Справа № 140/2462/19
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року ЛуцькСправа № 140/2462/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мачульського В.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області (надалі - ГУ ДФС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними дій в частині видачі ліцензії №1900151 на право роздрібної торгівлі пальним суб`єкту господарювання - фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 з терміном дії з 10.07.2019 до 10.07.2024; зобов`язання Головне управління ДФС у Волинській області видати фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним терміном дії з 01.07.2019 до 01.07.2024.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем 09.07.2019 видано ліцензію серії АС за реєстраційним номером 1900151 на право роздрібної торгівлі пальним суб`єкту господарювання - ФОП ОСОБА_1 терміном дії з 10.07.2019 до 10.07.2024 роки, за місцем торгівлі - АДРЕСА_1 , автогазозаправний пункт. Проте, позивач вважає дії ГУ ДФС у Волинській області в частині видачі вищевказаної ліцензії протиправними, так як суперечать положенням чинного законодавства України.

Так, позивач зазначає, що Законом України від 23.11.2018 року №2628 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» внесено зміни до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481. Зокрема, внесеними змінами запроваджено ліцензування видів господарської діяльності з виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним.

Статтею 1 вищевказаного Закону визначено, що роздрібна торгівля пальним - діяльність із придбання або отримання та подальшого продажу або відпуску пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик з автозаправної станції/автогазозаправної станції/газонаповнювальної станції/газонаповнювального пункту та інших місць роздрібної торгівлі через паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки. Разом з цим, порядок здійснення роздрібної торгівлі пальним та зберігання пального визначено статтею 15 цього Закону.

Разом з цим, єдиним документом, який частково визначив конкретний порядок ліцензування видів господарської діяльності з виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним є лист Державної фіскальної служби України від 30.05.2019 за № 17014/7/99-99-12-01-01-17.

Зокрема, вказаним листом ДФС України доведено територіальним органам - головним управлінням ДФС в областях та м. Києві, що суб`єкти господарювання можуть подати документи на розгляд до органу ліцензування для отримання відповідних ліцензії на адресу Головних управлінь ДФС в областях та м. Києві за місцем роздрібної торгівлі пальним починаючи з 12.06.2019.

Позивач звертаю увагу суду на те, що з текстом листа він ознайомилося лише 17.06.2019 через публікацію в мережі інтернет, а не в порядку його оприлюднення будь-яким офіційним друкованим виданням. На наступний день після ознайомлення з текстом листа, позивач отримав в ГУ ДФС у Волинській області реквізити рахунку для перерахування за ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, яку оплатили в той же день - 18.06.2019.

21.06.2019 зібравши усі необхідні документи та заповнивши відповідну заяву на отримання ліцензії ФОП ОСОБА_1 подав їх до ГУ ДФС у Волинській області. Будь-яких зауважень до поданих документів у уповноваженої особи відповідача з часу їх подання до дати видачі ліцензії не було.

ГУ ДФС у Волинській області перевіривши заяву та додані до неї документи ще 21.06.2019 року, видало ліцензію в останній граничний строк, передбачений Законом для її видання - 09.07.2019 року та з терміном дії з 10.07.2019 року, чим порушило права позивача на ведення господарської діяльності - роздрібну торгівлю пальним безперервно, тобто, з 01.07.2019.

Відтак ФОП ОСОБА_1 вважає, що відповідач повинен був видати ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним раніше 20 календарних днів з дня одержання документів суб`єкта господарювання із зазначенням терміну її дії з 01.07.2019 до 01.07.2024, у зв`язку з чим просить суд визнати дії відповідача щодо видачі ліцензії протиправними та зобов`язати ГУ ДФС у Волинській області видати ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним терміном дії з 01.07.2019 по 01.07.2024.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 15.08.2019 відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику сторін відповідно до приписів статей 12, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Також, ухвалою суду від 29.08.2019 відмовлено в задоволенні заяви представника відповідача про розгляд справи в судовому засіданні за участю сторін.

