Справа № 520/7769/19
Суддя: Єгупенко В.В.
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2019 р. № 520/7769/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Єгупенка В.В.,

розглянувши у приміщенні суду в м. Харкові у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Білий Колодязь» (вул. Заводська, 2, смт Білий Колодязь Вовчанського району Харківської області) до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (вул. Космічна, 21, 8-9 поверх, м. Харків) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Білий Колодязь» звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з вищевказаним позовом, в якому позивач просив визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Харківській області стосовно надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель загальною площею 237 га, які перебувають у постійному користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Білий Колодязь» (, вул. Заводське, буд. 2, смт. Білий Колодязь, Вовчанський район. Харківська область, 62540). Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Харківській області прийняти владне рішення (видати наказ) про проведення інвентаризації земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Білий Колодязь» на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ХР №004325, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №529 від 09.10.2001р.

Відповідно до положень ст.ст.171, 257, 262 КАС України розгляд позовної заяви здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана сторонам за адресами, вказаними в позовній заяві.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи адміністративного позову, суд дійшов наступного.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ХР №004325, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №529 від 09.01.2001 у користуванні ТОВ «СП «Білий колодязь» перебуває земельна ділянка загальною площею 605,50 га, яка розташована на території Білоколодязької селищної ради Вовчанського району Харківської області та надана у постійне користування для виробничої діяльності.

30 травня 2019 року позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області з клопотанням про надання дозволу на проведення інвентаризації земель та складання технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель, які знаходяться у постійному користуванні відповідно до державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ХР №004325 з метою проведення інвентаризації встановлення місця розташування об`єктів землеустрою, їхніх меж, розмірів, правового статусу, встановлення кількісних та якісних характеристик земель, необхідних для ведення державного земельного кадастру.

Листом № юр-8409/0-4271/0/95-19 від 15.07.2019 Головне управління Держгеокадастру у Харківській області повідомило позивача, що вирішення питання щодо проведення інвентаризації земель, зазначених у заяві, виходить за межі повноважень Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, визначених ст.122 Земельного кодексу України, у зв`язку з чим відповідач відмовив позивачу у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель.

Не погоджуючись із такими діями Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Білий Колодязь» звернулося до суду з даним адміністративним позовом.

Згідно з п. 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 15 від 14.01.2015 року, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Відповідно до пп. 31, 50 п. 4 Положення, Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи; погоджує в межах повноважень, передбачених законом, документацію із землеустрою.

Пунктом 7 Положення передбачено, що Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до пп.31 п.4 вказаного Положення Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань: розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи.

Відповідно до пп.13 п.4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, яке затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29 вересня 2016 року № 333, Головне управління Держгеокадастру в області відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

Статтею 35 Закону України «Про землеустрій» № 858-IV від 22 травня 2003 року (далі - Закон № 858-IV ) встановлено, що інвентаризація земель проводиться з метою встановлення місця розташування об`єктів землеустрою, їхніх меж, розмірів, правового статусу, виявлення земель, що не використовуються, використовуються нераціонально або не за цільовим призначенням, виявлення і консервації деградованих сільськогосподарських угідь і забруднених земель, встановлення кількісних та якісних характеристик земель, необхідних для ведення державного земельного кадастру, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і прийняття на їх основі відповідних рішень органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

У разі виявлення при проведенні інвентаризації земель державної та комунальної власності земель, не віднесених до тієї чи іншої категорії, віднесення таких земель до відповідної категорії здійснюється органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування на підставі відповідної документації із землеустрою, погодженої та затвердженої в установленому законом порядку.

За змістом п.8 Порядку проведення інвентаризації земель, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 5 червня 2019 р. № 476 підставою для проведення інвентаризації земель є рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим чи органу місцевого самоврядування щодо виконання відповідних робіт, договори, укладені між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками технічної документації (далі - виконавці), судові рішення.

Підставою для проведення інвентаризації масиву земель сільськогосподарського призначення є:

для земель державної власності - рішення органу виконавчої влади, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою;

в інших випадках - рішення сільської, селищної, міської ради, на території якої розташований масив.

Проведення державної інвентаризації земель забезпечує Держгеокадастр або його територіальний орган шляхом прийняття наказу про проведення державної інвентаризації земель.

Органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин на території Харківської області є Головне управління Держгеокадастру у Харківській області (відповідач у справі).

Згідно з п. 3 та п. 13 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, завданням Головного управління є реалізація повноважень Держгеокадастру на території Харківської області. До компетенції Головного управління Держгеокадастру у Харківській області належить розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, на території Харківської області.

Частиною 1 статті 20 Земельного кодексу України встановлено, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу (ч.2 ст.20 Земельного кодексу України).

