Справа № 205/8564/17 (2-а/205/53/18)
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 жовтня 2019 року справа № 205/8564/17 2-а/205/53/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П. (доповідач),

суддів: Дурасової Ю.В., Прокопчук Т.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2018 року у справі № 205/8564/17 (2-а/205/53/18) (суддя Остапенко Н.Г.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції у м. Дніпрі лейтенанта поліції Осіпова Євгена Вадимовича, Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивачка) задоволено частково:

- визнано дії інспектора 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції у м. Дніпрі лейтенанта поліції Осіпова Євгена Вадимовича під час винесення постанови про адміністративне правопорушення ЕАА № 237829 від 16.12.2017р. незаконними;

- постанову ЕАА № 237829 від 16.12.2017р., складену інспектором 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції у м. Дніпрі лейтенантом поліції Осіповим Євгеном Вадимовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП - скасовано.

В задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, скаржник просить скасувати оскаржене рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Позивачка подала письмовий відзив на апеляційну скаргу скаржника. У відзиві стверджує, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, вважає, що підстави для скасування рішення суду відсутні.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновків, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Постановою серії ЕАА № 237829 від 16.12.2017р., ОСОБА_1 було визнано винною в порушенні вимог ч.1 ст.122 КУпАП та п.34 Правил дорожнього руху і притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу у розмірі 255 грн..

За фабулою постанови, позивачка, 16.12.2017 року, о 00 год. 47 хв., керуючи керуючи транспортним засобом «Volksvagen golf», державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Дніпро вул. Артеківська, 19, перетнула розмітку 1.1 чим порушила п. 34 ПДР - порушення вимог розмітки проїзної частини доріг, за що передбачена відповідальність частиною 1 статті 122 КУпАП.

Суд першої інстанції, визнаючи дії відповідача щодо винесення постанови про накладення адміністративного протиправними та скасовуючи оскаржену постанову, вказав, що притягнення позивачки до адміністративної відповідальності є безпідставним, оскільки факт вчинення правопорушення не є доведеним належними та допустимими доказами.

Колегія суддів частково не погоджується з висновками суду, враховуючи наступне.

Згідно із розділом 34 ПДР України, горизонтальна розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей. Лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється.

Так, порушення вимог розмітки проїзної частини доріг є адміністративним правопорушенням, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

В той же час, вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

У відповідності до ст.252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин в їх сукупності.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Разом з тим, ні відповідачем, ні Управлінням патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції не надано до матеріалів справи відеозапису, яким би було зафіксовано перетин ОСОБА_1 розмітки 1.1.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що при винесенні оскарженої постанови відповідач не вжив всіх заходів для всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Жодних доказів: чи-то відеозапису, фото-фіксації моменту вчинення правопорушення водієм транспортного засобу, пояснень свідків чи очевидців, матеріали справи не містять. Відсутні і пояснення особи-правопорушника, що спростовує твердження відповідача стосовно визнання позивачем під час розмови з поліцейськими своєї вини у вчиненні правопорушення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів правомірності прийняття оскарженого рішення, з огляду на, що суд обґрунтовано дійшов висновку про необхідність скасування постанови.

Щодо визнання судом протиправними дій відповідача, колегія суддів зазначає наступне.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За загальним правилом статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до частин 2-4 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 статті 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

Наведені норми в їх сукупності свідчать про наявність у відповідача як посадової особи Національної поліції повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, крім іншого, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

В даному випадку дії інспектора поліції щодо виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та складання постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі такого виявлення передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про Національну поліцію». Вчинення інспектором поліції законодавчо визначених дій має наслідком прийняття відповідного рішення - постанови у справі про адміністративне правопорушення, тому самі по собі дії щодо складення постанови у справі про адміністративне правопорушення не можуть бути визнані протиправними.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції у даній справі необхідно скасувати в частині визнання дій інспектора 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції у м. Дніпрі лейтенанта поліції Осіпова Євгена Вадимовича щодо винесення постанови про адміністративне правопорушення ЕАА № 237829 від 16.12.2017р. незаконними, а в решті рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.311, п.2 ч.1 ст.315, 317, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції - задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2018 року у справі № 205/8564/17 (2-а/205/53/18) - скасувати в частині задоволених позовних вимог про визнання дій інспектора 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції у м. Дніпрі лейтенанта поліції Осіпова Євгена Вадимовича під час винесення постанови про адміністративне правопорушення ЕАА № 237829 від 16.12.2017р. незаконними.

В цій частині у задоволенні позовних вимог - відмовити.

В решті рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2018 року у справі № 205/8564/17 (2-а/205/53/18) - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає відповідно до ч.3 ст.272 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Ю. В. Дурасова

суддя Т.С. Прокопчук