Справа № 1.380.2019.003402
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2019-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.003402
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючий суддя Кравців О.Р.,

секретар судового засідання Шийович Р.Я.,

від позивача Чижмар ОСОБА_1 В ОСОБА_2 ,

від відповідача Брильовська О.Р ОСОБА_2 ,

від третьої особи не прибув,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Львівської обласної державної адміністрації, Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян при Львівській обласній державній адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів, Управління соціального захисту населення Пустомитівської районної державної адміністрації, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Суть справи.

ОСОБА_3 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Львівської обласної державної адміністрації, Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян при Львівській обласній державній адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів, Управління соціального захисту населення Пустомитівської районної державної адміністрації, у якому, з врахуванням заяви про збільшення та уточнення позовних вимог за вх. №2503ел від 02.08.2019 (подано через канцелярію суду разом із клопотанням від 05.08.2019 за вх. №27935) /а.с.72-78, 90-96/, просить суд:

- визнати за позивачем право на встановлення причинного зв`язку між погіршенням стану здоров`я, встановленням інвалідності, яке підтверджене у встановленому порядку, та наслідками Чорнобильської катастрофи, а також визнати статус та право на видачу посвідчення потерпілому від Чорнобильської катастрофи категорії 1 серії Б на підставі норм частини статі 12 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як особі, якій після досягнення повноліття не було надано відповідно до частини 1 ст. 11 цього Закону статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи;

- визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт колегіальне рішення Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян при Львівській обласній державній адміністрації від 07.03.2019, що зафіксоване в протоколі №7, в частині відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визначення статусу та права на видачу посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 1 серії Б;

- зобов`язати Комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян при Львівській обласній державній адміністрації вчинити дії: протягом двох місяців з дати набрання чинності рішенням суду за позовом переглянути з позиції норм ч. 3 ст. 12 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на засіданні Комісії рішення Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян при Львівській обласній державній адміністрації, зафіксоване у протоколі №7 від 07.03.2019 стосовно ОСОБА_3 .

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що до 2008 року позивач мав статус дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи, у зв`язку з чим йому було видано посвідчення серії НОМЕР_1 , що було чинним до досягнення позивачем 18 років. Оскільки інвалідності, пов`язаної з катастрофою на ЧАЕС, після досягнення позивачем 18 років не було встановлено, статус позивача підтверджений не був, посвідчення після 18 років не видавалося. Однак у 2018 році стан здоров`я позивача погіршився, 13.08.2018 отримав третю групу інвалідності довічно, з причин, що пов`язані з наслідками Чорнобильської катастрофи. Маючи на меті встановлення статусу особи, потерпілої (постраждалої) від Чорнобильської катастрофи, позивач звернувся до Управління соціального захисту населення Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області, яке надалі скеровано до Львівської обласної державної адміністрації, із відповідним клопотанням, надавши всі необхідні документи. Однак 07.03.2019 Комісія з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та деяких інших громадян при Львівській обласній державній адміністрації відмовило позивачу у задоволенні клопотання про визначення статусу та права на видачу посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 1 серії Б. Позивач вважає вказану відмову протиправною та такою, що порушує його права, а тому звернувся до суду із цим позовом.

12.07.2019 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження.

23.07.2019 за вх. №26067 від відповідача Львівської обласної державної адміністрації, надійшов відзив на адміністративний позов /а.с.46-52/, згідно з яким відповідач повідомив, що подані позивачем документи разом із клопотанням Управління соціального захисту населення Пустомитівської районної державної адміністрації про встановлення статусу потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи, у зв`язку з встановленням третьої групи інвалідності захворювання, пов`язаного з наслідками Чорнобильської катастрофи, розглянуті відповідною Комісією. Участь у засіданні 07.03.2019 приймало 8 з 12 її членів, відтак, таке було правомірним, а рішення про відмову позивачу у задоволенні відповідного клопотання прийнято одноголосно. З огляду на вказане, Львівська обласна державна адміністрація та Комісія діяли правомірно, у межах, визначених чинним законодавством. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

10.09.2019 за вх.№32289 від представника позивача надійшла відповідь на відзив /а.с.123-125/. Вказав, що заперечуючи поти позову ЛОДА не зазначила, зокрема, чому при голосуванні члени Комісії не врахували ст. 12 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зазначив, що у вільному доступі відсутні документи, відповідно до яких створена та дія Комісія. Вважає, що твердження ЛОДА про неотримання звернення позивача не відповідає дійсності, оскільки Комісія є її структурним елементом.

