Справа № 214/4811/19
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2019-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 вересня 2019 року Справа № 214/4811/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кучми К.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Саксаганського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії, -
27.06.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Саксаганського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області від 21.06.2019 року про відмову у погодженні на виїзд з України засудженої особи, тобто його позивача, ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язати відповідача винести постанову, якою надати погодження на виїзд з України засудженій особі, тобто йому, до країни Польща, з моменту набрання рішенням законної сили та до 07.10.2019 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 21.09.2018 року, який залишений без змін ухвалою Дніпровського апеляційного суду, його визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на 01 (один) рік. На підставі ст.75 КК України його звільнено від відбування основного покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі з випробуванням строком на три роки, якщо він протягом визначеного судом випробувального терміну не вчинить нового правопорушення і виконає покладені на нього зобов`язання. Відповідно до п.2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України, покладено на засудженого такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Стягнуто судові витрати у справі на користь держави - загальна сума 9 111,52 грн. та матеріальну і моральну шкоду на користь потерпілих у розмірі 187 905,46 грн.
До винесення вироку по вищевказаному кримінальному провадженню позивач постійно працював у Польщі. Працевлаштування було офіційним, зідно робочої візи, він перетинав кордон без порушень міграційних правил. Оскільки зарекомендував себе як добросовісний працівник, 25.02.2019 року ОСОБА_1 було запропоновано офіційно працевлаштуватись у країні Польща (воєводство: Поморське, повіт: Пуцький, район: Владиславово, вул.Портова, 22 ) на посаду техніка, що обслуговує деталі з ремонту на обслуговування машин. В зв`язку зі скрутним матеріальним становищем та крайню необхідність, щодо сплати матеріальної та моральної шкоди потерпілим, що визначена вироком та відсутністю можливості працевлаштуватись в Україні, тому, з метою отримання дозволу на виїзд за межі України позивач звернувся до Саксаганського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області із відповідною заявою та додатками (з перекладом на українську мову) та поставив питання про доцільність надання дозволу на виїзд за межі України.
Позивач в позові також зазначив, що оскаржуваною постановою Саксаганського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області безпідставно відмовлено у погодженні на виїзд з України засудженій особі, тобто йому, з формальним посиланням на відсутність правового врегулювання даного виїзду та на ч.1 ст.164 КВК України, що у разі виїзду позивача за межі країни орган пробації не матиме змоги наглядати за ним належним чином. Підставою для відмови у погодженні на виїзд з України є ненадання підтвердних документів, зазначених у пункті 1 цього розділу. Незважаючи та те, що при поданні заяви про погодження виїзду з України засудженої особи позивачем були виконані всі передбачені вимоги наказу № 272/5 від 29.01.2019 року «Про затвердження Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі». Відмова органу пробації ґрунтується на припущеннях, не має правого обґрунтування, а тому підлягає скасуванню.
Ухвалою Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.07.2019 року позов було передано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду за підсудністю.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу було передано судді Кучмі К.С. 25.07.2019 року.
Ухвалою суду від 30.07.2019 року було відкрито провадження по даній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідач отримав ухвалу суду - 07.08.2019 року, але відзиву на позовну заяву та будь-яких документів, що стосуються даного предмету спору, до теперішнього часу на адресу суду не надіслав.
Відповідно до ч.2 ст.175 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву, у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Частиною 4 ст.159 КАС України встановлено, що неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
В силу ст.258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
За викладених обставин, відповідно до вимог статей 258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, викладену у позовній заяві, дослідивши письмові докази, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що 08.05.2019 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Саксаганського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про погодження на виїзд за межі України.
Постановою Саксаганського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області від 21.06.2019 року було відмовлено у погодженні на виїзд з України засудженої особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки останній не вказав жодного із випадків, які дійсно являються поважними причинами для погодження на виїзд за межі України відповідно до Наказу № 272/5 від 29.01.2019 року «Про затвердження Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі». До того ж, відповідно до ч.1 ст.31 КВК України уповноважений орган з питань пробації здійснює контроль за додержанням порядку та умов відбування покарання засудженими особами; відповідно до ч.1 ст.164 КВК України уповноважений орган з питань пробації здійснює нагляд за засудженими. Вказані обов`язки уповноважений орган з питань пробації здійснює шляхом проведення періодичних бесід із засудженою особою. Тобто, уповноваженим органом з питань пробації не буде мати можливості належним чином здійснювати нагляд за засудженим за межами України.
До заяви позивач долучив наступні документи: копію отриманої трудової візи в країну Польща (закордонний паспорт НОМЕР_1 ) та копію заяви про прийняття іноземця на роботу (переклад з польської на українську мову).
Також в постанові від 21.06.2019 року було зазначено, що засуджений мотивував своє бажання тим, що відповідно до вироку Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 21.09.2018 року йому призначено сплатити матеріальну та моральну шкоду загальною сумою 187 905,46 грн. До винесення вироку по кримінальному провадженню позивач працював у Польщі. Працевлаштування було офіційне, згідно робочої візи, він перетинав кордон без порушень міграційних правил. Оскільки зарекомендував себе як добросовісний працівник, 25.02.2019 року було запропоновано офіційно працевлаштуватися у країні Польща на посаду техніка, що обслуговує деталі з ремонту на обслуговування машин. Позивач додатково зауважив, що крім цього повинен забезпечувати свою сім`ю, має скрутне матеріальне становище та крайню необхідність, щодо сплати матеріальної та моральної шкоди потерпілим, що визначена вироком.
