Справа № 160/6744/19
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 жовтня 2019 року Справа № 160/6744/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Коренева А.О.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія ОКЕАНА" до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень, -
Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія ОКЕАНА" звернулось до суду з позовом до Одеської митниці Державної фіскальної служби, в якому просило:
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.08.2012 року між Приватним підприємством "ВАЙЛЕНДАС", та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія ОКЕАНА", було укладено зовнішньоекономічний контракт № VLP 020812-1, відповідно до умов якого Продавець продає, а Покупець купляє сировину, в подальшому Іменоване як Товар, на умовах, в асортименті, кількості і за цінами, узгодженими сторонами в податках до даного контракту на кожну партію товарів. Додатковою угодою від 01.09.2015 року сторони дійшли згоди продовжити дію контракта № VLP020812-1 від 02.08.2012 року до 31 грудня 2020 року. Відповідно до Додатку №60 від 20.02.2019 року до контракту №VLP020812-1 від 02.08.2012 року, сторони узгодили умови поставки Товару, а саме: Поліетилен IPETHENE 100, кількість 204.000 тон, ціна 952 євро за тону, сума 194 208,00 евро; та Поліетилен IPETHENE 323, кількість 51.00 тон, ціна 952 євро за тону, сума 48 552,00 евро, загалом на суму 242 760,00 євро. Також сторонами в Додатку №60 від 20.02.2019 р. узгоджено умови поставки: CIF ,Одеса, Україна; строк поставки - березень 2019 року; строк оплати: 45 днів з дати інвойса. ТОВ "Компанія ОКЕАНА" за вказаними поставками надало до Одеської митниці ДФС Відповідачу митну декларацію № UA500010.2019.009724, UA500010.2019.011048, UA 500010.2019.011565, UA 500010.2019.012193, на товар поліетилен високого тиску первинної форми, анульований нелінійний з питомою густиною менш як 0,94 г/см3, без вмісту домішок, в ластикових мішках по 25 кг: LDPE IPETHENE 100 - з питомою густиною 0,9197 г/см3. Для митного оформлення Позивачем також були подані документи, передбачені ч. 2 ст.53 Митного кодексу України. Однак, відповідачем за результатом митної оцінки прийняті рішення про коригування митної вартості товарів, згідно з яким митним органом відкоригована задекларована митна вартість товару із застосуванням резервного методу за ціною договору щодо подібних аналогічних товарів на рівні 1,03 евро за 1 кілограм маси товару нетто. Позивач вважає, що в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів Відповідачем не обґрунтовано неможливість визначення митної вартості товару за першим (основним) методом, Відповідачем також не конкретизовано підстави незастосування методу за ціною договору щодо ідентичних товарів. На думку Позивача, загальні посилання на норми Митного кодексу України щодо причин незастосування цього методу не є належним обґрунтуванням прийнятого Відповідачем рішення. Відсутність у митниці інформації про продаж ідентичних товарів - прийняту органом доходів та зборів не є належною підставою для незастосування методу за ціною договору щодо ідентичних товарів. Враховуючи вищевикладене, рішення Відповідача є такими, що прийняті безпідставно та необґрунтовано, всупереч вимогам чинного законодавства, порушують права позивача в частині визначення митної вартості імпортованих ним товарів, а тому підлягають скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року прийнята справа до провадження та призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року клопотанням Одеської митниці Державної фіскальної служби про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції, задоволено розгляд справи проведено в режимі відео конференції.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року відкладено розгляд справи на 23 вересня 2019 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2019 року, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті на 21 жовтня 2019 року.
Представник відповідача направив до суду клопотання про проведення судового засідання 21 жовтня 2019 року за відсутності представника Одеської митниці Державної фіскальної служби.
Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи в порядку письмово провадження.
Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо не має перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Фіксування судового засідання відповідно до статті 229 КАС України не здійснювалося, тому керуючись приписами пункту 10 частини 1 статті 4 та частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи судом вирішено здійснювати у порядку письмового провадження.
Суд, розглянувши адміністративний позов, письмові заперечення, дослідивши надані письмові докази, оцінивши їх у взаємозв`язку та сукупності, встановив наступне.
02.08.2012 року між Приватним підприємством "ВАЙЛЕНДАС" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія ОКЕАНА" було укладено зовнішньоекономічний контракт № VLP 020812-1, відповідно до умов якого Продавець продає, а Покупець купує сировину (поліетилен, поліпропілен, полістирол та концентрати для зафарбування сировини), в подальшому Іменоване як Товар, на умовах, в асортименті, кількості і за цінами, узгодженими сторонами в додатках до даного контракту на кожну партію товарів (а.с. 27-28).
Додатковою угодою від 01.09.2015 року сторони дійшли згоди продовжити дію контракту № VLP020812-1 від 02.08.2012 року до 31 грудня 2020 року (а.с. 29).
