Справа № 500/1870/19
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1870/19

15 жовтня 2019 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Чепенюк О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кухар О.Л.,

представника позивача ОСОБА_1 .

представника відповідачів ОСОБА_2 О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області, Державної служби України з питань безпеки на транспорті про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа підприємець ОСОБА_3 (далі ФОП ОСОБА_3 , позивач) звернулася до суду з позовом до Управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області про скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 123422 від 30.07.2019.

Позовні вимоги обґрунтовані наступними обставинами.

Постановою начальника Управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області №123422 від 30.07.2019 застосовано до ФОП ОСОБА_3 фінансові санкції у розмірі 1700,00 грн на підставі абзацу третього частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-III, з змінами і доповненнями (далі - Закон № 2344-III). Підставою для її прийняття було встановлення під час перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт факту надання послуг з перевезення вантажів без оформлення документів, передбачених статтею 48 цього Закону.

Позивач вважає оскаржувану постанову протиправною. Зазначає, що у спірному випадку проведено перевірку наявності документів у водія Товариства з обмеженою відповідальністю «Тегрос» (далі ТОВ «Тегрос») ОСОБА_4 , який керував транспортним засобом IVEKO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який хоч і належить позивачу, проте перебуває у користуванні ТОВ «Тегрос» на підставі договору оренди № Т-4 від 20.07.2018. Відповідно до пояснень водія ОСОБА_4 , які надані керівнику ТОВ «Тегрос», перевіряючим при проведені рейдової перевірки були надані такі документи: договір оренди автомобіля, наказ про прийняття на роботу водієм, технічний огляд, поліс обов`язкового страхування, технічний паспорт на автомобіль та посвідчення водія, які не враховані при складані акта та прийнятті оскаржуваної постанови.

Крім того, позивач зазначила, що оскаржувана постанова не містить суті правопорушення, не вказано час та місце вчинення правопорушення. Враховуючи вказане, позивач не погоджується із застосуванням щодо неї адміністративно-господарського штрафу та просить скасувати постанову начальника управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області № 123422 від 30.07.2019 про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Ухвалою суду від 12.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Перше судове засідання у справі призначене на 24.09.2019 з урахуванням часу перебування головуючого судді у щорічній відпустці з 27.08.2019 (23.09.2019 перший робочий день судді після відпустки).

20.09.2019 до суду від Управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області надійшов відзив на позов (а.с.22-30). Відповідач у відзиві на позов його заперечує, посилаючись на те, що 26.06.2019 інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області в рамках проведення заходів державного контролю проведено рейдову перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів, а саме: перевірку транспортного засобу марки IVEKO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 Перевіркою встановлено, що послуги з перевезення вантажів надавалися без оформлення всіх документів, перелік яких визначений статтею 48 Закону № 2344-III, зокрема у водія був відсутній реєстраційний лист режиму праці та відпочинку водія, за що передбачена відповідальність абзацом третім частини першої статті 60 цього ж Закону у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн.

Представник відповідача у відзиві зазначив, що при здійсненні перевірки 26.06.2019 водій транспортного засобу IVEKO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 надав реєстраційні документи на транспортний засіб, в яких власником автомобіля зазначена саме ОСОБА_3 Жодних відомостей та документів на підтвердження перебування вказаного автомобіля у користуванні ТОВ «Тегрос» на підставі договору оренди посадовим особам Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області надано не було.

У відзиві на позов вказано, що проведення перевірки та оформлення її результатів здійснювалось відповідно до вимог чинного законодавства, а оскаржувана постанова прийнята на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений законодавством, з урахуванням документів наданих під час перевірки, тому представник відповідача просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою суду від 30.09.2019 залучено до участі у справі другим відповідачем Державну службу України з питань безпеки на транспорті.

Представник Державної служби України з питань безпеки на транспорті у судовому засіданні зазначила, що мотиви заперечень позовних вимог спільні у двох відповідачів.

Інших заяв по суті справи від учасників справи до суду не надходило.

Розгляд справи, враховуючи обґрунтування позовних вимог і необхідність з`ясування обставин у справі, які потребували усних пояснень сторін, обсяг і характер доказів, які необхідно було зібрати у справі, здійснювався відповідно до вимог статей 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Позивач та представник позивача, які брали участь у судових засіданнях, позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, позовні вимоги просили задовольнити. Позивач зазначила, що не здійснює будь-яких видів діяльності, що потребують використання вантажного автотранспорту, не має найманих працівників, а тому належний їй автомобіль марки IVEKO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , передала в оренду ТОВ «Тегрос».

