Справа № 640/18294/18
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Бєлової Л.В.

за участю секретаря судового засідання Головченко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м.Києві на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 03 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Дортікос» до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у м.Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Державної фіскальної служби України, ГУ ДФС у м.Києві, в якому просив скасувати рішення комісії ДФСУ, яка приймах рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН (або відмову в такій реєстрації) від 14 серпня 2018 року №881393/41962028 та зареєструвати податкову накладну №10 від 27 червня 2018 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 03 квітня 2019 року позов задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано рішення від 14 серпня 2018 року №881393/41962028 комісії ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, щодо відмови в прийнятті податкової накладної від 27 червня 2018 року №10, зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подану ТОВ «Дортікос» податкову накладну від 27 червня 2018 року №10 з дати подання на реєстрацію.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ГУ ДФС у м.Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити рішення, яким в задоволенні позову відмовити. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що позивачем не було подано розрахункових документів, а саме виписку із банку, що підтверджує факт оплати грошових коштів постачальнику і не надано інформації щодо забезпечення діяльності підприємства технічними, матеріальними та людськими ресурсами, штатний розпис, інформацію щодо основних фондів, в тому числі орендованих, складські документи, що не дало можливості підтвердити реальність здійснення господарської операції.

Позивач подав заперечення на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що відповідачами не доведено наявність підстав для відмови у реєстрації податкової накладної, а оскаржуване рішення про відмову в реєстрації податкової накладної від 27 червня 2018 року №10 є необґрунтованим, не мотивованим та не відповідає положенням законодавства.

ДФС України відзив на апеляційну скаргу не подавала, в суді першої інстанції її позиція обґрунтовувалась тим, що оскаржуване рішення прийнято комісією ГУ ДФС у м.Києві правомірно, що свідчить про відсутність підстав для зобов`язання ДФС України зареєструвати податкову накладну від 27 червня 2018 року №10.

Позивач, будучі належним чином повідомленим про день, час та місце судового розгляду справи, явку свого представника в судове засідання не забезпечив, жодних клопотань до суду не подавав.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів доходить наступних висновків.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач зареєстрований як юридична особа 26 лютого 2018 року за №0040363 основним видом економічної діяльності позивача є 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.18 т.1).

01 червня 2018 року між позивачем (покупець) та ТОВ «Тулс Інвест» (постачальник) укладено договір поставки №100118-Д/В (а.с.24 т.1), за умовами якого відбувалась поставка продукції, зазначеної в специфікації №1 (а.с.27 т.1), а саме комплектні трансформаторні підстанції.

За наслідком вчинення зазначеної господарської операції сторонами правочину було сформовано відповідні первинні документи, які підтверджують факт придбання товарів, зокрема, видаткові накладні, рахунки на оплату, акти прийому-передачі, заявки на відвантаження, акти звіряння, платіжні доручення на оплату вказаного товару (а.с.28-52 т.1)

31 травня 2018 року між ТОВ «Дортікос» (постачальник) та ТОВ «Венчурс Груп» (покупець) укладено договір поставки №103118-Д/В (а.с.54), за умовами якого відбулась поставка продукції, зазначеної в специфікації №1 (а.с.57 т.1), в тому числі підстанції трансформаторної комплектної КТПЖ (м) - 1600/27,5/0,4 У1 загальною вартістю 1550400,00 грн, в тому числі ПДВ - 258400,00 грн.

За результатами виконання умов договору від 31 травня 2018 року №103118-Д/В складено видаткові накладні, рахунки на оплату, акти прийому-передачі товару, товарно-транспортні накладні (а.с.58-70 т.1).

Оплата за поставлений товар здійснена платіжними дорученнями, зокрема, від 04 липня 2018 року №98 (а.с.75 т.1) на загальну суму 1000000,00 грн, в тому числі ПДВ 166666,67 грн, та від 13 липня 2018 року №114 (а.с.79 т.1) на загальну суму 550400,00 грн, в тому числі ПДВ - 91733,33 грн, з призначенням платежу - оплата за обладнання згідно з договором поставки №103118-Д/В від 31 травня 2018 року.

Здійснення розрахунків за вказаним договором поставки також підтверджується актом звірки взаєморозрахунків (а.с.71 т.1) та карткою рахунку « 36» по контрагенту «Венчурс Груп» за період з 01 червня 2018 року по 06 серпня 2018 року (а.с.72 т.1).