Представник відповідача ГУ ДФС у Волинській області у відзиві на позовну заяву від 28.08.2019 №3935/03-20-10-02-07 позовні вимоги не визнала (а.с.23-25). В обґрунтування своєї позиції зазначила, що згідно вимог чинного законодавства ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним та на право зберігання пального або рішення про відмову в їх видачі видається заявнику не пізніше 20 календарних днів з дня одержання зазначених у цьому Законі документів (стаття 15 Закону України від 19 грудня 1995 року № 481 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»). Суб`єкти господарювання можуть подати документи на розгляд до органу ліцензування для отримання відповідних ліцензії, починаючи з 12.06.2019. При цьому головні управління ДФС у областях та м. Києві мають видавати зазначені ліцензії суб`єктам господарювання починаючи з 01.07.2019.

З метою отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, ФОП ОСОБА_1 звернувся до ГУ ДФС у Волинській області з відповідною заявою та документами, що передбачені Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» - 21.06.2019 та протягом встановленого законодавством строку (не пізніше 20 календарних днів), контролюючий орган розглянув подану заяву та відповідно прийняв рішення про видачу ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним терміном дії з 10.07.2019 по 10.07.2024.

З врахуванням вищенаведеного, представник відповідача вважає, що дії ГУ ДФС у Волинській області щодо видачі оскаржуваної ліцензії є такими що відповідають вимогам чинного законодавства, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог. З наведених підстав просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Позивач у відповіді на відзив від 05.09.2019 вх. №14443/19 зазначив, що фіскальний орган у відзиві на позовну заяву лише цитує загальні норми Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». Проте, як було зазначено позивачем у позовній заяві в період з 01.01.2019 по даний час жодного нормативно-правового акта, яким були б затверджені форми заяви та ліцензії не існує. Форма заяви та ліцензії міститься лише в додатках до листа Державної фіскальної служби України від 30.05.2019 за № 17014/7/99-99- 12-01-01-17, що адресований виключно головним управлінням ДФС у областях та у м. Києві. Позивач окремо наголошує, що вказаний лист не є нормативно-правовим актом, він не пройшов обов`язкової державної реєстрації та не оприлюднений у встановленому Законом порядку. З даним листом ФОП ОСОБА_1 ознайомився випадково та негайно звернувся до ДФС у Волинській області для отримання роз`яснень та відповідних документів. Вказаним листом ДФС України доведено територіальним органам - головним управлінням ДФС в областях та м. Києві, що суб`єкти господарювання можуть подати документи на розгляд до органу ліцензування для отримання відповідних ліцензії на адресу Головних управлінь ДФС в областях та м. Києві за місцем роздрібної торгівлі пальним починаючи з 12.06.2019.

Фіскальний орган, всупереч затвердженого Законом №481 права на вчасне - 01.07.2019 отримання суб`єктами господарювання ліцензій, в т.ч. права на роздрібну торгівлю пальним. Фактично призначив дату подання заяв лише з 12.06.2019.

Як приклад, дотримання фіскальними органами, інших областей права суб`єкта господарювання на отримання ліцензії позивачем додано Витяг з Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального, де ліцензії видавались у строки пізніше ніж 01.07.2019, проте, з терміном дії з 01.07.2019.

Саме враховуючи зазначене вище, ФОП ОСОБА_1 цілком виправдано передбачено на отримання ліцензії саме з 01.07.2019. У підсумку ГУ ДФС у Волинській області отримавши заяву позивача та документи ще 21.06.2019 року, без будь-яких зауважень та будь-яких об`єктивних підстав ненадання позивачу ліцензій у термін з 01.07.2019, штучно витримало граничний (20-ти денний строк) для видачі ліцензії - 09.07.2019 та ще й з 10.07.2019, чим порушило моє конституційне право на ведення господарської діяльності - роздрібний продаж пального з 01.07.2019, тобто, безперервно.

Наведені у позовній заяві факти, що підтверджені документально так і залишились не спростованими відповідачем у відзиві, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог.

09.09.2019 представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив за вих. №12/03-20-08-02-07 від 06.09.2019 (а.с.39), в якому остання підтримала позицію викладену в відзиві на позовну заяву та просила в задоволенні позову відмовити повністю.

Сторони скористались своїм правом щодо подачі письмових заяв по справі.

Дослідивши письмові пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, а також письмові докази, суд встановив наступні обставини.

Як слідує з матеріалів справи, а саме Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців серія НОМЕР_1 , ОСОБА_1 зареєстрований Виконавчим комітетом Нововолинської міської ради Волинської області в якості фізичної особи-підприємця 29.09.2003, за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер фізичної особи-підприємця ЄДР НОМЕР_2 , номер запису про включення відомостей про юридичну особу до ЄДР 2 009545 (а.с10).