Представник позивача наполягав на тому, що ФОП ОСОБА_3 не є перевізником у розумінні вимог Закону № 2344-III, вона є лише власником транспортного засобу, проте не здійснювала і не здійснює перевезення вантажів на комерційній основі, а тому не може нести відповідальність за порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів.

Представник відповідачів у судових засіданнях проти позову заперечила з підстав, викладених у відзиві на позов, просила відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 24.09.2019, постановленою судом у судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати, розгляд справи було відкладено на 30.09.2019 у зв`язку з клопотанням позивача про надання їй можливості скористатися правничою допомогою адвоката та залучити до участі у справі представника.

Ухвалою суду від 30.09.2019, постановленою судом у судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати, у судовому засіданні оголошено перерву до 10.10.2019 у зв`язку з необхідністю витребування від позивача додаткових доказів та викликом свідків.

Ухвалою суду від 10.10.2019, постановленою судом у судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати, розгляд справи відкладено на 15.10.2019 у зв`язку з неякою у судове засідання позивача, представника позивача та свідка ОСОБА_4 , причини неприбуття до суду такими особами не повідомлено.

У судовому засіданні 15.10.2019 допитаний свідок ОСОБА_4 .

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи письмовими доказами та показаннями свідків, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_3 09.12.2008 зареєстрована як фізична особа - підприємець, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 27.09.2019. У Єдиному державному реєстрі зазначені такі види діяльності підприємця: 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту, 77.39 Надання в оренду інших машин, устаткування та товарів. н. в. і. у., 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту, 62.01 Комп`ютерне програмування, 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування, 73.11 Рекламні агентства (а.с.80-81).

Судом встановлено, що інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області ОСОБА_5 Д ОСОБА_6 В. та ОСОБА_7 на підставі направлення на рейдову перевірку №003886 від 21.06.2019 (а.с.31) проведено рейдову перевірку транспортного засобу марки IVEKO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 (а.с.105), що належить ОСОБА_3 , водій ОСОБА_4 , про що складено акт № 156506 від 26.06.2019 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів транспортом (а.с.32).

В акті перевірки зазначено, що під час перевірки виявлено наступне порушення: «Водій здійснює перевезення вантажу на комерційній основі по маршруту Кам`янець-Подільський Тернопіль, ТТН № 139701 від 24.06.2019, постачальник: ТОВ «Фірма «Вікант», покупець: ТОВ «Тегрос», чим допустив порушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою абзацом третім статті 60 Закону № 2344-III, надання послуг з перевезення вантажів без оформлення документів, перелік яких визначено у статті 48 цього Закону, а саме відсутній реєстраційний лист режиму праці та відпочинку водія».

Водій ОСОБА_4 під час проведення перевірки надав письмові пояснення такого змісту: «шайбу вставлено». Акт проведення перевірки від 26.06.2019 підписаний водієм ОСОБА_4 без зауважень.

В подальшому акт перевірки від 26.06.2019 був надісланий для розгляду за місцезнаходженням суб`єкта господарювання ФОП ОСОБА_3 до Управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області.

09.07.2019 Управлінням Укртрансбезпеки у Тернопільській області направлено позивачу повідомлення № 27884/36/24-19 про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт з зазначенням часу та місця розгляду справи (а.с.33), яке вручено ОСОБА_3 15.07.2019, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а. с. 33 зворот).

30.07.2019 начальником Управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області прийнято постанову №123422 від 30.07.2019 про застосування адміністративно-господарського штрафу до ОСОБА_3 за допущене порушення законодавства про автомобільний транспорт, а саме: надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом без оформлення документів, перелік яких визначений у статті 48 Закону № 2344-III (відсутній реєстраційний лист режиму праці та відпочинку водія), відповідальність за яке передбачена абзацом третім частини першої статті 60 цього Закону у вигляді штрафу у розмірі 1700,00 грн (а.с.34).

Зазначена постанова направлена позивачу рекомендованим листом з повідомлення про вручення та 02.08.2019 отримана ОСОБА_3 (а.с.35).

Не погодившись із прийнятою постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відтак суд, зважаючи на предмет позову, перевіряє чи оскаржувана постанова прийнята у відповідності до зазначених вище умов.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені в Законі № 2344-III.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України. Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

В розумінні статті 1 Закону № 2344-III автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями.