Позивачем було складено та направлено засобами електронного зв`язку до контролюючого органу податкову накладну від 27 червня 2018 року №10 (а.с.101 т.1) щодо на загальну суму 1550400,00 грн, в тому числі ПДВ - 258400,00 грн, однак її реєстрація була зупинена відповідно до вимог п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України. ПН/РК відповідає вимогам п.п. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку», запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку корегування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На виконання вимог контролюючого органу, 10 серпня 2018 року позивачем засобами телекомунікаційного зв`язку направлено повідомлення про надання про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено №2 (а.с.149 т.1), в яких зазначено, що наведений у податковій накладній товар поставлявся до ТОВ «Венчурс Груп» за видатковою накладною №10 від 27 червня 2018 року на підставі договору поставки №103118-Д/В від 31 травня 2018 року, а сам товар був придбаний позивачем у ТОВ «Тулс Інвест» за видатковою накладною №76 від 27 червня 2018 року на підставі договору поставки від 01 червня 2018 року №100118-Д/В, направлено додаткові документи, що розкривають зміст операції та їх детальний опис на 14 аркушах.

Рішенням про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №881393/41962028 від 14 серпня 2018 року (а.с.96 т.1) відмовлено в реєстрації податкової накладної №10 від 27 червня 2018 року, з підстави ненадання платником податку копій документів: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

За наслідком оскарження вказаного рішення в адміністративному порядку, рішенням комісії з питань розгляду скарг від 12 вересня 2018 року №30094/41962028/2 (а.с.99 т.1) залишено скаргу позивача без задоволення та рішення комісії контролюючого органу - без змін.

Вважаючи протиправною відмову в реєстрації податкової накладної, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що відповідач (Державна фіскальна служба України), як суб`єкт владних повноважень, не довів наявності підстав для відмови у реєстрації податкової накладної, а тому оскаржуване рішення щодо відмови в реєстрації податкової накладної є необґрунтованим, не мотивованим та не відповідає положенням законодавства, а податкова накладна від 27 червня 2018 року №10 повинна бути прийнята та зареєстрована операційним днем, коли вона була надіслана позивачем.

За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, колегія суддів доходить наступних висновків.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.201.1 ст.201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.16 ст.201 ПК України (у редакції, чинній з 31 грудня 2017 року) встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Редакція п.201.16 ст.201 ПК України змінена на підставі Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році» від 07 грудня 2017 року № 2245-VIII.

Пунктом сьомим Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону Кабінету Міністрів України доручено до 1 березня 2018 року визначити порядок зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування, прийняти нормативно-правові акти, необхідні для реалізації цього Закону, привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та забезпечити перегляд та приведення центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

21 лютого 2018 року на виконання вимог вказаного Закону Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», якою, зокрема, затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Окремими положеннями наведеного Порядку не визначено конкретних критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, натомість на підставі пункту 10 цього Порядку зобов`язано Державну фіскальну службу України визначити такі критерії та погодити їх з Міністерством фінансів України.

На час виникнення та розвитку спірних у цій справі правовідносин критерії ризиковості здійснення операцій були визначені листом Державної фіскальної служби України №959/99-99-07-18 від 21 березня 2018 року за погодженням з Міністерством фінансів України від 22 березня 2018 року. Критерії погоджено за умови, що вони будуть переглянуті протягом місяця.

Отже, на час виникнення спірних правовідносин та прийняття спірних у цій справі актів індивідуальної дії, хоча й набула чинності змінена редакція пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України у відповідності до вимог якої прийнято Порядок № 117, проте реалізація механізму зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних поставлена у залежність від наявності критеріїв ризиковості господарських операцій. Відповідні критерії у період, що аналізується, визначалися листом ДФС від 21 березня 2018 року №959/99-99-07-18.

Колегія суддів зазначає, що листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами у розумінні статті 117 Конституції України, а відтак не є джерелом права відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України. Натомість, як вбачається з матеріалів справи, платником податків надано до податкового органу первинні документи на підтвердження реальності господарських операцій.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Крім того, акти, що затверджують критерії ризиковості здійснення операцій мають на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством.

