Справа № 731/427/19
Суддя: Семенченко О. М.
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №731/427/19
Провадження №2-а/731/13/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2019 року Варвинський районний суд Чернігівської області

в складі судді Семенченка О.М.,

з участю секретаря Трохименко Т.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Варвинського районного суду Чернігівської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №2 Варвинського відділення поліції Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області Васільєва Євгенія Борисовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, яке зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В:

10 вересня 2019 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що 3 вересня 2019 року поліцейським Варвинського відділення поліції Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області Васільєвим Є.Б. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 494868 про притягнення його до адміністративної відповідальності та застосування адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425, 00 грн., за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП. На думку позивача дії працівника поліції є протиправними, а оскаржувана постанова необґрунтована та незаконна. Позивач вказує, що оскаржувана постанова винесена з порушенням процедури розгляду справи, оскільки дії працівника поліції не відповідають нормам законодавства. Крім того, ОСОБА_1 стверджує, що відомості які вказані в постанові не відповідають дійсним обставинам справи. Також, позивач повідомляє, що він був позбавлений можливості увімкнути аварійну світлову сигналізацію, оскільки така не передбачена на транспортному засобі моделі ЗІЛ 130. Разом з тим, ОСОБА_1 зазначає, що ним не були порушені правила дорожнього руху і діяв він виключно в межах норм чинного законодавства.

За таких обставин позивач вважає безпідставним притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Просить суд скасувати постанову серії ДПО18 № 494868 від 3 вересня 2019 року про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, яке зафіксоване не в автоматичному режимі та закрити провадження по справі.

30 вересня 2019 року ухвалою суду було замінено первісного відповідача - начальника СРПП №2 Варвинського ВП Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області Гаврика Ігоря Євгенійовича, на належного відповідача - поліцейського СРПП №2 Варвинського ВП Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області Васільєва Євгенія Борисовича.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Свідок ОСОБА_2 вказав, що ОСОБА_1 рухаючись 3 вересня 2019 року на транспортному засобі моделі ЗІЛ-130 не порушував вимоги Правил дорожнього руху.

Відповідач, поліцейський СРПП № 2 Варвинського відділення поліції Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області Васільєв Є.Б. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с. 37). Відзиву на позовну заяву чи заяв з процесуальних питань від відповідача не надійшло.

Заслухавши позицію сторони позивача, допитавши свідка та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Як вбачається з оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДПО18 № 494868, ОСОБА_1 3 вересня 2019 року о 14 год. 15 хв. керуючи автомобілем ЗІЛ з номерним знаком НОМЕР_1 в смт Варва по вул. Космонавтів при зміні напрямку руху, повертаючи на вул. Зарічна, не ввімкнув відповідний показчик повороту відповідного напрямку, чим порушив п. 9.2 (б) ПДР, та після зупинки не ввімкнув аварійну сигналізацію, цим самим порушив ч. 2 ст. 122 КУпАП. На підставі цього, на нього було накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень (а.с. 28).

При цьому, в графі «До постанови додаються» вказано, що здійснювалася фотофіксація на телефон «ксіомі».

У зв`язку з цим, ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 13 вересня 2019 року було зобов`язано Варвинське ВП Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області надати всі матеріали справи про адміністративне правопорушення від 3 вересня 2019 року щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

30 вересня 2019 року від Варвинського відділення поліції до суду надійшов лазерний диск CD-R № 07041814 з фотографіями та відеозаписом.

З відеозапису вбачається, що на узбіччі дороги розташований транспортний засіб ЗІЛ з номерним знаком НОМЕР_1 , біля нього знаходиться працівник поліції. Протягом всього відеозапису, який триває 14 секунд, на зазначеному автомобілі не увімкнена аварійна світлова сигналізація.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Частиною 2 статті 122 КУпАП встановлено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно з п. 9.2 б) ПДР України, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Дослідивши матеріали справи та наявні докази, суд зазначає, що працівником поліції не надано доказів, які б доводили вину ОСОБА_1 щодо порушення ним п. 9.2 б) ПДР України. Адже, наданий працівником поліції відеозапис не відображає момент зміни напрямку руху транспортного засобу, зокрема перед поворотом або розворотом вказаного транспортного засобу, оскільки протягом всього відеозапису автомобіль перебуває в статичному стані та стоїть на узбіччі дороги. Крім того, суд звертає увагу, що фотографії, які надані відповідачем, що зображають лише колеса транспортного засобу не містять інформації щодо предмета доказування.

Крім того, в оскаржуваній постанові зазначено, що після зупинки автомобіля водій не ввімкнув аварійну сигналізацію, з відсутнім посиланням на норми ПДР України.

Відповідно до п. 9.9 б) ПДР України, аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки транспортного засобу на вимогу поліцейського.

Позивач ОСОБА_1 стверджує, що в транспортному засобі моделі ЗІЛ-130 не передбачена аварійна світлова сигналізація, що не було спростовано відповідачем.

Згідно з п. 9.11 ПДР України, якщо транспортний засіб не обладнано аварійною світловою сигналізацією або вона несправна, треба встановити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар:

- ззаду на транспортному засобі, зазначеному в пункті 9.9 ("в", "г", "ґ") цих Правил;

- з боку гіршої видимості для інших учасників дорожнього руху у випадку, зазначеному в підпункті "б" пункту 9.10 цих Правил.

У зв`язку з цим, суд приходить до висновку про відсутність обов`язку водія вмикати аварійну світлову сигналізацію на транспортному засобі, який такою не обладнаний. А також, відсутність обов`язку встановлення знаку аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар у випадку зупинення транспортного засобу за вимогою поліцейського.

Згідно зі ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частина 5 ст. 77 КАС України визначає, що якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

На необхідність справедливого розгляду справ звертає увагу і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідач не направив до суду відзиву на позовну заяву. Докази, передбачені ст. 72 КАС України та ст. 251 КУпАП, на підтвердження правомірності постанови відповідача про накладення адміністративного стягнення на позивача в матеріалах справи відсутні, а позивач заперечує факт вчинення ним адміністративного правопорушення.

Отже, відповідач не надав суду жодних доказів, які б підтверджували правомірність його дій, не спростував викладені позивачем обставини, тим самим не довів правомірність прийнятого ним рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, що вказує на порушення відповідачем прав позивача. З огляду на встановлені обставини суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що дії відповідача по складанню постанови про адміністративне правопорушення щодо позивача за ч. 2 ст. 122 КУпАП, є неправомірними, постанова про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень є незаконною, а тому підлягає скасуванню.

Зважаючи на наведене, суд вважає за можливе задовольнити позов та скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі наведеного, керуючись ст. 72, 77, 246, 286 КАС України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) до поліцейського СРПП №2 Варвинського відділення поліції Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області Васільєва Євгенія Борисовича (юридична адреса: 17600, смт Варва Чернігівської області, вул. Пилипенка, буд. 1), про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, яке зафіксоване не в автоматичному режимі, задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського СРПП №2 Варвинського відділення поліції Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області Васільєва Євгенія Борисовича серії ДПО18 № 494868 від 3 вересня 2019 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності та застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду через Варвинський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя О.М. Семенченко