Справа № 1.380.2019.005319
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2019-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.005319
У Х В А Л А
про забезпечення позову

18 жовтня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.,

при секретарі Лепех А.М.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - Кецко В.Я.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 1.380.2019.005319 за позовом ОСОБА_1 до Дрогобицько-Бориславського об`єднаного районного військового комісаріату Львівської області в особі призовної комісії, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним і скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулося до суду з позовом до Дрогобицько-Бориславського об`єднаного районного військового комісаріату Львівської області в особі призовної комісії, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення призовної комісії Дрогобицько - Бориславського об`єднаного районного військового комісаріату, яке оформлене протоколом №1 від 01.10.2019, внесеним до книги протоколів, в частині відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 у наданні відстрочки від призову на строкову військову службу та згідно якого призвано ОСОБА_1 на строкову військову службу.

Одночасною з позовною заявою представником позивача подано заяву про забезпечення позову, в якій просить суд зупинити дію рішення призовної комісії Дрогобицько - Бориславського об`єднаного районного військового комісаріату, оформлене протоколом №1 від 01.10.2019 про відмову у наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на строкову військову службу та згідно якого призвано ОСОБА_1 на строкову військову службу.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначив, що 01.10.2019 відповідачем 1 було прийнято оскаржуване рішення про відмову у задоволенні заяви позивача про відстрочку від призову на строкову військову службу та вирішено призвати останнього на строкову військову службу, зараховано в команду № НОМЕР_1 . Позивач зазначив, що разом з оскаржуваним рішенням йому вручили повістку на 09.10.2019 про відправку на обласний збірний пункт. Позивач вважає, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». На переконання позивача існує необхідність для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» не передбачено процедуру призупинення дії рішення на час його оскарження. Стверджує, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до негативних наслідків, оскільки за неприбуття позивача до обласного збірного пункту відповідач направить матеріали щодо призовника до правоохоронних органів, а також може ініціювати питання щодо відкриття кримінального провадження, та заходи щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності. При цьому звертає увагу, що у разі направлення позивача на строкову військову службу його матір над якою він здійснює опіку залишається без належного догляду та матеріального забезпечення. Просить позов забезпечити.

В судовому засіданні позивач та представник позивача заяву про забезпечення позову підтримали, просили задовольнити.

Представники відповідачів в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (ч.2 ст.150 КАС України).

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (ч.4 ст.150 КАС України).

Відповідно до ст. 151 КАС України адміністративний позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

За приписами п.17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" №2 від 06.03.2008 року, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

Разом з цим, варто зазначити, що розглядати заяву про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза істотного ускладнення виконання чи невиконання рішення суду; з`ясувати співмірність прав (інтересів), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб. Застосований судом захід забезпечення позову має відповідати вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Суд встановив, що ОСОБА_1 звертався до Дрогобицько-Бориславського об`єднаного районного військового комісаріату Львівської області із заявою про відстрочку від призову відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з підстав здійснення опіки над матір`ю ОСОБА_2 .

01.10.2019 Дрогобицько-Бориславським об`єднаним районним військовим комісаріатом Львівської області було прийнято рішення оформлене протоколом № 1, яким ОСОБА_1 визнано придатним до військової служби та призвано останнього на строкову військову службу в механіки-водії пускових установок ракетних частин, зараховано до команди № 2889.

Підставою для вжиття заходів забезпечення позову, позивач покликається на протиправність рішення відповідача 1, оскільки у разі його невиконання останнього може бути притягнуто до адміністративної та кримінальної відповідальності, а у разі виконання позивача буде направлено на строкову військову службу, тому його матір над якою він здійснює опіку залишається без належного догляду та матеріального забезпечення.

Дослідивши заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд виходить з наступного.

У ході дослідження позовної заяви та адміністративного позову ОСОБА_1 суд встановив, що 27.09.2017 рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області у справі № 442/1426/17, заяву ОСОБА_1 про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи було задоволено:

обмежено цивільну дієздатність матері ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ;

встановлено над ОСОБА_2 , 1971 року народження, мешканкою АДРЕСА_1 піклування та призначено ОСОБА_1 її опікуном.

У рішенні від 27.09.2017 у справі № 442/1426/17 Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області встановив: «Як вбачається із копії висновку лікаря-спеціаліста від 23.12.2016р., ОСОБА_2 , 1971 року народження знаходиться в ДМП в наркологічному кабінеті на диспансерному обліку з приводу хронічного захворювання. Як вбачається із Висновку судово-психіатричної експертизи №240 від 05.05.2017р., яка проведена 5-тим судово-психіатричним відділенням, ОСОБА_2 на даний час страждає на психічний розлад у формі розладів психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності з деградацією особистості по алкогольному типу. Наявний у ОСОБА_2 психічний розлад істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує піклувальника, а відтак, аналізуючи вищевикладене, не виникає сумніву щодо визнання ОСОБА_2 , 1971 року народження недієздатною».

Отже, із змісту адміністративного позову слідує, що позивач обґрунтовує своє право на надання йому відстрочки від призову на строкову військову службу, покликаючись на те що він здійснює опіку над матір`ю - ОСОБА_2 , яка згідно з рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27.09.2017 у справі № 442/1426/17 визнана недієздатною.

Відповідно до вимог ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами ч. 1, 2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частина 1 ст. 154 КАС України передбачає, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 2 статті 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути пропорційними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересів), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (частина 6 статті 154 КАС України).

При розгляді заяви про забезпечення позову суд повинен з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Водночас, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Під час розгляду заяви позивача про забезпечення позову встановлено, що фактично предметом спору є встановлення законності або незаконності дій та рішень відповідачів, пов`язаних з призовом позивача на військову службу у той час, як існують відповідні обставини, які повинні братись до уваги під час вирішення цього питання.

Рішенням Конституційного Суду України у справі N 3-рп/2003р від 30.01.2003 року визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

З огляду на матеріали заяви про забезпечення позову, позовної заяви з додатками, суд вважає, що шкода, яка може бути заподіяна інтересам позивача внаслідок невжиття заходів забезпечення позову, може перевершити шкоду, яка може бути завдана охоронюваним інтересам, якщо такі заходи будуть вжиті, оскільки відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відтак, вжиття заходів забезпечення позову шляхом тимчасового зупинення дії рішення відповідача про призов позивача на службу є тимчасовим забезпечувальним заходом, необхідним для збереження існуючого становища до вирішення справи по суті позовних вимог.

Водночас, невжиття таких заходів може призвести до того, що захист прав, свобод та інтересів позивача, на захист яких подано адміністративний позов, стане неможливим або значно ускладненим.

Враховуючи викладене, заява позивача про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 156 КАС України ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 156, 248, 256 293-295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 1.380.2019.005319 - задовольнити.

Зупинити дію рішення призовної комісії Дрогобицько - Бориславського об`єднаного районного військового комісаріату, яке оформлене протоколом №1 від 01.10.2019, внесеним до книги протоколів, в частині відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 у наданні відстрочки від призову на строкову військову службу та згідно якого призвано ОСОБА_1 на строкову військову службудо набрання рішенням у цій справі законної сили.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Повний текст ухвали складено та підписано 18.10.2019.

Суддя Р.М. Брильовський