Справа № 554/3833/19
Суддя: Кіндяк І. С.
Дата ухвалення: 2019-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 554/3833/19
Провадження № 2-а/545/62/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" жовтня 2019 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Кіндяк І.С.

з участю секретаря Радченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції м. Полтава Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенанта поліції Сасько Вікторії Вікторівни, Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, обґрунтовуючи вимоги тим, що 17.04.2019 року відносно нього винесено постанову у справі про адміністративні правопорушення, передбачені: ч. 2 ст. 122, ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510.00 грн., яку він вважає незаконною та просить суд її скасувати, мотивуючи тим, що дана постанова винесена із порушенням вимог чинного законодавства, не відповідає дійсним обставинам справи.

Ухвалою Полтавського районного суду від 17.09.2019р., за клопотанням позивача, ОСОБА_1 провадження по адміністративній справі № 554/3833/19 в частині вимог щодо «зобов`язання УПП у м. Полтаві повернути ОСОБА_1 посвідчення водія», - закрито. Ухвала набрала законно сили.

У судовому засіданні позивач та його представники позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити надавши пояснення аналогічно позовним вимогам.

Відповідач в судове засідання не з`явився надавши заяву про розгляд справи без його участі , в відзиві просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечила та просила суд відмовити у його задоволенні.

Враховуючи пояснення позивача та його представників, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 17.04.2019р. інспектором роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у Полтавській області, лейтенантом поліції - Сасько В.В., винесено постанову серії ДП 18 № 642591 у справі про адміністративні правопорушення, відносно гр. ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122, ч. 4 ст. 126 КУпАП та останнього було піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 510.00 грн.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У змісті Постанови серії ДП 18 № 269427 від 17.04.2019р., вказано, що водій ОСОБА_1 , 17.04.2019 близько 14 год. 43 хв., керуючи автомобілем Модель: FORD, д.н.з. НОМЕР_1 , 2016 р.в., в м. Полтава, по вул. Маршала Бірюзова, 51, керував транспортним засобом на дорозі з двостороннім рухом, яка має три смуги для руху в одному напрямку та здійснив виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги, а також керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування, чим порушив вимоги пп. 11.4 ПДР України та ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», чим порушив вимоги п. ПДР та скоїв адміністративні правопорушення, передбачені: ч. 2 ст. 122, ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Пунктом 4 Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ N 1395 від 07.11.2015 р., передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі ч. 2 ст. 122, ч. 4 ст. 126 КУпАП.

У відповідності до пункту 2 Розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ N 1395 від 07.11.2015 р., - постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені: ч. 2 ст. 122, ч. 4 ст. 126 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Верховний Суд у Постанові від 26.04.2018 у справі №338/1/17 вказав, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із приписами положень статей 251, 254 КУпАП, обов`язок надання доказів покладено на осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Пунктом 5 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ N 1395 від 07.11.2015 р., встановлено, що поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників та адвоката.

Відповідно до вимог пункту 9 Розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ N 1395 від 07.11.2015 р., - розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Приписами положень статей 245, 252, 280, 283 КУпАП, передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) забезпечує всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, зокрема підлягають з`ясуванню чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Рішення про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблене на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Із відеодоказу наданого до суду представником відповідача вбачається, що із автомобіля червоного кольору виходить ОСОБА_1 який почав спілкуватися із працівниками поліції. Інших доказів до суду не надано.

Суд вважає, що стороною відповідача до суду не надано доказів які б підтверджували факт порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 11.4 ПДР України, і такому випадку виключає належну правову підставу для притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Окрім цього суд бере до уваги ту обставину, що позивача не було зупинено негайно при порушенні правил дорожнього руху, а через декілька кілометрів.

За таких підстав суд вважає, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачено ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно гр. ОСОБА_1 , - не дотримано вимог статей 245, 252, 280, 283 КУпАП, що потягло за собою прийняття не обгрунованого рішення у справі.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті1,3, частина друга статті19 Основного Закону України).

Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У пункті 4.1 вище вказаного Рішення, Конституційний Суд України визначив, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Згідно ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, у даному випадку орган поліції.

Із матеріалів справ вбачається, що притягнення водія ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП не знайшло свого підтвердження, оскільки на час розгляду справи у суді відсутня правова підстава для притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення вимоги ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», оскільки постановою Октябрського районного суду м. Полтава припинено виконання постанови про позбавлення права керування гр. ОСОБА_1 , що вказує на безпідставність кваліфікації дій ОСОБА_2 за ч. 4 ст. 126 КУпАП, тому у цій частині постанова підлягає скасуванню, а провадження закриттю.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у діях водія, ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки відсутні докази які б вказували на порушення ним вимог п.п. 11.4 ПДР України, а також при розгляді справи поліцейським не дотримано вимог статей 245, 252, 280, 283 КУпАП, у зв`язку з чим постанова про накладення адміністративного стягнення є незаконною та підлягає скасуванню в цій частині, а провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

У задоволенні вимог про стягнення судових витрат у розмірі - 6 465,00 грн., слід відмовити за не доведеністю виходячи з того, що справа про скасування постанови про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у розумінні ст. 286 КАС України, відноситься до категорії справ не значної складності, а також той факт, що до позову додано звіт про виконані адвокатом роботи № 27/04, відповідно до якого за надання правової допомоги адвокату було сплачено 6 465 грн., однак адвокатом не деталізовано, які саме консультації надавалась, та яка нормативна база вивчалась та не вказано конкретний час для конкретного виду послуг.

Керуючись, ст.ст. 5-11, 14, 19, 20, 22, 44, 72, 73, 192, 205, 211, 217, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250 КАС України, ст.ст. 251, 268 КУпАП, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції м. Полтави Департамент патрульної поліції Національної поліції України Сасько Віктор Вікторівни серії ДП18 № 642591 від 17.04.2019 про притягненн ОСОБА_1 до адміністративне відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 4 ст. 126 КУпАП, а провадження по справі закрити.

В іншій частині вимог відмовити за недоведеністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративному суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Полтавського районного суду І.С. Кіндяк