Справа № 826/16196/18
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

17 жовтня 2019 року місто Київ№826/16196/18
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Огнивому Д.П., здійснюючи розгляд в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративної справи

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства юстиції України

про визнання протиправним та скасування наказу від 10.07.2018 №2343/7, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України про:

- визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 10.07.2018 №2343/7 «Про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 від 29.05.2018»;

- зобов`язання Міністерства юстиції України розглянути по суті скаргу ОСОБА_1 від 29.05.2018 в частині оскарження наступних реєстраційних дій:

1) Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи; від 14.09.2010 №4005464; Македонська Світлана Миколаївна; Виконавчий комітет Вінницької міської ради; зміна складу або інформації про засновників;

2) Скасування реєстраційної дії за судовим рішенням; від 15.09.2010 №5464); Вінограй Ірена Володимирівна ; Виконавчий комітет Вінницької міської ради;

3) Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи; від 17.09.2010 №7005464; Кузьміна Олена Володимирівна ; Виконавчий комітет Вінницької міської ради; зміна складу або інформації про засновників;

4) Заміна свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи в зв`язку з його втратою або пошкодженням; від 20.09.2010 №8005464; Македонська Світлана Миколаївна ; Виконавчий комітет Вінницької міської ради;

5) Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи; від 09.11.2010 №9005464; Кузьміна Олена Володимирівна ; Виконавчий комітет Вінницької міської ради; зміна складу або інформації про засновників;

6) Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи: від 21.05.2018 №6005464; Гринчук Андрій Петрович ; Комунальне підприємство Вишеньківської сільської ради "Добробут-Гарант"; зміна місцезнаходження, зміна складу або інформації про засновників.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що скарга на реєстраційні дії подана в строки, визначені чинним законодавством. Зокрема, позивачем зазначено, що Міністерством юстиції України необґрунтовано, з формальних підстав відмовлено позивачу в розгляді скарги від 29.05.2018.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.10.2018 відкрито спрощене позовне провадження у справі №826/16196/18 та запропоновано відповідачу в п`ятнадцятиденний строк з дня одержання цієї ухвали надати суду відзив на позовну заяву.

Відповідачем подано відзив на позов, в якому наголошено на пропущенні ОСОБА_1 строків подання скарги на проведення реєстраційних дій, які мали місце в 2010 році. Так, відповідну скаргу до Міністерства юстиції України подано ОСОБА_1 29.05.2018, матеріали скарги містили документи (копії судових рішень у період з 2009 по 2018 роки, відповідно до яких ОСОБА_1. був стороною по справі), які свідчили про можливість скаржника дізнатися про порушення його прав. Крім того, скарга ОСОБА_8 була оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п`ятою статті 34 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Позивачем подано відповідь на відзив, в якій наголошено на тому, що скаргу до Міністерства юстиції України подано в межах 60 календарних днів з дня, коли скаржник дізнався про порушення його прав, відповідач формально підійшов до оцінки документів, долучених до скарги.

Представником відповідача 24.10.2018 до суду подано заяву про розгляд справи №826/16196/18 за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.11.2018 в задоволенні заяви представника Міністерства юстиції України відмовлено.

У зв`язку із надходженням заяви позивача про відвід судді, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.05.2019 зупинено провадження в адміністративній справі №826/16196/18 до вирішення питання про відвід судді Літвінової А.В.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.05.2019 (суддя Шевченко Н.М.) відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Літвінової А.В. від розгляду адміністративної справи №826/16196/18.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.05.2019 поновлено провадження у справі №826/16196/18 та продовжено розгляд адміністративної справи №826/16196/18 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін по справі та проведення судового засідання.

Позивачем подано декілько клопотань про прискорення розгляду справи, які мотивовані наявністю корпоративного спору, який виник у зв`язку із проведенням відповідних реєстраційних дій, які були предметом скарги до Міністерства юстиції України.