Статтею 18 Закону № 2344-III визначено, що з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці.

Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Згідно зі статтею 34 Закону № 2344-III автомобільний перевізник повинен, серед іншого, виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства.

Відповідно до вимог статті 48 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Таким чином, перелік документів визначений статтею 48 Закону №2344-III не є вичерпним. Зокрема, до інших документів, що передбачені законодавством та є необхідними для водіїв, віднесено тахокарти (щоденний реєстраційний лист режиму праці та відпочинку) у разі використання аналогового тахографа.

Так, відповідно до пункту 6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 № 340, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.09.2010 за N 811/18106, з змінами і доповненнями, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів, визначені в Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 року № 385, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 20.10.2010 за N 946/18241 (далі Інструкція №385).

Згідно з пунктом 1.4 даної Інструкції контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв; тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР.

Відповідно до пунктів 2.5 та 2.6 Інструкції № 385 повірку тахографів здійснюють повірочні лабораторії, які уповноважені на проведення повірки тахографів відповідно до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність»; тахографи перевіряються та адаптуються до транспортних засобів пунктами сервісу тахографів відповідно до вимог ЄУТР періодично кожні два роки, а також у разі: установлення або заміни тахографа; ремонту тахографа; зміни типу розмірів пневматичних шин автомобільного транспортного засобу; якщо під час технічного обслуговування або ремонту автомобільного транспортного засобу відбулося пошкодження таблички тахографа або пломб, накладених на його складові, під час установлення або адаптації або у разі зміни конструкції автотранспортного засобу, що може вплинути на роботу тахографа.

За результатами перевірки та адаптування тахографа до транспортного засобу пункт сервісу тахографів оформлює у двох примірниках протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу за формою, наведеною в додатку 1; За умови позитивних результатів перевірки та адаптації тахографа пункт сервісу тахографів відповідно до вимог ЄУТР маркує транспортний засіб та опломбовує тахограф і його складові чітким відбитком тавра згідно з вимогами додатка 2 (пункти 2.7, 2.8 Інструкції № 385).

Відповідно до вимог пунктів 3.3, 3.6 Інструкції № 385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів. Перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами, а також наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа.

Наведені положення законодавства свідчать про обов`язковість ведення водієм транспортного засобу, обладнаного аналоговим тахографом, при здійсненні вантажних перевезень тахокарти (щоденного реєстраційного листа режиму праці та відпочинку водія) з метою перевірки режиму праці та відпочинку водія.

Такий висновок узгоджується з положеннями статті 48 Закону № 2344-III, яка передбачає перелік документів, які водій повинен мати і пред`явити під час проведення перевірки, тобто мати безпосередньо при собі при виконанні перевезень вантажів.

Судом встановлено, що вантажний автомобіль марки IVEKO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить позивачу, відповідно до даних свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 має повну масу 8000 кг, без навантаження 4020 кг (а.с.105), тобто повна маса складає понад 3,5 тонн, а тому транспортний засіб має бути обладнаний діючими та повіреними тахографом.

З матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб марки IVEKO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить позивачу, був обладнаний аналоговим тахографом, який відповідно до протоколу № UA156-000717Т від 23.03.2018 пройшов періодичну перевірку та адаптацію до транспортного засобу (а.с.13-14). Разом з тим, під час проведення рейдової перевірки інспектори Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області виявили відсутність у водія ОСОБА_4 щоденного реєстраційного листа режиму праці та відпочинку водія (тахокарти), наявність якої є обов`язковою відповідно до статті 48 Закону № 2344-III. Така тахокарта була не заповнена (чистий бланк). Даний факт не заперечується позивачем.

Відсутність 26.06.2019 під час перевірки щоденного реєстраційного листа режиму праці та відпочинку водія підтверджується також показаннями допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_4 , який працює з 10.04.2013 водієм на ТОВ «Тегрос». До матеріалів справи долучено копію наказу ТОВ «Тегрос» №60 від 10.04.2013 про прийняття водієм ОСОБА_4 та копію його трудової книжки з записами про роботу в ТОВ «Тегрос» (а.с.9, 106).

