Справа № 348/190/17
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

17 жовтня 2019 року

Київ

справа №348/190/17

адміністративне провадження №К/9901/22318/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бучик А.Ю.,

суддів: Мороз Л.Л., Рибачука А.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.05.2017 (в складі колегії суддів: головуючого судді - Матковської З.М., суддів: Затолочного В.С., Каралюса В.М.) у справі №348/190/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними,

УСТАНОВИВ:

В січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі - ГУ ПФУ в Івано-Франківській області) щодо обмеження максимального розміру пенсії сумою 10740 грн;

- зобов`язати відповідача виплачувати йому пенсію без обмеження її максимального розміру до втрати права на таку пенсію.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що він є колишнім працівником органів СБУ, пенсіонером і перебуває на обліку у відповідача.

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 10 квітня 2017 року позов задоволено.

Визнано неправомірними дії ГУ ПФУ в Івано-Франківській області щодо обмеження максимального розміру пенсії за вислугу років позивачу сумою 10740 грн.

Зобов`язано відповідача зняти обмеження максимального розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 сумою 10740 грн. та виплачувати пенсію за вислугу років без обмеження її максимального розміру з 26.07.2016 до втрати права на таку пенсію.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2017 року скасовано постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 10 квітня 2017 року та прийнято нову постанову про часткове задоволення позову.

Визнано неправомірними дії ГУ ПФУ в Івано-Франківській області щодо обмеження максимального розміру пенсії за вислугу років позивача сумою 10740 грн за період з 20.12.2016 по 31.12.2016.

Зобов`язати відповідача зняти обмеження максимального розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 сумою 10740 грн та виплачувати пенсію за вислугу років без обмеження її максимального розміру за період з 20.12.2016 по 31.12.2016.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, відповідач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Касаційна скарга мотивована тим, що норма ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осоіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням Закону України від 24.12.2015 року № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі - Закон №911-VIII) поширюється на всі пенсії, призначені до і після січня 2016 року. Вважає, що Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 застосуовується тільки до тих пенсій, які вперше призначаються з 20.12.2016 по 31.12.2016.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15 червня 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

Справу передано до Верховного Суду.

Позивач правом на подання заперечення чи відзиву на касаційну скаргу не скористався.

У зв`язку із відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, ця справа розглядалася в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до пункту 1 частини першої статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши доводи та вимоги касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судами встановлено, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Івано-Франківській області. З 05.04.2011 позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Розмір пенсії станом на 01.01.2016 та на 01.01.2017 (з урахуванням надбавки за проживання в гірській місцевості, підвищення за постановою Кабінету Міністрів України №355) становить 11206,68 грн. Проте, фактично позивачу з 01.01.2016 виплачується пенсія в розмірі 10740,00 грн.

В січні 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату йому пенсії без обмеження граничного розміру.

Відповідач листом від 17.01.2017 за № 29/С-15 повідомив позивача про відсутність підстав для виплати пенсії без обмеження граничного розміру з посиланням на те, що Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 застосовується тільки до тих пенсій, які вперше призначаються з 20.12.2016 по 31.12.2016.

Позивач, вважаючи протиправною виплату призначеної йому пенсії з обмеженням граничного розміру, а свої права порушеними, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки пенсія позивачу призначена до 01.01.2016, то обмеження її максимального розміру сумою 10740 грн є протиправним.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та задовольняючи позов частково, суд апеляційної інстанції виходив з того, що оскільки Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано неконституційною частину 7 статті 43, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень, то обмеження максимального розміру пенсії позивача сумою 10740 грн в період з 20.12.2016 по 31.12.2016 є протиправним.

Дослідивши спірні правовідносини, колегія суддів зазначає таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

01 січня 2016 року набрав чинності Закон № 911-VIII, відповідно до якого, частину п`яту статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» доповнено реченням такого змісту: «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень».

Разом з тим, Рішенням Конституційного суду України від 20.12.2016 року №7-рп/2016 «У справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень другого речення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» частину 7 статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Відповідно до статті 152 Конституції України, закони та інші правові акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Враховуючи те, що Рішення Конституційного Суду України набирає чинності в момент проголошення і визнає відповідні норми законодавства неконституційними саме з часу прийняття, суд апеляційної інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що позовні вимоги про визнання неправомірними дій, зобов`язання зняти обмеження максимального розміру пенсії за вислугу років та виплачувати пенсію за вислугу років без обмеження її максимального розміру з 20.12.2016 по 31.12.2016 підлягають задоволенню.

Доводи касаційної скарги не спростовують зазначених висновків суду апеляційної інстанції та не дають підстав вважати, що цим судом невірно застосовано норми матеріального права.

Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 345, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає.

Головуючий А. Ю. Бучик

Судді: Л. Л. Мороз

А. І. Рибачук