Позивач пов`язує порушення своїх прав з діями відповідача щодо винесення спірної постанови від 21.06.2019 року про відмову йому у погодженні на виїзд з України засудженої особи.
Аналізуючи правовідносини, які виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.34 КВК України засудженому забороняється без погодження з уповноваженим органом з питань пробації виїжджати за межі України.
Згідно з п.2 ч.2 ст.76 КК України на засудженого покладено обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Відповідно до п.1 розділу V наказу № 272/5 від 29.01.2019 року «Про затвердження Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі» (далі - Наказ) для отримання погодження на виїзд з України засуджені до ЗЗПД, ГР, ВР, звільнені з випробуванням, на яких судом покладено обов`язок не виїжджати з України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації подають до уповноваженого органу з питань пробації заяву про погодження на виїзд та долучають підтвердні документи про необхідність виїзду з України (відповідний наказ Міністерства охорони здоров`я України про направлення на лікування за кордон або лист-підтвердження закордонного лікувального закладу про згоду прийняти особи на лікування або обстеження, копія довідки про смерть або копія висновку лікаря про хворобу близьких родичів, довідка з місця роботи про необхідність виїзду за кордон, копія довідки про вступ до навчального закладу, місцезнаходження якого за кордоном тощо).
Враховуючи викладене, не має вичерпного переліку підстав для погодження виїзду за межі країни засудженої особи. Якщо підтвердні документи викладені іноземною мовою, засуджена особа повинна надати переклад цих документів, здійснений суб`єктом господарювання, який має право на надання послуг перекладу.
Заява про погодження на виїзд з України розглядається уповноваженим органом з питань пробації не більше п`яти днів.
У заяві засуджена особа зазначає термін, на який вона планує виїхати за кордон, та зобов`язується у разі погодження на виїзд з України повідомити уповноважений орган з питань пробації про прибуття в Україну наступного дня після спливу зазначеного терміну.
За результатами розгляду заяви про погодження на виїзд уповноваженим органом з питань пробації виноситься постанова про погодження на виїзд з України засудженої особи (відмову у погодженні) за формою, наведеною в додатку 25 до цього Порядку.
Про погодження (відмову у погодженні) на виїзд з України уповноважений орган з питань пробації інформує осіб, визначених у цьому пункті, у день винесення відповідної постанови.
Матеріали, що стосуються погодження на виїзд з України, долучаються до особової справи.
Уповноважений орган з питань пробації погоджує виїзд з України особам, визначеним у пункті 1 цього розділу, у випадках направлення їх у відрядження з місця роботи, навчання за кордоном, потреби проходження курсу лікування або обстеження, у разі смерті або хвороби близьких родичів чи членів сім`ї, що загрожує життю хворих.
У день винесення постанови про погодження на виїзд з України уповноважений орган з питань пробації інформує територіальний орган Національної поліції України за місцем розташування уповноваженого органу з питань пробації про надання дозволу на виїзд з України.
В даному випадку, підставою для відмови у погодженні на виїзд з України є ненадання підтвердних документів, зазначених у пункті 1 цього розділу. Але, при поданні заяви про погодження виїзду з України засудженої особи позивачем були виконані всі передбачені вимоги наказу № 272/5 від 29.01.2019 року «Про затвердження Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі».
Крім того, суд враховує й той факт, що позивач звернувся із заявою до відповідача 08.05.2019 року, а постанова була прийнята лише 21.06.2019 року, тобто з пропуском п`яти днів.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За таких обставин, суд вважає за можливе визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 21.06.2019 року про відмову у погодженні на виїзд з України засудженої особи позивача.
Що стосується позовних вимог про зобов`язання відповідача винести постанову, якою надати погодження на виїзд з України засудженій особі, позивачу, до країни Польща, з моменту набрання рішенням законної сили та до 07.10.2019 року, суд зазначає наступне.
Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З огляду на положення Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Питання стосовно надання погодження на виїзд з України засудженій особі є саме дискреційними повноваженнями уповноважених органів з питань пробації, а отже суд своїм рішенням не може підміняти рішення відповідача. Тому в цій частині позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
За таких обставин, суд вважає за можливе лише зобов`язати відповідача розглянути питання щодо надання погодження на виїзд з України засудженій особі позивачу, до країни Польща, з моменту набрання рішенням законної сили.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позов задоволено частково, слід повернути позивачу частину судових витрат по справі в розмірі 384,20 грн. /768,40 грн. : 2/.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 262 КАС України, суд, -
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправною та скасувати постанову Саксаганського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області від 21.06.2019 року про відмову у погодженні на виїзд з України засудженої особи - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зобов`язати Саксаганський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області розглянути питання щодо надання погодження на виїзд з України засудженій особі - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до країни Польща, з моменту набрання рішенням законної сили.
У задоволенні решти позову - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.С. Кучма