Справа № 460/19/19
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/5453/19

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Бруновської Н.В., Запотічного І.І.

при секретарі судового засідання: Юник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05.04.2019 року (рішення ухвалене у м. Рівне судом у складі головуючого судді Зозулі Д.П., повний текст рішення складено 05.04.2019р.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про зобов`язання вчинення певних дій,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2019 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича про зобов`язання Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 , як вкладника Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський", яка має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, які обліковуються на поточних рахунках № НОМЕР_1 у загальній сумі 151 358,73грн., що належать ОСОБА_1 .

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що 05.05.2016 між позивачем та ПАТ "Банк Михайлівський" укладено договір банківського рахунку "Поточний рахунок "Ощадний", відповідно до якого було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 на ім`я позивача. 05.05.2016 ОСОБА_1 уклала договір з ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр", тип договору: "Капітал+" (Новий) (з виплатою процентів щомісячно). На виконання цих угод, позивач внесла на поточний рахунок в ПАТ "Банк Михайлівський" кошти в загальній сумі 150 000,00 грн., які і були перераховані ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр". 19.05.2016 ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" здійснило повернення коштів на вищеназваний рахунок позивача в ПАТ "Банк Михайлівський". Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" листом повідомила, що перекази коштів (транзакції) здійснені ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" 19.05.2016 на рахунок позивача є нікчемними правочинами на підставі статей 215, 216 ЦК України та статті 37 пунктів 7-9 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". На підставі цього, відповідач порушив моє право на включення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Просив позов задоволити.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 05.04.2019 року адміністративний позов задоволено. Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 , як вкладника Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський", яка має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, які обліковуються на поточних рахунках № НОМЕР_1 у загальній сумі 151358,73грн., що належать ОСОБА_1 .

Рішення суду першої інстанції оскаржила Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський". Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що грошові кошти, отримані позивачем на рахунок у ПАТ «Банк Михайлівський» на виконання договору, укладеного з ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», не є вкладом у розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Щодо нікчемності правочинів (транзакцій), то зазначає, що така нікчемність встановлюється Законом «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» і жодних дій Уповноважена особа щодо визнання нікчемним будь-яких правочинів не вчиняла та не могла вчинити. Також вказує на те, що повноваження Уповноваженої особи на перевірку правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, надані відповідно до ст. 38 вказаного Закону.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 05.05.2016 між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством "Банк Михайлівський" (далі - ПАТ "Банк Михайлівський") було укладено Договір №980-053-000001765 банківського рахунку "Поточний рахунок "Ощадний".

05.05.2016 між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр") було укладено договір №980-053-000233458 "Капітал" (Новий) (з виплатою процентів щомісячно).

Пунктом 1.1 Договору встановлено, що позивач передає у власність ТОВ "Інвестиційно- розрахунковий центр" грошові кошти у сумі 150 000,00 грн., строком з дати укладення цього договору по 03.11.2016р., з виплатою процентів, в порядку та на умовах, встановлених цим Договором.

Підпунктом 6 п.1.2. ст. 1 Договору передбачено, що ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" сплачує позивачу проценти у безготівковій формі на його рахунок, відкритий у ПАТ "Банк Михайлівський", а саме: № НОМЕР_1 , код банку 380935, та повертає кошти позивачу у безготівковій формі на даний рахунок(а.с.15).

Згідно платіжного доручення №636625 від 05.05.2016 на поточний рахунок у ПАТ "Банк Михайлівський" позивачем були зараховані кошти в розмірі 150 000,00 грн., та перераховані ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" за договором №980-053-000233458 від 05.05.2016 (а.с.16).

Як вбачається з виписки по особовому рахунку позивача № НОМЕР_1 в ПАТ "Банк Михайлівський", на ньому знаходилися кошти позивача в розмірі 151 358,73 грн., які були перераховані ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр".

19.05.2016 кошти в сумі 150 000,00 грн., з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з Договором №980-053-000233458 від 05.05.2016 на рахунок № НОМЕР_1 , а також переказані ТОВ "Інвестиційно - розрахунковий центр" того ж числа 19.05.2016 в сумі 1358,73грн., з призначенням платежу "Оплата процентів по Договору №980-053-000233458 від 05.05.2016р. повернуті на рахунок позивача № НОМЕР_1 , відкритий у ПАТ "Банк Михайлівський"(а.с.17).

З 23.05.2016 в ПАТ "Банк Михайлівський" (далі - Банк) запроваджено тимчасову адміністрацію.

З 13.07.2016 розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" по 12.07.2018 року.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 265 від 24.01.2017 року делеговані повноваження уповноваженої особи Фонду:

-Волкову Олександру Юрійовичу з 25 січня 2017 р. визначені статтями 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб";

- ОСОБА_2 з 25 січня 2017 року визначені пунктами 4, 5, 6 та 8 частини 2 статті 37, пунктом 4 частини 1 статті 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 383 від 08.02.2018 ОСОБА_2 звільнено від виконання обов`язків уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" та відкликані раніше делеговані йому повноваження.

Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" призначено ОСОБА_3 , якому делеговані повноваження:

- з 09.02.2018 повноваження, визначені пунктами 4, 5, 6 та 8 частини 2 статті 37, пунктом 4 частини 1 статті 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Згідно до вимог законодавства України, забезпечено публічний доступ до інформації про ліквідацію банку ПАТ "Банк Михайлівський" та призначення Уповноваженої особи.