З позиції позивача, відповідачі не визнали того, що на встановлення причинного зв`язку між погіршенням стану здоров`я і встановленням інвалідності та наслідками Чорнобильської катастрофи мають право особи, яким після досягнення повноліття не буде надано відповідно до ч. 1 ст. 11 вказаного вище Закону статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, зокрема, з числа народжених після 26.04.1986 від батька, який на час настання вагітності матері мав підстави належати до 1 або 2 категорії постраждалих, або матір`ю, яка на час настання вагітності або під час вагітності мали підстави належати до 1 або 2 категорії постраждалих; хворих на рак щитовидної залози (ч. 3 ст. 12 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»). Позивачем виконано всі умови для встановлення причинного зв`язку між захворюванням та Чорнобильською катастрофою, надані на розгляд Комісії, однак відповідачі за позивачем вказаного права не визнали. Просив повністю задовольнити позовні вимоги.

10.09.2019 за вх. №32291 від представника позивача надійшли письмові пояснення /а.с.126-129/.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, з підстав, що викладені у позовній заяві, з врахуванням заяви про збільшення та уточнення позовних вимог до адміністративного позову, відповіді на відзив, письмових поясненнях. Просив задовольнити позов.

Представник відповідача проти позову заперечив повністю, з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Від третьої особи 05.08.2019 за вх. №27961 надійшла заява про розгляд справи за відсутності її уповноваженого представника.

Суд заслухав вступне слово представників сторін, з`ясував фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, дослідив письмові докази, та, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення ним повноліття (до 2008 року) мав статус дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням Серії НОМЕР_1 /а.с.58/.

Згідно з експертним висновком Львівської регіональної міжвідомчої комісії №21808, за результатами розгляду заяви ОСОБА_3 на засіданні №05 від 17.05.2019, встановлено, що захворювання позивача, вказане у висновку, пов`язане з наслідками Чорнобильської катастрофи /а.с.56/.

Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серії АВ №0984299 від 05.09.2018 підтверджується встановлення ОСОБА_3 третьої групи інвалідності з 13.08.2018 довічно. Захворювання пов`язане з наслідками Чорнобильської катастрофи /а.с.57/.

11.02.2019 позивач звернувся до начальника Управління соціального захисту населення Пустомитівської районної державної адміністрації із заявою про встановлення йому статусу потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи, у зв`язку з проходженням огляду на МСЕК та встановлення ІІІ групи інвалідності захворювання, пов`язаного з наслідками Чорнобильської катастрофи /а.с.55/ та 15.02.2019 за №05-583 Управлінням Соціального захисту населення Пустомитівської районної адміністрації сформоване відповідне клопотання про визначення статусу та права на видачу посвідчення чи дубліката посвідчення ОСОБА_3 із переліком документів /а.с.54/ та передано на розгляд ЛОДА.

Згідно з Витягом з протоколу №07-1393 від 11.03.2019 засідання регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян при Львівській обласній державній адміністрації від 07.03.2019 вирішено відмовити у задоволенні клопотання про визначення статусу та права на видачу посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 1 серії Б ОСОБА_3 /а.с.59-61, 62, 63-65/

Позивач не погоджуючись із вказаним рішенням, вважаючи таке протиправним та таким, що порушує його права, для їх захисту та відновлення звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи справу, суд керується таким.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 2 КАС України є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII (далі Закон № 796-XII).

Відповідно до ст. 9 Закону № 796-XII особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи; 3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт; 4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Статтею 11 Закону № 796-XII визначено осіб, які належать до потерпілих від Чорнобильської катастрофи, а саме: 1) евакуйовані із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутріутробного розвитку, після досягнення ними повноліття), а також відселені із зон безумовного (обов`язкового) і гарантованого добровільного відселення; 2) особи, які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або прожили за станом на 1 січня 1993 року на території зони безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, та відселені або самостійно переселилися з цих територій; 3) особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років; 4) особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років; 5) особи, які працювали з моменту аварії до 1 липня 1986 року не менше 14 календарних днів або не менше трьох місяців протягом 1986-1987 років за межами зони відчуження на роботах з особливо шкідливими умовами праці (за радіаційним фактором), пов`язаними з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, що виконувалися за урядовими завданнями. Перелік видів робіт і місць, де виконувалися зазначені роботи, встановлюється Кабінетом Міністрів України; 6) особи, які досягли повноліття, з числа зазначених у статті 27 цього Закону, та яким у дитячому віці встановлено причинний зв`язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи, за умови проходження переогляду у спеціалізованій медико-соціальній експертній комісії відповідно до частини п`ятої статті 17 цього Закону.

