Справа № 240/8163/19
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
15 жовтня 2019 року м. Житомир справа № 240/8163/19
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Майстренко Н.М.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просить:
- визнати неправомірними дії Коростенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у зарахуванні часу роботи на підприємстві;
- зобов`язати Коростенське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області включити до трудового стажу період роботи з 16.06.1958 по 01.01.1974 відповідно до записів у трудовій книжці;
- зобов`язати Коростенське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зробити перерахунок розміру пенсії з моменту її нарахування у зв`язку з включенням до страхового стажу періоду роботи з 16.06.1958 по 01.01.1974;
- повернути з державного бюджету кошти, сплачені нею у якості судового збору, у сумі 768,40 грн.
В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що Коростенським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області до її трудового стажу не зараховано період роботи з 16.06.1958 по 01.01.1974, який відображений в трудовій книжці, оскільки, на думку відповідача, записи в трудовій книжці є неналежними. Отже, при підтвердженні трудового стажу за цей період слід користуватись Порядком підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.09.1993 №637, який передбачає необхідність подання уточнюючих довідок з тих підприємств, що не ліквідовані.
Ухвалою суду від 15.07.2019 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.
Копію ухвали позивач, відповідач отримали 18.07.2019, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.
Від Коростенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Вказує, що трудова книжка заповнена з порушеннями норм пунктів 2.2, 2.6, 2.8, 2.9 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58.
Ухвалою від 06.09.2019 суд перейшов із розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у даній адміністративній справі призначено на 01.10.2019.
У підготовче засідання, призначене на 01.10.2019, учасники справи не з`явилися, на адресу суду від них надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, у зв`язку з чим суд протокольною ухвалою перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.
Ухвалою суду від 01.10.2019 закрито підготовче провадження і призначено адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до судового розгляду по суті. Подальший розгляд справи здійснено у порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) учасників справи.
Разом з тим, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області у відзиві на позов заявлено клопотання про заміну відповідача у справі №240/8163/19 - Коростенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на належного - Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, у зв`язку із припиненням діяльності Коростенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області. Суд задовольнив клопотання та замінив неналежного відповідача у справі - Коростенське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на належного - Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.
Згідно з ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Відповідно до положень ч. 5 ст. 262, ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Суд, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними ст.ст. 257-263 КАС України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася з заявою до Коростенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про зарахування до стажу роботи періодів роботи з 16.06.1958 по 24.12.1960 в "Коростенській райагропромтехніці", з 13.03.1961 по 21.09.1964 на "Коростенській прядильно-ткацькій фабриці" та з 16.11.1971 по 01.01.1974 на підприємстві "Востокрибхолодфлот".
Відповідач листом від 05.03.2019 №73/Т-8 розглянув заяву ОСОБА_1 та повідомив, що відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", ч. 4 ст. 24, ст. 62 Закону України "Про пенсійне страхування", відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 12.08.1993 №637 на сьогоднішній день зарахувати стаж роботи на "Коростенскій райагропромтехніці" та "Коростенській прядильно-ткацькій фабриці" немає підстав, оскільки відсутні головні умови зарахування стажу роботи. Разом з тим, зазначено, що пенсійним фондом здійснено запит на підприємство від 25.01.2019 №1045/02.1 щодо можливості зарахування до страхового стажу період роботи з 16.06.1958 по 24.12.1960.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, а свої законні права та інтереси порушеними, позивач звернулась з даним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У відповідності до частини першої статті 46 Конституції України громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та інших випадках, передбачених законом.
Статтею 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) встановлено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Згідно із частиною другою статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.
Статтею 2 Закону №1788-XII визначені види трудових пенсій: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.
Згідно з приписами статті 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Також, у відповідності до статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.
За приписами пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за № 110, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника (далі - Інструкція №58).
Пунктом 1.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників передбачено, що трудові книжки раніше встановленого зразка обміну не підлягають.
Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Отже, основним документом, який підтверджує наявність у особи трудового стажу, є трудова книжка.
