Справа № 340/1084/19
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2019-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 жовтня 2019 року м. Дніпросправа № 340/1084/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Малиш Н.І., Шальєвої В.А., секретар судового засідання - Лащенко Р.В., за участю представника позивача - Проніна Ю.О. , представника відповідача - Мельничука Л.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу

Головного управління Державної казначейської служби України у Рівненській області

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.06.2019 року в адміністративній справі №340/1084/19 (головуючий суддя у 1 інстанції Петренко О.С.)

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до Головного управління Державної казначейської служби України у Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної казначейської служби України у Рівненській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління державної казначейської служби України у Рівненській області щодо повернення без прийняття до виконання ухвали господарського суду Рівненської області від 02.04.2019 року у справі №918/328/16;

- зобов`язати Головного управління державної казначейської служби України у Рівненській області прийняти до виконання ухвалу Господарського суду Рівненської області від 02.04.2019 року у справі №918/328/16;

- встановити судовий контроль за виконанням судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ухвалою Господарського суду Рівненської області від 02.04.2019 року в справі №918/328/16 звернуто стягнення на грошові кошти в розмірі 171770 грн. 33 коп., що належать Службі автомобільних доріг Рівненської області в межах заборгованості останнього перед ДП "Рівненський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" відповідно до рішення господарського суду Рівненської області у справі №918/201/18 від 10.08.2018 року. Вказана ухвала набрала законної сили та відповідно до положень ч.7 ст.327 ГПК України є виконавчим документом. Позивач зазначив, що з метою виконання ухвали, він звернувся до відповідача з відповідною заявою, однак листом від 17.04.2019 року за вих.№13-08-10/1068 відповідач повернув подану позивачем ухвалу без прийняття, в зв`язку з тим, що вона не є виконавчим документом.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.06.2019 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління державної казначейської служби України у Рівненській області щодо повернення без прийняття до виконання ухвали господарського суду Рівненської області від 02.04.2019 року у справі №918/328/16. Зобов`язано Головне управління державної казначейської служби України у Рівненській області прийняти до виконання ухвалу господарського суду Рівненської області від 02.04.2019 року у справі №918/328/16. Стягнуто на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (ін. код - НОМЕР_1 ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 2975,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління державної казначейської служби України у Рівненській області.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права та судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини у справі, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що ухвала Господарського суду Рівненської області від 02.04.2019 року в справі №918/328/16 є виконавчим документом, оскільки нормами чинного законодавства не передбачено, що ухвала про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, є виконавчим документом.

В відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить залишити рішення суду першої інстанції без змін. Також представник позивача подав заяву про стягнення судових витрат на користь позивача, понесених останнім на правничу допомогу за складання адвокатом відзиву на апеляційну скаргу.

Представник позивача у судовому засіданні просив відмовити у задоволені апеляційної скарги.

Представник відповідача у судовому засіданні просив задовольнити апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи ухвалою Господарського суду Рівненської області від 02.04.2019р. у справі №918/328/16 звернуто стягнення на грошові кошти у розмірі 171 770 грн. (сто сімдесят одну тисячу сімсот сімдесят гривень) 33 коп., що належать Службі автомобільних доріг Рівненської області (33028, вул. Пушкіна, буд. 19, ) в межах заборгованості останнього перед Дочірнім підприємством "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (33028.м. Рівне, вул. Остафова. буд. 7, ) відповідно до рішення Господарського суду Рівненської області у справі № 918/201 18 від 10.08.2018, на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 . Вказана ухвала набрала законної сили 02.04.2019р.

10.04.2019 р. ФОП ОСОБА_2 звернувся до відповідача з заявою про виконання ухвали Господарського суду Рівненської області від 02.04.2019 року у справі №918/328/16 про звернення стягнення на грошові кошти.

Листом №13-08-10/1068 від 17.04.2019р. відповідач повернув подану позивачем ухвалу з додатком без прийняття до виконання, оскільки ухвала Господарського суду Рівненської області від 02.04.2019р. у справі №918/328/16 відповідно до ст.336 ГПК України не є виконавчим документом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ухвала Господарського суду Рівненської області від 02.04.2019р. у справі №918/328/16 є виконавчим документом та обов`язкова для виконання відповідачем.