Крім осіб, зазначених у ч. 1 цієї статті, до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать неповнолітні діти, зазначені у статті 27 цього Закону. Після досягнення повноліття (в разі одруження або влаштування на роботу в передбачених чинним законодавством випадках до досягнення повноліття - за їх бажанням відповідно з часу одруження або влаштування на роботу) визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи провадиться на умовах, визначених частиною першою цієї статті, а щодо потерпілих, зазначених у пункті 6 частини першої цієї статті, визначення категорії провадиться відповідно до пункту 1 частини першої статті 14 цього Закону.

Відповідно до ст. 12 Закону № 796-XII причинний зв`язок між захворюванням, пов`язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.

Неповнолітнім дітям, зазначеним у ст. 27 цього Закону, в разі захворювання причинний зв`язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи встановлюється відповідно до частини першої цієї статті.

На встановлення причинного зв`язку між погіршенням стану здоров`я і встановленням інвалідності та наслідками Чорнобильської катастрофи мають право особи, яким після досягнення повноліття не буде надано відповідно до ч. 1 ст. 11 цього Закону статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, з числа: зазначених у п. 2 ст. 27 цього Закону; народжених після 26 квітня 1986 року від батька, який на час настання вагітності матері мав підстави належати до 1 або 2 категорії постраждалих, або матір`ю, яка на час настання вагітності або під час вагітності мала підстави належати до 1 або 2 категорії постраждалих; хворих на рак щитовидної залози.

Суд звертає увагу позивачу на те, що відповідно до приписів ст. 245 КАС України, суд позбавлений повноважень на встановлення фактів, у даному випадку, права позивача на встановлення причинного зв`язку між погіршенням стану здоров`я, встановленням інвалідності, яке підтверджене у встановленому порядку та наслідками Чорнобильської катастрофи. Крім цього, таке право прямо передбачене вказаною вище нормою Закону та не потребує додаткового визнання. З врахуванням викладеного, у задоволенні позовної вимоги про визнання за позивачем права на встановлення відповідного причинного зв`язку не підлягає задоволенню.

Крім цього, проаналізувавши вказані норми Закону, однією з підстав для отримання статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи є встановлення уповноваженою медичною комісією причинного зв`язку інвалідності з Чорнобильською катастрофою.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону № 796-XII, для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: особи з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (ст.ст. 10, 11, ч. 3 ст. 12 Закону № 796-XII), щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1.

Отже обов`язковою умовою для встановлення причинного зв`язку є підтвердження його під час стаціонарного обстеження медичною комісією визначеного рівня.

Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян затверджено постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян» № 551 від 11.07.2018 (далі - Порядок №51).

Відповідно до абзацу 3 п. 3 Порядку №551, особам з інвалідністю з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, видаються посвідчення «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» (категорія 1) серії Б синього кольору.

Згідно з абзацом 1 п. 11 Порядку №551 посвідчення видаються уповноваженими органами за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами (далі - регіональні комісії).

Приписами абзацу 6 п. 11 Порядку №551 установлено, що посвідчення видаються особам з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з Чорнобильською катастрофою.

Тобто підставою для видачі посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи, віднесеної до 1 категорії щодо якого встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, є довідка медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до приписів п. 1.1. Положення про комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян при обласній державній адміністрації, затвердженим Розпорядження від 25.09.2018 за №954/0/5-18 така є постійно діючим органом що створюється при облдержадміністрації для вирішення питань щодо визначення статусу постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи та інших категорій громадян. Згідно з п. 2.5. цього Положення Комісія зобов`язана при визначенні статусу осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян керуватися вимогами постанов Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 № 551 «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян» і від 02.12.1992 № 674 «Про порядок віднесення деяких категорій громадян до відповідних категорій осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Організаційною формою роботи Комісії є засідання, які проводяться відповідно до потреби (п. 3.4 Положення).

Приписами п.п. 3.5 3.7 цього Положення також передбачено, що засідання Комісії є правомірним, якщо на ньому присутні більше половини її складу. Рішення Комісії приймається шляхом відкритого голосування не менше як двома третинами голосів від кількості присутніх членів Комісії. Рішення оформляються протоколом, який підписують голова, секретар та присутні члени Комісії. Рішення Комісії може бути оскаржене в установленому законодавством порядку.

Вказане свідчить про те, що комісіє є спеціальним органом при облдержадміністрації зі спеціальних питань, не є юридичною особою, працює на громадських засадах.

Безпідставними є покликання представника позивача на те, що він не мав можливості ознайомитися з порядком роботи Комісії, через відсутність оприлюдненої інформації про діяльність такої, оскільки Розпорядження №954/0/5-18 від 25.09.2019 опубліковане на офіційному веб-сайті ЛОДА за посиланням: https://loda.gov.ua/rozporyadchi-dokumenty?page=42.