З показань ОСОБА_4 слідує, що він 26.06.2019 без навантаження та грузу на автомобілі марки IVECO, номерний знак НОМЕР_1 , повертався у місто Тернопіль з Кам`янець-Подільського, куди відвозив будівельні матеріали на об`єкт, де складали холодильні камери. Був зупинений інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області, та на їх вимогу надав документи: технічний паспорт на автомобіль, посвідчення водія, техогляд, страховку, договір оренди автомобіля, наказ про прийняття на роботу водієм, а також накладну на вантаж, який відвозив у Кам`янець-Подільський. Зазначив, що працює на автомобілі марки IVECO, номерний знак НОМЕР_1 , приблизно з 2015 року, здійснює на ньому перевезення вантажів, у тому числі за кордон, а тому завжди має документи на підтвердження права користування транспортним засобом, який належить ОСОБА_3 , а саме: копії договору оренди та наказу про прийняття на роботу, для уникнення будь-яких непорозумінь при зупинці та перевірці документів уповноваженими суб`єктами.

Також свідок визнав, що не мав належного реєстраційного листа режиму праці та відпочинку водія (тахокарти) на момент зупинки та проведення перевірки інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області 26.06.2019.

Отже, в ході розгляду справи судом встановлено, що 26.06.2019 під час проведення перевірки реєстраційний лист режиму праці та відпочинку водія (тахокарта) у водія ОСОБА_4 був відсутній, чим порушено вимоги статті 48 Закону № 2344-ІІІ.

Абзацом третім частини першої статті 60 Закону № 2344-III визначено відповідальність автомобільних перевізників за порушення законодавства про автомобільний транспорт: за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, застосовується штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, наявністю відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням ними ліцензійних умов, а також процедура здійснення державного нагляду за забезпеченням такими суб`єктами господарювання безпеки автомобільних перевезень врегульована Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі Порядок № 1567).

Згідно з пунктами 2, 4 Порядку державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України; державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок.

Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться, зокрема, на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах, місцях вантаження та розвантаження вантажних автомобілів. Під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом, додержання водієм режиму праці та відпочинку. Рейдова перевірка проводиться групою посадових осіб Укртрансбезпеки у кількості не менш як дві особи. У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3 (пункти 14-16 та 21 Порядку).

Порядок прийняття рішень за результатами актів перевірок встановлено вказаним вище Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті: справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення; справа розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування фінансових санкцій, яка оформляється згідно з додатком 5 (пункти 25-27 Порядку).

Відповідачами дотримано вимоги зазначеного Порядку, разом з тим не з`ясовані обставини щодо особи, яка має нести відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт при перевезенні вантажу.

Відповідно до положень абзацу третього частини першої статті 60 Закону № 2344-III відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт несуть автомобільні перевізники.

У спірному випадку транспортний засіб марки IVECO, номерний знак НОМЕР_1 , належний на праві власності ОСОБА_3 , перебував в оренді ТОВ «Тегрос» на підставі договору оренди автомобіля № Т-4 від 20.07.2018 (а.с.10-11). Відповідно до умов договору, укладеного між ФОП ОСОБА_3 (орендодавець) та ТОВ «Тегрос» (орендар), орендодавець передав в тимчасове користування орендареві автомобіль марки IVECO, номерний знак НОМЕР_1 , термін договору оренди з 20.07.2018 по 20.07.2019 і може бути продовжений сторонами за взаємною згодою.

З показів свідка та пояснень позивача вбачається, що автомобіль марки IVECO, номерний знак НОМЕР_1 тривалий час перебуває в оренді ТОВ «Тегрос», щороку поновлювався договір оренди на новий строк, автомобіль закріплений за водієм ОСОБА_4

Такі пояснення узгоджуються і з іншими доказами, дослідженими судом, що підтверджують перебування автомобіля марки IVECO, номерний знак НОМЕР_1 , належного позивачу, в користуванні ТОВ «Тегрос», а саме: копією поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/7453878 від 21.08.2018 зі строком дії з 22.08.2018 по 21.07.2019, який укладений з страхувальником ТОВ «Тегрос» (а.с.12), протоколом перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу від 23.03.2018, з зазначенням уповноваженої особи перевізника ОСОБА_4 (а.с.13-14).

У статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV наведено визначення основних термінів: страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу (пункт 1.1); власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах (пункт 1.6).

З огляду на ці визначення термінів, суд зазначає, що оскільки ТОВ «Тегрос» виступало страхувальником у договорі страхування (поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/7453878 від 21.08.2018) у період з 22.08.2018 по 21.07.2019 (а.с.12), то у спірних правовідносинах саме ТОВ «Тегрос» є особою відповідальною за експлуатацію транспортного засобу марки IVECO, номерний знак НОМЕР_1 .

