Справа № 520/5281/19
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 р. Справа № 520/5281/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Бегунца А.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.07.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Мороко А.С., м. Харків, повний текст складено 22.07.19 року по справі № 520/5281/19

за позовом ОСОБА_1

до Зміївського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Зміївського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, (далі - відповідач), в якому, з урахуванням уточненого позову, просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Зміївського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області від 14.05.2019 р. щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 , як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", п. 9-1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", п.п. 2-3 постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 р. № 851 "Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з урахуванням проведених виплат;

- зобов`язати Зміївське об`єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01.10.2017 року, обчисливши її з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", п. 9-1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", п.п. 2-3 постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 № 851 "Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з урахуванням проведених виплат.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.07.2019 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Зміївського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.07.2019 р. та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що рішення Зміївського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області від 14.05.2019 р. є протиправним, та підлягає скасуванню. Крім цього, вказує, що має право на перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01.10.2017 року, з обчисленням її з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", п. 9-1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", п.п. 2-3 постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 р. № 851 "Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з урахуванням проведених виплат та зазначає про недопустимість обмеження розміру його пенсії та необхідності захистити його права та охоронювані законом інтереси. Посилаючись на викладені доводи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Зміївському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію по інвалідності, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

06 травня 2019 року позивач звернувся до Зміївського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про перерахунок пенсії з 01.10.2017 та виплату пенсії, обчислену з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного відповідно до статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Рішенням відповідача від 14.05.2019 р. ОСОБА_1 відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії, оскільки позивач призваний на військові збори та виконував роботи по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи не в період проходження строкової служби.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з правомірності рішення відповідача, оскільки позивач просив перерахувати пенсію з 01.10.2017 року, а тому заяву розглянуто з урахуванням статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що діяла з 01.10.2017 року по 25.04.2019 року.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, суд першої інстанції, розглядаючи справу, встановив, що позивач звернувся із заявою про перерахунок пенсії 06.05.2019 року, в якій просив провести перерахунок з 01.10.2017 року, а тому відповідачем було проведено розгляд вказаної заяви з урахуванням статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що діяла з 01.10.2017 року по 25.04.2019 року.

Разом з тим, на вимогу апеляційного суду, відповідачем надано належним чином завірену копію заяви позивача від 06.05.2019 року, зі змісту якої встановлено, що позивач просив провести перерахунок пенсії з 25.04.2019 року відповідно до статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Таким чином, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та висновки, викладені у рішенні, не відповідають обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Так, з матеріалів справи колегією суддів встановлено, що 06.05.2019 р. позивач звернувся до Зміївського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області із заявою про перерахунок пенсії з 25.04.2019 та виплату пенсії, обчислену з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року згідно статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Фактичною підставою для такого звернення слугувало прийняття рішення Конституційним Судом України № 1-р(II)/2019 від 25.04.2019 р. у справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19).

Згідно рішення Зміївського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області від 14.05.2019 р. позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії з 25.04.2019 р. на тій підставі, що під час участі у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у 1987-1988 роках позивач не проходив дійсної строкової служби.

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 30.05.1986 р. по 01.12.1986 р., що підтверджується копією військового квитка серії НОМЕР_1 . Відповідно до вказаного військового квитка строкову військову службу позивач проходив з 28.04.1977 по 21.04.1979. Згідно довідки до акту огляду МСЕК серії ХАР-06 № 014132 позивач є особою з інвалідністю другої групи з 14.02.2007 р. Також, позивачу видане посвідчення особи, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) серії НОМЕР_2 та посвідчення серії НОМЕР_3 , згідно якого ОСОБА_1 є особою з інвалідністю другої групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни (а.с. 17-20).

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 24 Конституції України визначено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Правовідносини, які склались між позивачем та відповідачем щодо перерахунку пенсії позивача, регулюються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-ХІІ (далі по тексту - Закон України № 796).

Закон України № 796-ХІІ визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України № 796-ХІІ Закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

Відповідно до ст. 9 Закону України № 796-ХІІ вказаним Законом визначено осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до яких належать, зокрема, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків (пункт 1).

Як вбачається з примітки до ст. 10 Закону № 796-ХІІ, до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.

Відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України № 796-ХІІ ( в редакції, чинній до 25.04.2019) особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Рішенням Конституційного Суду України № 1-р(II)/2019 від 25 квітня 2019 року у справі №3-14/2019 (402/19, 1737/19) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Згідно вказаного рішення словосполучення "дійсної строкової", що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнане неконституційним, втратило чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим, остаточним та таким, що не може бути оскаржено.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Аналогічна за змістом норма міститься у статті 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" від 13.07.2017 №2136-VIII.

Тобто, саме з 25.04.2019 р. втратили чинність положення ч. 3 ст. 59 Закону України № 796-XII, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Таким чином, позивач з 25.04.2019 року набув право на обчислення розміру пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати згідно з ч. 3 ст. 59 Зaкoну Укрaїни "Прo стaтус і сoціaльний зaxист грoмaдян, які пoстрaждaли внaслідoк Чoрнoбильськoї кaтaстрoфи" .

Разом з тим, в позовній заяві позивач просив провести перерахунок його пенсії саме з 01.10.2017 року. Колегія суддів зазначає, що у зв`язку з тим, що рішення Конституційного Суду України № 1-р(II)/2019 у справі №3-14/2019 (402/19, 1737/19) набрало законної сили 25.04.2019 р, саме з цієї дати позивач набув право на встановлення розміру пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, а тому позовні вимоги в частині перерахунку пенсії з 01.10.2017 року задоволенню не підлягають.

З матеріалів справи встановлено, що позивач звернувся до Зміївського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області із заявою від 06.05.2019 (тобто після винесення Конституційним Судом України відповідного рішення) про перерахунок пенсії відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня відповідного року з 25.04.2019.

При цьому, частина 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлює обчислення пенсії по інвалідності: відповідно до цього Закону; або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня відповідного року.

З аналізу вказаної статті колегією суддів встановлено, що обчислення пенсії по інвалідності, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня відповідного року можливе лише після виявлення бажання особи на таке обчислення.

Таким чином, перерахунок пенсії позивачу відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", має бути здійснений з 06.05.2019 року, тобто з моменту волевиявлення шляхом звернення до пенсійного органу з відповідною заявою.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про протиправність рішення Зміївського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 14.05.2019 року про відмову в проведення позивачу перерахунку пенсії відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня відповідного року та наявності підстав для часткового задоволення позову ОСОБА_1 .

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Оскільки присуджені позивачу виплати є періодичними та здійснюються з Державного бюджету України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність допустити до негайного виконання рішення суду в межах виплати суми пенсії за один місяць.

У відповідності до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що через неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про часткове задоволення позову.

З урахуванням того, що відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, дана справа відноситься до справ незначної складності і відповідно до ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Керуючись ст. ст. 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.07.2019 по справі №520/5281/19 - скасувати.

Визнати протиправним та скасувати рішення Зміївського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області від 14.05.2019 р. про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії.

Зобов`язати Зміївське об`єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії, обчисливши її з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", п. 9-1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", п.п. 2-3 постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 № 851 "Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з урахуванням проведених виплат, починаючи з 06.05.2019 року.

Звернути до негайного виконання рішення суду у межах суми стягнення за один місяць.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)О.М. Мінаєва
Судді(підпис) (підпис) Я.М. Макаренко А.О. Бегунц