Справа № 646/6359/19
Суддя: Янцовська Т. М.
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 646/6359/19
№ провадження 2-а/646/154/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.10.2019 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова в складі

головуючого судді Янцовської Т.М.,

з участю секретаря Маркової О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 4 батальйону 4 роти Департаменту патрульної поліції УПП в Харківській області Джесюка Руслана Олександровича про визнання дій неправомірними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора УПП в Харківській області ДПП Джесюка Р.О. про визнання дій інспектора неправомірними, постанову незаконною, скасування постанови серії ЕАВ №1485930 від 04.09.2019 р. в справі про адміністративне правопорушення, та закриття провадження в справі, посилаючись на наступні обставини.

04.09.2019 р. близько 9:00 год. позивач рухався, керуючи автомобілем ДЄУ-Ланос, д.н. НОМЕР_1 по пр. Московський в м. Харкові. Проїжджаючи повз зупинку громадського транспорту біля метро "пр. Московський" поруч з будинком за адресою пр. Московський, 138 А, почув сирену та побачив у дзеркало автомобіль патрульної поліції. При зупинці поліцейський звинуватив його в порушенні ПДД, а саме декілька хвилин тому при повороті з пр. Льва Ландау на пр. Московський проїхав по смузі для руху маршрутних транспортних засобів, зі встановленим знаком 5.11. Але відповідно до п. 17.2 ПДД "водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини." Інспектор не ознайомив його з правами, передбаченими статтями 268 КУпАП та 63 Конституції України, а згодом виніс постанову, не розглянувши справу по суті. У зв`язку з чим дії відповідача є протиправними, а постанова є незаконною, винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права та безумовно підлягає скасуванню.

В судовому засідання позивач свої вимоги, викладені у позові, підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у ньому.

В судове засідання відповідач не з`явився, належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, не повідомив суд про причини неявки.

Неприбуття в судове засідання учасника справи, належним чином повідомленого про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч. 3 ст. 268 КАС України).

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.

Вислухавши позивача, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного.

04.09.2019 р. інспектором 4 батальйону 4 роти Департаменту патрульної поліції УПП в Харківській області Джесюком Р.О. винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1485930 відносно позивача про порушення останнім вимог п. 17.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП. Підставами до прийняття постанови стало те, що 04.09.2019 р. о 09-08 год. в м Харкові, пр. Московський 138Г водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, здійснив смугу на проїзжу частину, позначену знаком 5.11. До позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у дохід держави в розмірі 510 гривень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 9 КАС України в якості одного з принципів адміністративного судочинства вказує диспозитивність та змагальність сторін, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Стаття 77 КАС України обов`язок доказування обставин, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, покладає на сторону, яка на такі обставини посилається. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

П.п. 17.1, 17.2 ПДР України передбачають, що на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі. Водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.

Також, вимоги ч. 3 ст. 122 КУпАП передбачають відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Відповідно до пунктів 1, 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 р., справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Досліджена у судовому засіданні постанова по справі про адміністративне правопорушення, скасування якої є предметом позову, не містить обставин, які б встановлювали наявність адміністративного порушення, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження події адміністративного правопорушення, відсутні будь-які пояснення свідків події або інші доказі, передбачені ст. 251 КУпАП. Описова частина постанови сама по собі не може бути доказом вини водія у скоєнні адміністративного правопорушення.

Відповідачем не надано доказів на спростування тверджень позивача щодо дотримання ним п. 17 ПДР України та не надано жодних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Суд приходить до висновку, що відповідачем правомірність винесення оспорюваної постанови про адміністративне правопорушення не доведена. Відповідачем при винесенні постанови не враховані докази передбачені ст. 251 КУпАП та обставини визначені у ст. 280 КпАП України. У постанові не дано оцінку доказам, в порядку ст. 252 КУпАП, тобто вона належним чином не мотивована. Також у постанові не зазначено обставин, передбачених ст. ст. 33-35 КУпАП, які необхідно враховувати при накладенні стягнення. Отже, оскаржувана постанова не відповідає ст. 283 КУпАП, а тому вимоги позивача про скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення підлягають задоволенню.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Тобто нормами чинного законодавства не передбачено при розгляді справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визнання дій неправомірними, постанови незаконною, а тому в цій частині позову необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 122, ст. 287-289 КУпАП, ст. ст. 2, 6, 9, 241-246, 286 КАС України,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до інспектора 4 батальйону 4 роти Департаменту патрульної поліції УПП в Харківській області Джесюка Руслана Олександровича про визнання дій неправомірними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову серії ЕАВ № 1485930 від 04.09.2019 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити.

В іншій частині позову у задоволенні відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Т.М. Янцовська