Відповідно до Додатку №60 від 20.02.2019 року до контракту №VLP020812-1 від 02.08.2012 року, сторони узгодили умови поставки Товару, а саме: Поліетилен IPETHENE 100, кількість 204.000 тон, ціна 952 євро за тону, сума 194 208,00 евро; та Поліетилен IPETHENE 323, кількість 51.00 тон, ціна 952 євро за тону, сума 48 552,00 евро, загалом на суму 242 760,00 євро Також сторонами в Додатку №60 від 20.02.2019 року узгоджено умови поставки: CIF Одеса, Україна; строк поставки - березень 2019 року; строк оплати: 45 днів з дати інвойса (30).
19.04.2019 року ТОВ "Компанія ОКЕАНА" надало до Одеської митниці ДФС митну декларацію № UA500010.2019.009724, на наступний товар: поліетилен високого тиску первинної форми, гранульований нелінійний з питомою густиною менш як 0,94 г/смЗ, без вмісту домішок, в пластикових мішках по 25 кг: LDPE IPETHENE 100 - з питомою густиною 0,9197 г/смЗ, загальною вагою нетто 25 500 кг. Використовується для виробництва полімерних виробів та плівки. Торговельна марка IPETHENE. Виробник -"CARMEL OLEFINS LTD", країна виробництва - Ізраїль Розрахована декларантом митна вартість товару - 24 276,00 євро.
05.05.2019 року позивачем надало відповідачу митну декларацію № UA500010.2019.011048, на товар поліетилен високого тиску первинної форми, гранульований нелінійний з питомою густиною менш як 0,94 г/смЗ, без вмісту домішок, в ластикових мішках по 25 кг: LDPE IPETHENE 100 - з питомою густиною 0,9197 г/смЗ, загальною вагою нетто 51 000 кг. Використовується для виробництва полімерних виробів та плівки. Торговельна марка IPETHENE. Виробник - "CARMEL OLEFINS LTD", країна виробництва - Ізраїль. Розрахована декларантом митна вартість товару - 48 552,00 євро.
10.05.2019 року позивачем надано відповідачу митну декларацію № UA 500010.2019.011565, на товар поліетилен високого тиску первинної форми, гранульований нелінійний з питомою густиною менш як 0,94 г/см3, без вмісту домішок, в пластикових мішках по 25 кг: LDPE IPETHENE 100 - з питомою густиною 0,9197 г/смЗ, занальною вагою нетто 76 500 кг. Використовується для виробництва полімерних виробів та плівки. Торговельна марка IPETHENE. Виробник - "CARMEL OLEFINS LTD", країна виробництва - Ізраїль. Розрахована декларантом митна вартість товару - 24 276,00 євро.
16.05.2019 року Позивачем було надано Відповідачеві митну декларацію № UA 500010.2019.012193, на товар поліетилен високого тиску первинної форми, гранульований нелінійний з питомою густиною менш як 0,94 г/смЗ, без вмісту домішок, в пластикових мішках по 25 кг: LDPE IPETHENE 100 - з питомою густиною 0,9197 г/смЗ, загальною вагою нетто 76 500 кг. Використовується для виробництва полімерних виробів та плівки. Торговельна марка IPETHENE. Виробник - "CARMEL OLEFINS LTD", країна виробництва - Ізраїль. Розрахована декларантом митна вартість товару - 72 828,00 євро.
Митна вартість товару була визначена Позивачем за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).
Для митного оформлення Позивачем також були подані наступні документи:
- рахунок-фактура (інвойс) № VAL 439284 від 01.03.2019 p.;
- навантажувальний документ № 2470 від 19.03.2019 p.;
- сертифікат про походження товару № 04 4_99 від 18.02.2019 p.;
- акт про проведення огляду товарів № 500010/2019/006618 від 21.03.2019 p.;
- документ, що містить інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини ICIS від 07.12.2019 р.;
- документ, що містить інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини - Ринок полімерів № 9 (382) від 28.02.2019 p.;
- страховий поліс № 11-090-002-1916723 від 10.02.2019 р.;
- зовнішньоекономічний контракт № VLP 020812-1 від 02.08.2012 pоку;
- доповнення до зовнішньоекономічного контракту б/н від 01.09.2015 року;
- доповнення до зовнішньоекономічного контракту № 60 від 20.02.2019 pоку;
- договір про надання послуг митного брокера № 10/09-2018 від 10.09.2018 pоку;
- копія митної декларації країни відправлення № 910193242 від 19.02.2019 року;
- сертифікат аналізу № 729033/10 від 18.02.2019 pоку;
- сертифікат аналізу № 729041/900 від 18.02.2019 pоку;
За результатом митної оцінки Одеської митниці ДФС прийняті наступні рішення.
Позивач не погодившись із вказаними рішеннями Відповідача щодо коригування митної вартості товарів та відмови в митному оформлені випуску товарів звернувся до суду із позовом.
Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, які покладені суб`єктом владних повноважень в основу спірного правового акту індивідуальної дії на відповідність вимогам ст. 2 КАС України, суд виходить з наступного.
Статтями 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
Відповідно до ст.51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Відповідно приписів ч.1, ч.2 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
В силу ч.5 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
З аналізу ч.1 та ч.2 ст.53 МК України вбачається, що наведені норми Кодексу містять вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
Вказана норма закону кореспондує з положеннями ч.3 ст.318 МК України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Зазначене вище також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 року №3018-VI "Про внесення змін до Закону України "Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур", якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.