Враховуючи, що причиною захворювання, яке призвело до інвалідності позивача, є наслідки аварії на ЧАЕС, що встановлено Експертним висновком Львівської регіональної міжвідомчої експертної комісії №21808 та підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії від 05.09.2019, суд дійшов висновку, що позивач набув право на встановлення йому статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії.

Системно проаналізувавши приписи ст.ст. 9, 11, 14 Закону № 796-XII слід дійти висновку, що будь-яка особа з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи, щодо якої встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, належить до постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Судом встановлено, що позивач звернувся до Управління соціального захисту населення у Пустомитівському районі з відповідною заявою, яке надалі з відповідним клопотанням звернулося до ЛОДА, до якого надано: особисту заяву позивача; довідку до акта огляду МСЕК від 05.09.2018 №0984299; експертний висновок №05 від 17.05.2018 Львівською регіональною міжвідомчою експертною комісією; копію посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_1 ; ксерокопію паспорта та ідентифікаційного номера позивача.

Разом з тим, ні зі змісту Витягу з протоколу № 7 засідання Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян при Львівській обласній державній адміністрації, ні у судових засіданнях не надано обґрунтування причин відмови позивачу у задоволенні його клопотання про визнання статусу та права на видачу відповідного посвідчення.

Отже, з згідно з приписами ч. 2 ст. 2 КАС України таке є протиправним та підлягає скасуванню.

При цьому суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Таким чином, з метою ефективного способу захисту порушених прав позивача, зважаючи на встановлений ОСОБА_3 уповноваженим органом зв`язок інвалідності з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС, суд дійшов висновку про необхідність визнання протиправним та скасування рішення Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян при Львівській обласній державній адміністрації від 07.03.2019, що зафіксоване в протоколі №7, в частині відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визначення статусу та права на видачу посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 1 серії ОСОБА_4 .

Крім цього, враховуючи той факт, що відповідачем не наведені підстави відмови позивачу у встановленні статусу постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи та видачі посвідчення 1-ї категорії, що суперечать приписам Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд дійшов висновку про те, що з метою відновлення прав позивача, необхідно зобов`язати Львівську обласну державну адміністрацію в особі Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян при Львівській обласній державній адміністрації повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 щодо визначення статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про підтвердження позивачем протиправності оскаржуваного рішення від 07.03.2019, невідповідність такого критеріям, передбаченим ч. 2 ст. 2 КАС України, таке є протиправними та підлягає скасуванню, наявності підстав для повторного перегляду його клопотання, відтак, позов задоволенню підлягає частково.

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат (ч. 4 ст. 139 КАС України).

До матеріалів справи долучено квитанції №0.0..1 від 05.07.2019 (дата валютування - 08.07.2019) про сплату судового збору в розмірі 1536,80 грн. та №0.0..1 від 01.08.2019 (дата валютування 02.08.2019).

В силу п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, становить 768,40 грн.

Оскільки за подання цього позову позивачу слід було сплатити судовий збір у сумі 2305,20 грн. (3 вимоги немайнового характеру), з врахуванням часткового задоволення цього позову (2 позовні вимоги з трьох), позивачу слід повернути понесені ним витрати у виді судового збору у сумі 1536,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Львівської обласної державної адміністрації.

768,40 грн. судового збору, внесеного в більшому розмірі, ніж встановлено законом, підлягають поверненню на користь позивача з Державного бюджету України.

Оскільки позивачем заявлено про понесення витрат на професійну правничу допомогу, однак не надано їх документального підтвердження, суд не вирішує питання про їх повернення.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 294, 295, п.п. 15.5 п. 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд -

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян при Львівській обласній державній адміністрації від 07.03.2019, що зафіксоване в протоколі №7, в частині відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визначення статусу та права на видачу посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 1 серії Б.

3. Зобов`язати Львівську обласну державну адміністрацію (79008, м. Львів, вул. Винниченка, 18; ) в особі Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) про визначення статусу та права на видачу посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 1 серії Б, з врахуванням висновків суду.

4. У задоволенні позовної вимоги про визнання за ОСОБА_3 права на встановлення причинного зв`язку між погіршенням стану здоров`я, встановленням інвалідності, яке підтверджене у встановленому порядку та наслідками Чорнобильської катастрофи, а також визнання статусу та права на видачу посвідчення потерпілому від Чорнобильської катастрофи категорії 1 серії Б на підставі норм статі 12 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як особі, якій після досягнення повноліття не було надано відповідно до ч. 1 ст. 11 цього Закону статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Львівської обласної адміністрації (79008, м. Львів, вул. Винниченка, 18; ) судові витрати у виді судового збору у сумі 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

6. Повернути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) судовий збір у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 17.10.2019.

Суддя Кравців О.Р.