Враховуючи, суперечливість нормативного регулювання, проаналізоване судом, як підстави застосування презумпції правомірності рішень платника (підпункт 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України), а також вимоги принципів правової визначеності та передбачуваності, колегія суддів доходить висновку щодо безпідставності зупинення реєстрації податкової накладної позивача, як передумови прийняття відповідного рішення Комісії, адже у критерій ризиковості, визначений виключно листом ДФС від 21 березня 2018 року № 959/99-99-07-18, внаслідок чого рішення комісії ГУ ДФС у м.Києві від 14 серпня 2018 року №881393/41962028 (а.с.96) про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є протиправним.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права наведений у постановах Верховного Суду від 21 травня 2019 року у справі №620/3556/18 та від 23 серпня 2019 року у справі №540/2602/18, який в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України має бути врахований судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 року №190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації», яка на момент виникнення спірних правовідносин втратила чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 117 від 21 лютого 2018 року.

Таким чином, судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, що у відповідності до ст.317 КАС України є підставою для скасування або зміни судового рішення.

В той же час, на момент прийняття Комісією рішення від 14 серпня 2018 року №881393/41962028 про відмову в реєстрації податкової накладної від 27 червня 2018 року №10 в ЄРПН набрала чинності постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації; Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (в редакціях, що були чинні на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п.п.18-19 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (Порядок зупинення №117) письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Пунктами 23, 24 Порядку зупинення №117 передбачено, що комісією регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 15 цього Порядку:

щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в поточному місяці у Реєстрі, з урахуванням поданої податкової накладної / розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, менше 30 млн. гривень, приймається рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, яке реєструється в окремому Реєстрі податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, та надсилається платнику податку у порядку, встановленому статтею 42 Кодексу;

щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в поточному місяці у Реєстрі, з урахуванням поданої податкової накладної / розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, більше 30 млн. гривень включно, приймається рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, яке попередньо реєструється в окремому Реєстрі податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, та надсилається до комісії центрального рівня.

Комісія центрального рівня протягом семи робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів відповідно до пункту 15 цього Порядку, але не раніше отриманого рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі комісії регіонального рівня, може прийняти інше рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі. Прийняте комісією центрального рівня рішення реєструється в окремому Реєстрі податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, та надсилається платнику податку у порядку, встановленому статтею 42 Кодексу, а рішення Комісії регіонального рівня скасовується.

Отже, саме комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної і лише після отримання такого рішення, комісія центрального рівня набуває повноважень щодо прийняття зі свого боку іншого рішення.

З наведеного вбачається, що рішення від 14 серпня 2018 року №881393/41962028 про відмову в реєстрації податкової накладної від 27 червня 2018 року №10 в ЄРПН було прийнято не комісією Державної фіскальної служби України, яка являється комісією центрального рівня, а комісією регіонального рівня, а саме Комісією ГУ ДФС у м.Києві.

Колегія суддів звертає увагу, що з оскаржуваного рішення комісії від 14 серпня 2018 року №881393/41962028 неможливо встановити, комісією якого рівня воно було прийнято, а тому суд першої інстанції, дійшов вірного висновку про протиправність та не вмотивованість вказаного рішення, однак дійшов помилкового висновку, що наведене рішення було прийнято комісією ДФС України.

Частиною 1 ст.2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм матеріального права, беручи до уваги завдання адміністративного судочинства, з метою повного та належного захисту прав та інтересів позивача, колегія суддів доходить висновку, що позовні вимоги ТОВ «Дортікос» мають бути задоволені шляхом визнання протиправним та скасування рішення саме комісії ГУ ДФС у м.Києві від 14 серпня 2018 року №881393/41962028 із подальшою реєстрацією податкової накладної від 27 червня 2018 року №10 в ЄРПН Державною фіскальною службою України.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно по суті вирішив справу, однак за неповного встановлення обставин справи і неправильного застосування норм матеріального права, що призвело до помилкових висновків щодо мотивів задоволення позовних вимог та суб`єкта владних повноважень, що прийняв оскаржуване рішення, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зміни мотивувальної частини рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м.Києві - задовольнити частково.

Змінити мотивувальну частину рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 03 квітня 2019 року з урахуванням висновків даної постанови та викласти абзац 2 резолютивної частини рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 03 квітня 2019 року в такій редакції:

«Визнати протиправним та скасувати рішення від 14 серпня 2018 року №881393/41962028 комісії Головного управління ДФС у м.Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, щодо відмови в прийнятті податкової накладної від 27 червня 2018 року №10».

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 03 квітня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 15 жовтня 2019 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді В.О.Аліменко

Л.В.Бєлова