченої суми судового збору в розмірі 1536,80 грн.

Керуючись ч. 1 ст. 169 КАС України,

ухвалила:

Залишити позовну заяву без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Після усунення недоліків позовної заяви документи до суду направляти із вказівкою на номер справи 540/2172/19 та зазначенням прізвища судді, який прийняв ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала окремо не оскаржується.

Суддя Ковбій О.В.