Здійснюючи розгляд адміністративної справи №826/16196/18 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" зазначив, що фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно із частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі пункту 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Отже, вирішуючи питання про віднесення спору до юрисдикції адміністративного суду, слід ураховувати не лише суб`єктний склад правовідносин, які склалися між сторонами, а й сутність (характер) таких правовідносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (як правило майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів даної адміністративної справи, спірні правовідносини виникли з приводу вчинення наступних реєстраційних дій:

- від 14.09.2010 №4005464 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», проведену державним реєстратором виконавчого комітету Вінницької міської ради Македонською Світланою Миколаївною;

- від 15.09.2010 №5005464 «Скасування реєстраційної дії за судовим рішенням», проведену державним реєстратором виконавчого комітету Вінницької міської ради Вінограй Іреною Володимирівною;

- від 17.09.2010 №7005464 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», проведену державним реєстратором виконавчого комітету Вінницької міської ради Кузьміною Оленою Володимирівною;

- від 20.09.2010 №8005464 «Заміна свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи в зв`язку з його втратою або пошкодженням», проведену державним реєстратором виконавчого комітету Вінницької міської ради Македонською Світланою Миколаївною;

- від 09.11.2010 №9005464 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», проведену державним реєстратором виконавчого комітету Вінницької міської ради Кузьміною Оленою Володимирівною;

- від 21.05.2018 №6005464 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», проведену державним реєстратором Комунального підприємства Вишеньківської сільської ради «Добробут-Гарант» Гринчуком Андрієм Петровичем.

ОСОБА_1 звернувся до Міністерства юстиції України зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора або територіального органу Міністерства юстиції України від 29.05.2018, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 04.06.2018 за №17324-33-18, в якій позивач просить скасувати вищеперелічені реєстраційні дії. Свої вимоги, зазначені в скарзі, позивач обґрунтовує тим, був засновником товариства з обмеженою відповідальністю «Управління механізації шляхового будівництва», мав частку в розмірі 1,2623% статутного капіталу, пізніше набув права власності на корпоративні права товариства з обмеженою відповідальністю «Управління механізації шляхового будівництва» в розмірі 70,7621 % статутного капіталу товариства. Оскаржувані реєстраційні дії проведені стосовно товариства з обмеженою відповідальністю «Управління механізації шляхового будівництва» при наявності заборони суду та на підставі документів, які підписали особи, що не мали на це жодних правових підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, спірні правовідносини виникли щодо незгоди ОСОБА_1 з приводу реєстраційних дій, проведених стосовно товариства з обмеженою відповідальністю «Управління механізації шляхового будівництва», одним із засновників якого є ОСОБА_1.

З матеріалів справи вбачається наявність декількох судових цивільних проваджень щодо корпоративних прав на товариство з обмеженою відповідальністю «Управління механізації шляхового будівництва», учасником судових проваджень в цивільних справах є ОСОБА_1

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що якщо у справі заявлено на поновлення порушеного цивільного (майнового) права позивача, незважаючи на участь у спорі суб`єкта владних повноважень, цей спір не є публічно-правовим і не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів фізичної особи, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту її цивільних прав та інтересів.

Зазначена правова позиція Великої Палати Верховного Суду викладена, зокрема, у постановах від 21.11.2018 у справі №813/1362/16, від 28.11.2018 у справі №825/642/18, від 29.01.2019 у справі №803/1589/17 та від 29.05.2019 у справі №826/9341/17.

Відповідно до статті 1 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних прав з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною першою, другою статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Предметна підсудність, юрисдикція цивільних прав передбачена у частині першій статті 15 Цивільного процесуального кодексу України, згідно з якою суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Беручи до уваги наведене та враховуючи суть спірних правовідносин, позицію Великої палати Верховного суду з даного питання, суд дійшов висновку, що спір за позовом ОСОБА_1 з приводу оскарження реєстраційних дій проведених стосовно товариства з обмеженою відповідальністю «Управління механізації шляхового будівництва» не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів. Даний спір належить до підвідомчості судів цивільної юрисдикції з урахуванням правил територіальної підсудності.

Частиною п`ятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, частиною шостою статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" також встановлено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Отже, зважаючи на предметну юрисдикцію та характер спірних правовідносин в адміністративній справі №826/16196/18, та враховуючи позицію Верховного Суду станом на час винесення даної ухвали, суд приходить до висновку щодо закриття провадження у справі №826/16196/18.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Також, на виконання вимоги, зазначеної у частині першій статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України, є необхідним роз`яснити позивачу, що розгляд позовної заяви останнього має здійснюватися у порядку цивільного судочинства, із врахуванням правил територіальної підсудності відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 238, 242, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі №826/16196/18 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України.

Наголосити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею, в порядку, визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.