Справа № 640/2581/19
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/2581/19 Головуючий у І інстанції - Васильченко І.П.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Земляної Г.В., Лічевецького І.О.,

при секретарі: Андрієнко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И Л А:

Публічне акціонерне товариство "Донбасенерго" звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, в якому просило визнати протиправним та скасувати наказ Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 08.02.2019 року № 261 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «Донбасенерго ().

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що Офісом великих платників податків ДФС прийнято оскаржуваний наказ № 261 від 08.02.2019 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «Донбасенерго» протиправно, оскільки такий суперечить нормам податкового законодавства, а Відповідач не набув права призначати документальну позапланову виїзну перевірку згідно п.п. 78.1.4. п. 78.1. ст. 78 Податкового кодексу України.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 травня 2019 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 08.02.2019 року № 261 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «Донбасенерго ().

Не погоджуючись з постановленим рішенням, Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

В апеляційній скарзі Відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Зокрема, Відповідач зазначає, що контролюючим органом виявлено недостовірність даних, що містяться в уточнюючих розрахунках у зв`язку із виправленням самостійно виявлених помилок: за серпень 2015 року (реєстраційний № від 14.09.2018 року), за вересень 2015 року (реєстраційний № від 16.10.2018 року), за жовтень 2015 року (реєстраційний № від 14.11.2018 року), за листопад 2015 року (реєстраційний № від 12.12.2018 року), за грудень 2015 року (реєстраційний № від 19.12.2018 року).

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства. Також, Позивач вказує на те, що у жодному вказаних запитах контролюючого органу не зазначено про виявлену недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих Позивачем. Позивач вважає, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про те, що запити контролюючого органу від 29.10.2018 року № 44537/10/28-10-47-09, від 15.11.2018 року № 47661/10/28-10-47-09. від 14.12.2018 року № 52989/10/28-10-47-09 та від 03.01.2019 року № 364/10/28-10-47-09 не відповідають п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України, а тому у ПАТ «Донбасенерго» не було обов`язку надавати відповіді на вказані запити.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що Запорізьким управлінням Офісу великих платників податків ДФС на адресу ПАТ «Донбасенерго» було направлено запити про надання інформації щодо розміру сформованої повної та виробничої собівартості відпущеної мережі ДП «РЕМ» електричної енергії та первинні документи на підставі яких таку собівартість було сформовано.

Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби 08.02.2019 року було прийнято наказ № 261 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «Донбасенерго» ().

Метою проведення перевірки є дослідження повноти та достовірності декларування податкових зобов`язань з ПДВ згідно поданих уточнюючих розрахунків у зв`язку із виправленням самостійно виявлених помилок: за серпень 2015 року (реєстраційний № від 14.09.2018 року), за вересень 2015 року (реєстраційний № від 16.10.2018 року), за жовтень 2015 року (реєстраційний № від 14.11.2018 року), за листопад 2015 року (реєстраційний № від 12.12.2018 року), за грудень 2015 року (реєстраційний № від 19.12.2018 року).

Перевірка контролюючим органом не проведена, так як Позивач, не погодившись із даним наказом та вважаючи його протиправним, не допустив перевіряючих до перевірки.

Позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, в якому просив визнати вищезазначений наказ протиправним та скасувати.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що запити контролюючого органу про надання інформації були оформлені з порушенням законодавчо встановленого порядку, а тому Позивач звільнений від обов`язку надавати відповідь на вказані запити, що прямо передбачено п. 73.3. ст. 73 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим контролюючий орган був позбавлений права приймати наказ про призначення позапланової виїзної перевірки платника податків з підстав визначених пп. 78.1.1, пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, що свідчить про протиправність оскаржуваного наказу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами п. 1.1 ст.1 Податкового кодексу України (далі - ПК України), відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Згідно з пп. 20.1.4, 20.1.6 п. 20.1 ст. 20 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків в порядку, встановленому цим Кодексом, а також для здійснення функцій, визначених податковим законодавством, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, у порядку, визначеному цим Кодексом, інформацію, довідки, копії документів (засвідчені підписом платника податків або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності) про фінансово-господарську діяльність, отримувані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, дотриманням вимог іншого законодавства, здійснення контролю за яким покладено на органи державної податкової служби, а також фінансову та статистичну звітність, в порядку та на підставах, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пп. 21.1.1-пп. 21.1.5 п. 21.1 ст. 21 ПК України посадові особи контролюючих органів зобов`язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій; коректно та уважно ставитися до платників податків, їх представників та інших учасників відносин, що виникають під час реалізації норм цього Кодексу та інших законів, не принижувати їх честі та гідності.

За змістом п. 73.3 ст. 73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) органу державної податкової служби і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, а також підстави для надіслання запиту.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби; 2) для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок; 3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; 4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної; 5) у разі проведення зустрічної звірки; 6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 73 ПК України у разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит. Порядок отримання інформації органами державної податкової служби за їх письмовим запитом визначається Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з тексту оскаржуваного наказу, підставою для призначення перевірки є ненадання ПАТ «Донбасенерго» пояснень та документальних підтверджень на обов`язкові запити Запорізького управління Офісу великих платників податків ДФС від 29.10.2018 року № 44537/10/28-10-47-09, від 15.11.2018 року № 47661/10/28-10-47-09, від 14.12.2018 року № 52989/10/28-10-47-09, від 03.01.2019 року № 364/10/28-10-47-09 та норма п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України.

В зазначених вище запитах про надання інформації та її документального підтвердження Відповідач посилається на норми пп. 19-1.1.1, пп. 19-1.1.2 п. 19-1.1. ст. 19-1 ПК України, пп. 20.1.2, пп. 20.1.3, пп. 20.1.42, пп. 20.1.43, пп. 20.1.45 п. 20.1 ст. 20 ПК України, як на підставу вимоги про надання інформації та первинних документів.