Також судом встановлено, що ТОВ «Тегрос» зареєстроване як юридична особа з 02.09.2010, що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 15.10.2019, та здійснює такі види діяльності: 16.23 Виробництво інших дерев`яних будівельних конструкцій і столярних виробів, 24.33 Холодне штампування та гнуття, 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту, 46.69 Оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням, 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням, 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель (а.с.97-103).

Судом досліджено видаткову накладну №139701 від 24.06.2019, яку перевіряючі Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області помилково зазначили в акті перевірки як «ТТН». Постачальником зазначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Вікант», покупцем - ТОВ «Тегрос», товар, що постачався: електроди для зварювання вуглецевих сталей, кутик, труба (а.с.107).

Суд оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, зазначає, що досліджені судом докази (як письмові так і показання свідка) є належними та достатніми на підтвердження того, що автомобільним перевізником, який на комерційній основі 26.06.2019 здійснював перевезення вантажу, виступало саме ТОВ «Тегрос», а не ФОП ОСОБА_3 Відсутність у матеріалах справи акту-приймання передачі автомобіля на підставі договору оренди, доказів сплати орендної плати, на що звертала увагу представник відповідачів, самі по собі не є підставою вважати у спірних правовідносинах ФОП ОСОБА_3 автомобільним перевізником.

Системний аналіз положень Закону № 2344-III дає підстави прийти до висновку, що норми Закону не ототожнюють поняття «власник транспортного засобу» та «автомобільний перевізник», оскільки власник автомобіля за певних умов може бути автомобільним перевізником, проте, у випадку, якщо автомобільним перевізником є користувач транспортного засобу, а не його власник, відповідальність за Законом останній не несе.

У спірних правовідносинах позивач ФОП ОСОБА_3 є власником транспортного засобу марки IVECO, номерний знак НОМЕР_1 , перевірка якого проводилась 26.06.2019, однак вона не була автомобільним перевізником при здійсненні перевезень, а тому не може бути суб`єктом застосування адміністративно-господарського штрафу відповідно до оскаржуваної постанови № 123422 від 30.07.2019.

Така позиція суду відповідає правовому висновку Верховного Суду, який в силу положень частини п`ятої статті 242 КАС України є обов`язковим для застосування, і викладений у поставові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 09.08.2019 справа №806/1450/16 (адміністративне провадження №К/9901/22072/18), а саме: «Оскільки, вказаний транспортний засіб у відповідності до вимог чинного законодавства був переданий позивачем у користуванні іншій особі, тому позивач у спірних правовідносинах не мав статусу автомобільного перевізника, та не може бути суб`єктом відповідальності передбаченої абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону N2344-III».

Відтак, враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, суд приходить до висновку, що постанова Управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області № 123422 від 30.07.2019 про застосування адміністративно-господарського штрафу до ФОП ОСОБА_3 прийнята неправомірно, необгрунтовано, без з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи, у зв`язку з чим позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачі як суб`єкти владних повноважень не надали суду достатніх, беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються їх заперечення, і не довели правомірності прийняття оскаржуваної постанови.

Виходячи з повноважень суду, передбачених частиною другою статті 245 КАС України, задовольняючи позов, суд приймає рішення про визнання протиправним та скасування оскаржуваної постанови Управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області № 123422 від 30.07.2019 про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Як визначено частинами першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суд задовольняє позов повністю, то на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача Державної служби України з питань безпеки на транспорті судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у сумі 768,40 грн, що підтверджуються платіжним дорученням № 19 від 07.08.2019 (а.с.4).

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області, Державної служби України з питань безпеки на транспорті про скасування постанови задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області про застосування адміністративно-господарського штрафу № 123422 від 30.07.2019.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з питань безпеки на транспорті судовий збір у сумі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім грн 40 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд.

Позивач: фізична особа-підприємець ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ).

Відповідачі: Управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області (46027, Тернопільська область, місто Тернопіль, вулиця Тролейбусна, 12).

Державна служба України з питань безпеки на транспорті (01135, місто Київ, проспект Перемоги, 14, ідентифікаційний код юридичної особи 39816845).

Повний текст рішення складено та підписано 18 жовтня 2019 року.

Головуючий суддя Чепенюк О.В.

Згідно з оригіналом:

Суддя Чепенюк О.В.