На підтвердження своєї позиції, суд першої інстанції посилався на постанову Пленуму Вищого господарського суду від 17.10.2012 року №9, в якому, зокрема, зазначено , що ухвала про відстрочку або розстрочку виконання рішення, зміну способу та порядку виконання рішення, ухвали, постанови, підлягає виконанню на підставі п.2 ч. 2 ст.17 Закону України "Про виконавче провадження", тому відповідний наказ в цьому випадку не видається. При цьому, в п.7.1.2 зазначеної постанови розтлумачено, що під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленим. Зокрема, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості. Змінюючи спосіб і порядок виконання рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Також суд першої інстанції зазначив, що приймаючи ухвалу від 02.04.2019 року у справі №918/328/16, господарський суд Рівненської області не змінив по суті рішення, а лише визначив порядок звернення стягнення на грошові кошти, що знаходяться у третіх осіб, в порядку ст.336 ГПК України та вказана ухвала є похідною від трьох наказів господарського суду Рівненської області від 05.09.2019 року в справі №918/328/16, а тому видача нового наказу на виконання ухвали законодавцем не передбачена.

Крім того, суд першої інстанції взяв до уваги, що листом Господарського суду Рівненської області від 27.05.2019 року, в якому за результатами розгляду заяви позивача про видачу наказу на виконання ухвали від 02.04.2019 року у справі №918/3238/19 повідомлено, що ухвала господарського суду про звернення стягнення на грошові кошти підлягає виконанню органами ДВС або іншим органами виконання судових рішень, відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження", видача наказу при цьому не передбачена ГПК України.

Колегія суддів з вказаними висновками суду першої інстанції не погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 (далі - Порядок № 845), рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів.

Відповідно до абз. 4 п. 2 Порядку №845 виконавчі документи - оформлені в установленому порядку виконавчі листи судів та накази господарських судів, видані на виконання рішень про стягнення коштів, а також інші документи, визначені Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно з ч. 1, 3 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчим документом. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Слід зазначити, що ГПК України визначено вичерпний перелік ухвал, які є виконавчими документами, натомість ухвала про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам не віднесена до виконавчих документів.

Щодо посилання на постанову Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» колегія суддів зазначає, що в казаному Пленумі йдеться мова про ухвали про відстрочку або розстрочку виконання рішення, зміни способу і порядку виконання рішення, ухвали, постанови та не зазначено, що ухвала про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам є виконавчим документом та її виконання не потребує ухвалення судом відповідного наказу.

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апелянта, що в листі Господарського суду Рівненської області від 27.05.2019 року не зазначено норми права про віднесення вказаної ухвали до виконавчого документа.

Посилання представника позивача на ч.7 ст.327 ГПК України є безпідставними, оскільки вказаною нормою встановлено перелік ухвал, які вносяться судом до Єдиного державного реєстру виконавчих документів не пізніше двох днів з дня її постановлення у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, зокрема, звернення стягнення на грошові кошти, що належать третім особам, та нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, проте вказана норма не визнає такі ухвали виконавчими документами.

За таких обставин колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що ухвала Господарського суду Рівненської області від 02.04.2019 року у справі №918/328/16 є виконавчим документом та як наслідок відповідач, який зобов`язаний керуватися порядком №845, не мав правових підстав для виконання вказаної ухвали.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги та не вбачає підстав задоволення заяви представника позивача про стягнення судових витрат на користь позивача, понесених останнім на правничу допомогу за складання адвокатом відзиву на апеляційну скаргу.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи; не доведеними є обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи; судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Рівненській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.06.2019 року в адміністративній справі №340/1084/19 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Державної казначейської служби України у Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити дії - задовольнити.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.06.2019 року в адміністративній справі №340/1084/19 - скасувати.

В задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Державної казначейської служби України у Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити дії - відмовити.

Вступна та резолютивна частини постанови складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 09.10.2019 року, в повному обсязі постанова складена відповідно до вимог ст. 243 КАС України.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя Н.І. Малиш

суддя В.А. Шальєва