Крім того, вказане узгоджується з проголошеними у статті 8 МК України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі; заохочення доброчесності.
Відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Відповідно до ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1 ст.58 цього Кодексу.
Зокрема, ст. 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.
Згідно з ч. 4 та ч. 5 ст. 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а також у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.
Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
За результатами аналізу положень ч.3 ст.53, ч. ч. 1, 2, 4 - 6 ст.54, ст.58 МК України вбачається, що орган доходів і зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись у достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 МК України.
При цьому митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, коли надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, тобто не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.
З метою усунення розбіжностей в документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або з`ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в ч.2 ст.53 МК України.
Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитися у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Такий висновок суду в подібних правовідносинах, викладений в постановах Верховного Суду від 06.09.2019 року у справі № 815/2501/18, від 20.02.2018 в справі №809/1884/16, від 31.03.2015 в справі №21-127а15 та від 02.06.2015 в справі №21-498а15.
Як вбачається з рішень про коригування митної вартості товарів № UA 500010/2019/000036/1 від 19.04.2019 року, № UA500010/2019/000041/1 від 06.05.2019 року, № UA 500010/2019/000045/2 від 10.05.2019 року та № UA 500010/2019/000055/2 від 16.05.2019 року, відповідачем відмовлено у застосуванні основного методу визначення митної вартості товарів та застосовано другорядний метод за ціною договору подібних (аналогічних) товарі посилаючись, зокрема, на наступне:
- у поданому до митного оформлення зовнішньоекономічному договорі (контракті) від 02.08.2012 №VLP 020812-1 термін платежу відрізняється від терміну, вказаному у додатку до контракту від 20.02.2019 № 60;
- страхова сума зазначена в страховому полісі від 10.02.2019 № 11-090-002-1916723
менше суми інвойсу від 01.03.2019 № VLP 439284, що унеможливлює ідентифікацію експертної операції з конкретною поставкою;
- термін оплати у зазначеному інвойсі від 01.03.2019 № VLP 439284 становить
15.04.2019 року, але до митного оформлення не надані платіжні документи щодо оплати
експортної операції з конкретної поставки;
Як вбачається з матеріалів справи, що у Свідоцтві про страхування від 10.02.2019 № 11-090-002-1916723 визначена ціна товару 242250 євро його виробником, а саме "CARMEL OLEFINS LTD", країна виробництва - Ізраїль, а ціна товару відповідно до інвойсу № VLP 439284 визначена Продавцем Приватним підприємством "ВАЙЛЕНДАС" - 242760,00 євро, яка є вищою від ціни виробника.
Таким чином, різниця у визначені ціни товару враховуючи, що ціна заявлена до митного оформлення є вищою від заявленою виробником у Свідоцтві про страхування не є підставою для коригування митної вартості.
Посилання відповідача у рішенні, зокрема на те, що дата оплати товару за Контрактом від 02.08.2012 №VLP 020812-1 відрізняється від терміну, вказаному у додатку до контракту від 20.02.2019 № 60 не свідчить про порушення позивачем митного законодавства, оскільки Додаток № 60 від 20.02.2019 року, як більш пізня за часом угода Сторін не суперечить умовам контракту №VLP 020812-1 від 02.08.2012 p., враховуючи, що у пункті 9.1 вказаного контракту зазначено, що всі додатки, доповнення до контракту є невід`ємною частиною та дійсні, якщо здійснені у письмовій формі та підписані обома сторонами.
Крім того, відповідачем не визначено, яким саме чином, на його думку, визначення терміну оплати партії товару в додатку до договору, може вплинути на визначення його ціни, яка узгоджена сторонами в тому ж самому додатку до договору.
Приймаючи оскаржувані рішення про коригування митної вартості товару відповідачем застосовано другорядний метод, обґрунтовуючи це метою забезпечення повноти оподаткування, у зв`язку з чим було проведено аналіз баз даних ПІК «Інспектор-2006» та ЄАІС ДФС та встановлено, що рівень митної вартості подібних (аналогічних) товарів є більшим, а саме, згідно з МД № UA100070/2019/232685 від 12.03.2019 року, № UA100070/2019/232602 від 11.03.2019 року ціна аналогічного товару складає 1,003 євро за кг, а позивач витребуваних документів для підтвердження митної вартості не надав.
Суд зазначає, що факт ненадання позивачем додатково витребуваних документів, які підтверджують митну вартість товарів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.
Відповідна правова позиція викладена Верховним судом України у постановах №21-262а12 від 11.09.2012 року та №21-91а12 від 29.05.2012 року.
Крім того, суд зазначає, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильності її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.
За приписами ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
При цьому, згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваного рішення.
Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.
Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст. 19, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія ОКЕАНА" до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 19.04.2019 року № UA500010/2019/000036/1.
Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 06.05.2019 року № UA 500010/2019/000041/1.
Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 10.05.2019 року № UA 500010/2019/000045/2.
Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 16.05.2019 року № UA 500010/2019/000055/2.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.О. Коренев