В той же час, у вказаних запитах контролюючого органу конкретно не визначено жодної з шести, визначених у п. 73.3 ст. 73 ПК України, підстав для направлення такого запиту.

Зокрема, у жодному з вказаних запитах контролюючого органу не зазначено про виявлену недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих Позивачем.

Так, в запитах контролюючого органу від 29.10.2018 року № 44537/10/28-10-47-09 та від 15.11.2018 року № 47661/10/28-10-47-09 зазначено, що вони направлені з метою виконання функцій, покладених на контролюючі органи щодо здійснення адміністрування податків і зборів, контролю за своєчасністю, достовірністю та повнотою нарахування та сплати податків.

Також, у цих запитах зазначається, що ненадання пояснень на запити є підставою для проведення документальної позапланової перевірки за пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України.

В запитах контролюючого органу від 14.12.2018 року № 52989/10/28-10-47-09 та від 03.01.2019 року № 364/10/28-10-47-09 вказується, що за даними, які є у розпорядженні контролюючого органу неможливо ідентифікувати контрагента, податкові накладні, вид та обсяги операцій по яким здійснено коригування, та, відповідно, неможливо здійснити контроль за достовірністю та повнотою нарахування податків та зборів.

Тобто, з тексту запитів контролюючого органу вбачається, що він не виявив недостовірності даних, які містяться у податкових деклараціях, поданих Позивачем, а лише намагається їх виявити шляхом отримання доступу до документів Позивача у спосіб, який не передбачено чинним законодавством України.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що запити контролюючого органу від 29.10.2018 року № 44537/10/28-10-47-09, від 15.11.2018 року № 47661/10/28-10-47-09, від 14.12.2018 року № 52989/10/28-10-47-09 та від 03.01.2019 року № 364/10/28-10-47-09 не відповідають п. 73.3 ст. 73 ПК України, а тому ПАТ «Донбасенерго» не було обов`язку надавати відповіді на вказані запити, з чим погоджується колегія суддів.

При цьому, відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби.

Згідно з п. 75.1.2. ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

За приписами пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, у разі, коли отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Судом першої інстанції встановлено, що ПАТ «Донбасенерго» відмовило контролюючому органу у наданні письмових пояснень за вищевказаними запитами листами від 20.11.2018 року № 01-1.7/02606, від 05.12.2018 року № 01-1.7/02717, від 11.01.2019 року № 01-1.7/00073/1 та від 22.01.2019 року № 01-1.7/00133.

При цьому, колегія суддів враховує, що вимога про надання відповідної інформації має визначати у запиті саме фактичні дані підстави, тобто наявність конкретних обставин, а не покликання на відповідні норми Податкового кодексу України.

У разі наявності обставин для подання інформаційного запиту, що передбачені підп.1 та підп. 3 абз. 3 п. 73.3 ст. 73 ПК України, податковим органом має бути вказано в такому запиті, які саме факти, що свідчать про порушення платником податків законодавства, виявлено податковим органом. Без повідомлення вказаних фактів платник податків не в змозі надати будь-які пояснення та їх документальне підтвердження.

Доводи Відповідача про те, що у запитах зазначено про виявлення недостовірних даних у поданій ПАТ «Донбасенерго» податковій звітності суд першої інстанції обґрунтовано визнав безпідставними, оскільки у вказаних запитах податкового органу не міститься жодних відомостей про виявлені факти під час аналізу податкової звітності з ПДВ, які свідчать про можливі порушення позивачем вимог податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, з чим погоджується колегія суддів.

Крім того, Відповідачем не доведено ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції обставин, які були підставою для прийняття наказу № 261 від 08.02.2019 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «Донбасенерго».

З огляду на зазначене, запити контролюючого органу про надання інформації оформлені з порушенням законодавчо встановленого порядку, а тому Позивач звільнений від обов`язку надавати відповідь на вищевказані запити, що прямо передбачено п. 73.3 ст. 73 ПК України, у зв`язку з чим контролюючий орган був позбавлений права приймати наказ про призначення позапланової виїзної перевірки платника податків з підстав визначених пп. 78.1.1, пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України (не надання пояснень та їх документального підтвердження), що свідчить про протиправність оскаржуваного наказу.

Таким чином, у разі, якщо запит контролюючого органу про надання інформації оформлений з порушенням законодавчо встановленого порядку, зокрема в якому чітко не зазначено підстави для його направлення (надсилання), платник податку звільняється від обов`язку надання відповіді на такий запит, що в свою чергу виключає право контролюючого органу призначати проведення перевірки з підстав ненадання пояснень та їх документальних підтверджень на обов`язковий письмовий запит, а у разі прийняття рішення, оформленого наказом, про призначення перевірки за вказаних обставин такий наказ може бути визнано протиправним та скасовано.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2018 року у справі № 826/12244/14, від 29 серпня 2018 року у справі № 826/5926/16, від 20 листопада 2018 року у справі № 813/1133/18, від 21 листопада 2018 року у справі № 820/4707/17.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що у контролюючого органу були відсутні законодавчо встановлені підстави для надсилання Позивачу запиту про надання інформації, а в подальшому і прийняття оскаржуваного наказу.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що Відповідач як суб`єкт владних повноважень у ході розгляду справи не довів наявності обґрунтованих та достатніх сумнівів у вчиненні платником податків податкового правопорушення.

За висновками Європейського суду з прав людини, викладені у рішеннях у справі «Лелас проти Хорватії» (п.74) Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог, і які не спростовані доводами апеляційної скарги.

Положеннями ст. 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 травня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Г.В. Земляна

І.О. Лічевецький

Повний текст складено 18.10.2019 року.