При цьому, слід зазначити, що відповідальність за оформлення та ведення трудової книжки покладено на роботодавця. Трудова книжка оформлюється при першому прийнятті особи на роботу та при подальшому працевлаштуванні на інше місце роботи обміну не підлягає.
Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду, наведеною у постанові від 06.02.2018 у справі № 677/277/17.
З матеріалів справи вбачається, що в першому записі трудової книжки позивача від 16.06.1958 міститься напис "Зачислена рабочим материального склада", а у графі 4 зазначено, що даний запис зроблений на підставі наказу від 08.04.1959 №53, також датою заповнення трудової книжки є 08.04.1959.
У зв`язку з цим, пенсійним фондом 25.01.2019 здійснено запит щодо надання підтверджуючих документів про стаж роботи позивача з 16.06.1958 по 21.12.1960, на який від Публічного акціонерного товариства "Коростенська райагропромтехніка" надійшла відповідь, що документи підприємства за 1958 рік не збереглися.
Пунктом 2.2 Інструкції №58 встановлено, що заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем "кваліфікований робітник", "молодший спеціаліст", "бакалавр", "спеціаліст" та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування. До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Стягнення до трудової книжки не заносяться.
Пунктом 2.6 Інструкції №58 передбачено, що у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження га заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.
Пунктом 2.8 Інструкції №58 передбачено, що якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності архівними установами.
Пунктом 2.9 Інструкції №58 передбачено, що виправлені відомості про роботу, про переведення на іншу роботу, про нагородження та заохочення та інші мають повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження. У разі втрати наказу чи розпорядження або невідповідності їх фактично виконуваній роботі виправлення відомостей про роботу здійснюється на основі інших документів, що підтверджують виконання робіт, не зазначених у трудовій книжці. Показання свідків не можуть бути підставою для виправлення занесених раніше записів.
Суд встановив, що записи у трудовій книжці позивача за період з 08.04.1959 (дати її заведення) по 01.01.1974 виконано без виправлень, у чіткій часовій послідовності. Також записи містять підписи та печатки роботодавців, що підтверджується наданою копією трудової книжки.
Доводи відповідача про те, що в 6 записі трудової книжки позивача від 21.09.1964 "Уволена с работы в связи с призывом в ОСОБА_2 ", у графі 4 не зазначено, на підставі якого документу внесено запис, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки, як було зазначено, відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для власника трудової книжки, а отже, й не може впливати на його особисті права.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №677/277/17.
Таким чином, записи у трудовій книжці ОСОБА_1 належним чином підтверджують стаж роботи з 08.04.1959 (з дати заведення трудової книжки) по 01.01.1974, що дає позивачу право на включення спірного періоду до її загального стажу роботи та, як наслідок, право на перерахунок розміру пенсії. При цьому, суд не може визнати обґрунтованими вимоги про включення до стажу роботи періоду з 16.06.1958 по 08.04.1959, оскільки цей період не охоплюється періодом ведення трудової книжки.
У відповідності до положень статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" днем звернення за перерахунком пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами. Право на перерахунок пенсії реалізується особою на підставі власного волевиявлення шляхом подання до органу Пенсійного фонду України відповідної заяви.
Згідно з ч. 4 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених ч. 1 ст. 35, ч. 2 ст. 38, ч. 3 ст. 42 та ч. 5 ст. 48 цього Закону, провадиться, зокрема, у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.
Судом встановлено, що за перерахунком пенсії позивач звернулась 20.02.2019, тому перерахунок пенсії позивачу слід проводити з 01.03.2019.
Покладення такого обов`язку на відповідача не є перебиранням функції іншого суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта, та зобов`язанням його приймати рішення, які входять до його компетенції чи до компетенції іншого органу, з огляду на обов`язковість ефективного механізму захисту порушеного права.
Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Частиною 3 статті 139 КАС України передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Приймаючи до уваги часткове задоволення позову та приписи ст. 139 КАС України, на користь позивача належить стягнути понесені нею судові витрати у сумі 384,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.
Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246, 250, 255, 257-262, 295 КАС України, суд
Позов задовольнити частково.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 15.10.2019.

Суддя Н.М. Майстренко