Судом встановлено, що з метою отримання ліцензії ФОП ОСОБА_1 21.06.2019 подало до ГУ ДФС у Волинській області заяву на право роздрібної торгівлі пальним (а.с.27).

Згідно опису прийнятих документів для отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, до заяви було додано: документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою; акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації; дозвіл на початок виконання робіт підвищеної небезпеки та початок експлуатації (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; а також платіжний документ №3790 від 18.06.2019 на суму 2 000,00 грн.(а.с.13,27-зворот).

09.07.2019 ГУ ДФС у Волинській області видано ліцензію серії АС за реєстраційним номером 1900151 на право роздрібної торгівлі пальним суб`єкту господарювання - ФОП ОСОБА_1 терміном дії з 10.07.2019 до 10.07.2024 роки, за місцем торгівлі - АДРЕСА_1 , автогазозаправний пункт (а.с.11).

Не погоджуючись із діями відповідача в частині видачі ліцензії №1900151 на право роздрібної торгівлі пальним суб`єкту господарювання - ФОП ОСОБА_1 з терміном дії з 10.07.2019 до 10.07.2024, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються Податковим кодексом України, Законом України «Про ліцензування видів господарської діяльності» та Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481.

У відповідності до п. 3 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 №236, основними завданнями Державної фіскальної служби України є, крім іншого, реалізація державної податкової політики та політики у сфері державної митної справи, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, здійснення в межах повноважень, передбачених законом, контролю за надходженням до бюджетів та державних цільових фондів податків і зборів, митних та інших платежів, державної політики у сфері контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, державної політики з адміністрування єдиного внеску, а також боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань сплати єдиного внеску, державної політики у сфері контролю за своєчасністю здійснення розрахунків в іноземній валюті в установлений законом строк, дотриманням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 05.08.2015 №609 «Про затвердження переліку органів ліцензування та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України», територіальні органи ДФС визначено органом ліцензування господарської діяльності з роздрібної торгівлі пальним.

Відповідно до п. 7 ч.1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягає такий вид господарської діяльності, як виробництво і торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами і пальним, зберігання пального, яка ліцензується відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

Законом України №2628-VІІІ від 23.11.2018 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» внесено зміни до Закону України від 19 грудня 1995 року №481 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі по тексту - Закон №481), зокрема запроваджено ліцензування видів господарської діяльності з виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним. Зазначені зміни набирали чинності з 01 липня 2019 року.

Згідно статті 1 Закону №481 роздрібна торгівля пальним - діяльність із придбання або отримання та подальшого продажу або відпуску пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик з автозаправної станції/автогазозаправної станції/газонаповнювальної станції/газонаповнювального пункту та інших місць роздрібної торгівлі через паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки.

Відповідно до ст. 15 Закону №481 встановлено, що суб`єкти господарювання отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання.

Ліцензії на право оптової торгівлі пальним видаються терміном на п`ять років органом виконавчої влади, уповноваженим Кабінетом Міністрів України.

Річна плата за ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним становить 2000 гривень на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.

Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання, до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.

У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального).

Суб`єкти господарювання отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.

У додатку до ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями або пальним суб`єктом господарювання зазначається адреса місця торгівлі і вказуються перелік електронних контрольно-касових апаратів та інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери книг обліку розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі.

Для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів:

- документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення;

- акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального;

- дозвіл на початок виконання робіт підвищеної небезпеки та початок експлуатації (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Копії таких документів не подаються у разі їх наявності у відкритих державних реєстрах, якщо реквізити таких документів та назви відповідних реєстрів зазначено в заяві на видачу ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального.

Відповідальність за достовірність даних у документах, поданих разом із заявою, несе заявник.

У разі якщо зазначені документи видані (оформлені) іншій особі, ніж заявник, такий заявник додатково подає документи, що підтверджують його право на використання відповідного об`єкта.

Суб`єкти господарювання, які здійснюють оптову торгівлю пальним, за відсутності місць оптової торгівлі пальним копії таких документів не подають.

