Справа № 200/12874/18-а
Суддя: Аканов О.О.
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову в ухваленні додаткового рішення

21 жовтня 2019 р. Справа №200/12874/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Аканова О.О.,

при секретарі Нестеренко Н.Л.,

за участю

позивач до суду не з`явився,

представника відповідача Здор Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Департаменту кіберполіції Національної поліції України про ухвалення додаткового судового рішення по справі №200/12874/18-а,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту кіберполіції Національної поліції України (02093, м.Київ, вул.Бориспільська, 19, ) про визнання бездіяльності відповідача щодо не включення до наказу від 27 серпня 2018 року № 146о/с про звільнення позивача зі служби в поліції відомостей про невикористані дні щорічних чергових оплачуваних відпусток з 07.11.2015-2017 роки протиправною; зобов`язання внести зміни до наказу від 27 серпня 2018 року №146о/с про звільнення позивача зі служби в поліції, включивши до нього відомості про невикористані дні щорічних чергових оплачуваних відпусток з 07.11.2015-2017 роки, 15 діб за 2016 рік, 30 діб за 2017 рік; зобов`язання виплатити належні компенсаційні суми: компенсацію за невикористані доби щорічних чергових оплачуваних відпусток з 07.11.2015 - 2017 роки, середньомісячний заробіток за весь час затримки за несвоєчасний розрахунок при звільненні по день ухвалення рішення.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21 березня 2019 року адміністративний позов задоволено частково, а саме: зобов`язано Департамент кіберполіції Національної поліції України (02093, м.Київ, вул.Бориспільська, 19, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) суму середнього заробітку за весь період затримки невиплати компенсації за невикористану відпустку з 07.11.2015 рік по 31.12.2015 - 3 доби, за 2016 рік - 15 діб, за 2017 рік - 30 діб по день винесення рішення у справі.

15 жовтня 2019 року відповідач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення по справі № 200/12874/18-а.

В обґрунтування поданої заяви відповідач зазначив, що у рішенні суд не вирішив питання про середньомісячний заробіток за весь час затримки за несвоєчасний розрахунок при звільненні по день ухвалення рішення.

На підставі зазначеного, відповідач просив суд ухвалити додаткове судове рішення по адміністративній справі № 200/12874/18-а, із зазначенням середньомісячного заробітку за весь час затримки за несвоєчасний розрахунок при звільненні по день ухвалення рішення.

Позивач належним чином повідомлений про розгляд заяви до суду не з`явився.

Представник відповідача в судовому засіданні наполягала на задоволенні заяви.

Відповідно до ч.3 ст.252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши дану заяву та оцінивши подані докази, суд доходить висновку про відмову в її задоволенні, з огляду на наступне.

Відповідно до положень статті 252 КАС України суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення, згідно норм частини другої зазначеної статті, може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

У пункті 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 "Про судове рішення в адміністративній справі" зазначено, що додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Окрім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися (постановлятися), якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Отже, з аналізу норм чинного законодавства України вбачається, що додаткове судове рішення може бути прийняте у випадках, чітко встановлених процесуальним законом (стаття 252 КАС).

Відповідно до положень частини першої статті 246 КАС України рішення суду складається з вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин.

Так, зокрема, у мотивувальній частині рішення, згідно вимог частини четвертої зазначеної статті, зазначаються:

1) обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини;

2) докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення;

3) мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову;

4) чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку;

5) норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування;

6) норми права, на які посилалися сторони, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування;

7) мотиви, з яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суд, відмовляючи у позові, дійшов висновку, що оскаржуване рішення, дія чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень визнано судом таким, що вчинено відповідно до вимог частини другої статті 2 цього Кодексу.

У резолютивній частині рішення, згідно вимог частини п`ятої зазначеної статті, зазначаються:

1) висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог;

2) розподіл судових витрат;

3) строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження;

4) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та по батькові (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін (для фізичних осіб), за його наявності, або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України.

Відповідно до ч.6. ст.246 КАС України у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про:

1) порядок і строк виконання рішення;

2) надання відстрочення чи розстрочення виконання рішення;

3) повернення судового збору;

4) призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дату, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру понесених нею судових витрат;

5) дату складення повного рішення суду.

Судом встановлено, що задовольняючи позовні вимоги, суд у мотивувальній частині свого рішення зазначив мотиви, щодо підстав для задоволення позовних вимог позивача на підставі аналізу норм чинного законодавства України.

На підставі зазначеного, у резолютивній частині рішення суд зробив висновки про задоволення позовних вимог позивача частково.

На рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 березня 2019 року по справі № 200/12874/18-а відповідачем була подана апеляційна скарга. Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 30 липня 2019 року по справі № 200/12874/18-а апеляційну скаргу Департаменту кіберполіції Національної поліції України на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2019 року залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Судом встановлено, що при розгляді справи по суті не було предметом спору застосування Порядку №100 чи наказу №260, а тому посилання у судовому засіданні представника відповідача щодо визначення судом у додатковому рішенні способу виконання судового рішення шляхом зазначення Порядку чи наказу буде зміною резолютивної частини рішення суду та втручанням в дискреційні повноваження відповідача, за умови, що рішення суду набрало законної сили 30 липня 2019 року.

Проте, з аналізу поданої заяви відповідача, суд доходить висновку, що у ній фактично ставиться питання про зміну резолютивної частини рішення суду.

Суд вважає, що ухвалення додаткового рішення із зазначенням середньомісячного заробітку за весь час затримки за несвоєчасний розрахунок при звільненні по день ухвалення рішення може змінити суть основного рішення та буде містити висновки про права й обов`язки осіб.

Враховуючи вищевикладене, заява відповідача про винесення додаткового судового рішення по справі задоволенню не підлягає.

Відповідно до положень частини четвертої статті 252 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення, відповідно до положень частини п`ятої зазначеної статті, можуть бути оскаржені.

Керуючись статтями 243, 248, 252, 294, Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Департаменту кіберполіції Національної поліції України про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 200/12874/18-а за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Департаменту кіберполіції Національної поліції України (02093, м.Київ, вул.Бориспільська, 19, ) про визнання бездіяльності відповідача щодо не включення до наказу від 27 серпня 2018 року № 146о/с про звільнення позивача зі служби в поліції відомостей про невикористані дні щорічних чергових оплачуваних відпусток з 07.11.2015-2017 роки протиправною; зобов`язання внести зміни до наказу від 27 серпня 2018 року №146о/с про звільнення позивача зі служби в поліції, включивши до нього відомості про невикористані дні щорічних чергових оплачуваних відпусток з 07.11.2015-2017 роки, 15 діб за 2016 рік, 30 діб за 2017 рік; зобов`язання виплатити належні компенсаційні суми: компенсацію за невикористані доби щорічних чергових оплачуваних відпусток з 07.11.2015 - 2017 роки, середньомісячний заробіток за весь час затримки за несвоєчасний розрахунок при звільненні по день ухвалення рішення - відмовити.

Ухвала постановлена в нарадчій кімнаті та підписана 21 жовтня 2019 року.

Ухвала суду може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (підписання) в порядку, визначеному статтею 297 КАС України. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя О.О. Аканов