Згідно ст.33 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» облік земель у Державному земельному кадастрі здійснюється за кількістю та якістю земель і земельних угідь. Облік кількості земель та якості земельних угідь ведеться щодо власників і користувачів земельних ділянок. Облік кількості земель відображає дані, що характеризують земельні ділянки за площею, складом земельних угідь відповідно до затвердженої класифікації, розподілом земель за власниками (користувачами). Облік якості земельних угідь відображає дані, що характеризують землі за природними і набутими властивостями, впливають на їх продуктивність та економічну цінність, а також за ступенем техногенного забруднення ґрунтів. Відомості щодо кількості та якості земель узагальнюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Узагальнена інформація про кількість та якість земель безоплатно надається органам державної влади та органам місцевого самоврядування відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру.

Як зазначалося, ТОВ «СП «Білий Колодязь» на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ХР №004325, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею №529 від 09.102001 належить право постійного користування земельними ділянками для виробничої діяльності, що розташовані на території Білоколодязької селищної ради Вовчанського району Харківської області.

В свою чергу, зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється на підставі відповідного рішення органу виконавчої влади на згідно наданих повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України.

Будь-яких рішень щодо змінити цільового призначення та переведення вищевказаних земель із однієї категорії до іншої суду не надано.

Розпорядженням голови Вовчанської районної ради Харківської області від 02.11.2001 №225, затвердженого рішенням Вовчанської районної ради Харківської області від 16.11.2001 №425, рішенням Вовчанської районної ради Харківської області від 16.11.2001 №426 затверджено проект відведення земельної ділянки.

Зазначені обставини стали підставою для внесення змін до Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ХР №004325 від 09.01.2001, про що зроблено відповідний запис у акті.

Положенням про територіальні органи Держгеокадастру, затвердженим наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29 вересня 2016 року № 333, чітко визначені для відповідача порядок, строки, відповідна процедура та підстави для відмови у наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель, зокрема і форма прийнятих відповідних рішень.

Згідно пункту 8 вказаного Положення, головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру.

Відповідно до підпункту 31 пункту 3 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 15, основними завданнями Держгеокадастру є розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи.

Отже, відповідач є органом виконавчої влади, який наділений повноваженнями надавати дозволи на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності.

Нормами Земельного кодексу України чітко визначені підстави, порядок, строки, процедура надання відповідачем дозволу зацікавленим особам на розроблення проекту землеустрою щодо інвентаризації земель, а також чітко визначені порядок, строки, відповідна процедура та підстави для відмови у наданні такого дозволу, а так само і форма прийнятих відповідних рішень. Лист відповідача не може вважатися рішенням у розумінні ст. 123 ЗК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що лист Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 15.07.2019 Юр-8409/0-4271/0/95-19 не може вважатися рішенням про мотивовану відмову про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності вчиненої бездіяльності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими.

Проте, з огляду на положення КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

За таких обставин суд у даній справі, виконуючи завдання адміністративного судочинства в порядку ст.2 КАС України, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) відповідача, як суб`єкта владних повноважень, поза межами перевірки за названими критеріями згідно вищезазначеної статті.

Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження в більш вузькому розумінні - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Таким чином, дискреційні повноваження завжди мають межі, встановлені законом.

Вищевказаний висновок щодо застосування норм матеріального права узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 20.03.2018 р. по справі справа № 461/2579/17.

Частиною 2 статті 6 КАС України встановлено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) визнав низку порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції у справі, пов`язаній із земельними правовідносинами; в ній також викладено окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу «доброго врядування».

Цей принцип, зокрема, передбачає, що у разі якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (див. рішення у справах «Beyeler v. Italy» № 33202/96, «Oneryildiz v. Turkey» № 48939/99, «Moskal v. Poland» № 10373/05).

Крім того, в рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (див. рішення у справі «Hasan and Chaush v. Bulgaria» №. 30985/96).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволенні адміністративного позову та зобов`язання Головне управління Держгеокадастру у Харківській області повторно розглянути клопотання позивача щодо проведення інвентаризації земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Білий Колодязь» на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ХР №004325, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №529 від 09.10.2001.

Розподіл судових витрат здійснюється за правилами ст.139 КАС України.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 8, 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 257, 262, 263 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Білий Колодязь» (вул. Заводська, 2, смт Білий Колодязь Вовчанського району Харківської області) до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (вул. Космічна, 21, 8-9 поверх, м. Харків) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, яка полягає у неприйнятті рішення за результатами розгляду клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Білий Колодязь» щодо надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель, які перебувають у постійному користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Білий Колодязь» (, вул. Заводська, буд. 2, смт. Білий Колодязь, Вовчанський район. Харківська область, 62540).

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Харківській області повторно розглянути клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Білий Колодязь» про проведення інвентаризації земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Білий Колодязь» на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ХР №004325, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №529 від 09.10.2001.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Харківській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Білий Колодязь» () судовий збір у розмірі 3842,00 грн. (три тисячі вісімсот сорок дві гривні).

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Єгупенко