Вимагати представлення інших документів, крім зазначених у цьому Законі, забороняється. Зазначені в цьому Законі документи (крім документів, які подаються заявником для отримання ліцензії на право виробництва пального, оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального) подаються в одному примірнику в копіях, засвідчених нотаріально або органом, який видав оригінал документа або посадовою особою органу ліцензування. Заява про видачу ліцензії та визначені цим Законом документи подаються уповноваженою особою заявника або надсилаються рекомендованим листом. У разі подання заяви про видачу ліцензії та доданих до неї документів особисто вони приймаються за описом, копія якого видається заявнику з відміткою про дату прийняття заяви та документів і підписом особи, яка їх прийняла.

Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

Державна фіскальна служба України 30.05.2019 направила Головним управлінням ДФС у областях та м. Києві лист № 17014/7/99-99-12-01-01-17 (надалі - лист), яким роз`яснила порядок отримання ліцензії, зокрема і на роздрібну торгівлю пальним.

Власне, у листі зазначено, що ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним та на право зберігання пального або рішення про відмову в їх видачі видається заявнику не пізніше 20 календарних днів з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. Суб`єкти господарювання можуть подати документи на розгляд до органу ліцензування для отримання відповідних ліцензії (на адресу Головних управлінь ДФС в областях та м. Києві за місцем розташування місць зберігання та роздрібної торгівлі пальним) починаючи з 12.06.2019. При цьому головні управління ДФС у областях та м. Києві мають видавати зазначені ліцензії суб`єктам господарювання починаючи з 01.07.2019.

Як встановлено судом, та підтверджується матеріалами справи ФОП ОСОБА_1 21.06.2019 подав до ГУ ДФС у Волинській області заяву та документи на право роздрібної торгівлі пальним. Враховуючи приписи статті 15 Закону№481 ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови з посиланням на відповідні норми законодавства. Отже кінцевий строк для прийняття рішення відповідачем щодо видачі ліценції або відмови у видачі ліцензії є 11.07.2019.

Як слідує з матеріалів справи 09.07.2019 року ГУ ДФС у Волинській області видано ліцензію серії АС за реєстраційним номером 1900151 на право роздрібної торгівлі пальним суб`єкту господарювання - ФОП ОСОБА_1 терміном дії з 10.07.2019 до 10.07.2024 роки, за місцем торгівлі - АДРЕСА_1 , автогазозаправний пункт.

Відтак на думку суду, відповідач правомірно, в межах строку видачі ліцензії, видав позивачу ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним із терміном дії з 10.07.2019 по 10.07.2024.

Щодо тверджень позивача, про те, що відповідач міг раніше 20 календарних днів з дня одержання документів видати позивачу таку ліцензію, є лише його припущенням та суб`єктивною думкую.

Також, суд не бере до уваги посилання позивача як приклад дотримання фіскальними органами, інших областей права суб`єкта господарювання на отримання ліцензії згідно Витягу з Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального, де ліцензії видавались у строки пізніше ніж 01.07.2019, проте, з терміном дії з 01.07.2019, оскільки із них неможна встановити коли саме суб`єкти господарювання звертались із відповідними заявами про отримання ліцензії та за яких обставин видавалась така ліценція.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що ГУ ДФС у Волинській області правомірно, в межах строку видано позивачу ліцензію за реєстраційним номером НОМЕР_4 на право роздрібної торгівлі пальним суб`єкту господарювання - ФОП ОСОБА_1 із терміном дії з 10.07.2019 до 10.07.2024 роки, за місцем торгівлі - АДРЕСА_1 , автогазозаправний пункт, а відтак суд прийшов до переконання про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.

У зв`язку із наведеним, позовна вимога про зобов`язання ГУ ДФС у Волинській області видати ФОП ОСОБА_1 ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним терміном дії з 01.07.2019 до 01.07.2024 до задоволення не підлягає, оскільки є похідною.

Відповідно до статті 2 КАС України - завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною першою статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні

Таким чином, виходячи з аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити в повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд зазначає наступне.

Враховуючи вимоги статті 139 КАС України, оскільки суд відмовляє у задоволенні позову, тому підстави для розподілу судових витрат, понесених позивачем, відсутні.

Керуючись статтями 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними дій в частині видачі ліцензії №1900151 на право роздрібної торгівлі пальним суб`єкту господарювання - фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 з терміном дії з 10.07.2019 до 10.07.2024; зобов`язання Головне управління ДФС у Волинській області видати фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним терміном дії з 01.07.2019 до 01.07.2024, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Суддя В.В. Мачульський