З 22.12.2015 відносно Банку діяла постанова № 917/БТ "Про віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку", затверджена Правлінням Національного банку України 22.12.2015 року (далі - Постанова № 917), якою встановлено факт здійснення ПАТ "Банк Михайлівський" ризикової діяльності та ПАТ "Банк Михайлівський" віднесено до категорії проблемних і встановлені обмеження в діяльності Банку, в тому числі встановлено обмеження в частині здійснення кредитних операцій з юридична особами.

Постановою Правління Національного банку України від 27.04.2016 № 295/БТ " (далі - Постанова № 295) були внесені зміни до Постанови № 917 та встановлені для Банку обмеження в діяльності, тому числі заборонено здійснювати кредитні операції з юридичними особами в обсязі, що перевищує обсяг таких операцій на дату прийняття постанови (у розрізі валют) без урахування нарахованих дох з за цими операціями та обсягу зобов`язань з кредитування, що надані банкам і клієнтам.

Відповідно до Положень про застосування Національним банком України заходів впливу, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 17.08.2012 за № 346:

-обмеження операцій - тимчасова, на визначений строк, заборона банку здійснювати окремі в операцій з урахуванням установлених обмежень за видом обсягом/сумою/колом клієнтів/регіоном;

-здійснювані банком операції - є діями або подіями під час надання банківських та і на фінансових послуг, здійснення іншої діяльності, унаслідок яких відбуваються зміни у фінансовому стані банку, що відображаються за балансовими або позабалансовими рахунками банку.

Апеляційним судом встановлено, що на дату укладення договору від 05.05.2016, відносно Банку діяла постанова Правління Національного банку України від 22.12.2015р. №917/БТ „Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" до категорії проблемних та запроваджені особливого режиму контролю за діяльністю банку" (зі змінами, внесеними постановою Правління НЕ від 27.04.2016р. №295/БТ), якою встановлено факт здійснення Банком ризикової діяльності, ПАТ "Баз Михайлівський" віднесено до категорії проблемних та встановлено ряд обмежень в діяльності Банку, зокрема, не здійснювати кредитних операцій в обсязі, що перевищує обсяг таких операцій на дату прийняття даної постанови (у розрізі валют) без урахування нарахованих доходів за цими операціями та обсягу зобов`язань з кредитування, що надані банкам і клієнтам.

Під час перевірки Уповноваженою особою Фонду було виявлено, що Банк уклав з ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" Договір відступлення прав вимоги №1805 від 18.05.2016 та Договір відступлення прав вимоги №1 від 19.05.2016. Вказані договори стосуються переходу прав грошової вимоги, тобто є договорами факторингу.

У зв`язку з тим, що під час дії тимчасової адміністрації йому не було виплачено жодної суми відшкодування за укладеним договором банківського вкладу від 05.05.2016р., він письмово звертався до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у ГІАТ "Банк Михайлівський" з відповідними заявами, в яких виклав обставини та пов`язані з ними прохання, у тому числі необхідність повернення йому грошових коштів у розмірі 150 000,00 грн.

Листом від 17.08.2016 № ЗГ1/294/1 також було повідомлено позивача, що переказ коштів (транзакція) здійснений ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" (код за ) 19.05.2016 в сумі 150 000,00грн., з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з Договором №980-053-000233458 від 05.05.2016" на рахунок № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ), ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" (код за ) 19.05.2016 в сумі 1358,73грн. з призначенням платежу "Оплата процентів по Договору №980-053-000233458 від 05.05.2016" на рахунок № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ), є нікчемним.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Частиною першою статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до положень статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на дату прийняття такого рішення незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000,00 грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Фонд не відшкодовує кошти, зокрема, за вкладом у розмірі менше 10 гривень.

Згідно з частиною першою статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Частиною другою статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує, зокрема: перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду. Фонд також оприлюднює оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам у газеті "Урядовий кур`єр" або "Голос України".

Інформація про вкладника в переліку рахунків вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що держава через відповідні фінансові та організаційні механізми бере активну участь та створює належні умови для функціонування відповідно до цього Закону системи гарантування вкладів фізичних осіб шляхом забезпечення фізичній особі, яка на момент прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, мала у такому банку вклад (від 10 грн), відшкодування суми коштів, зокрема, розміщених на цьому вкладі, включаючи нараховані відсотки, за рахунок коштів Фонду у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонду, яка не може бути меншою 200000 грн.

Отже, Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» пов`язує можливість реалізації права на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами з настанням таких обставин: 1) прийняття Національним банком України рішення про віднесення відповідного банку до категорії неплатоспроможних (у разі, якщо на дату прийняття такого рішення дія договору банківського вкладу закінчилась) або рішення про відкликання банківської ліцензії; 2) наявність на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних у фізичної особи банківського вкладу за договором, укладеним до вказаної дати; 3) наявність на зазначеному банківському вкладі фізичної особи коштів разом з нарахованими відсотками на суму не менше 10 грн; 4) включення уповноваженою особою Фонду фізичної особи до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми коштів за вкладами, з визначенням конкретної суми відшкодування; 5) затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, які мають право на відшкодування сум коштів за банківськими вкладами, відповідно до складеного уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.

Відповідно до частини першої статті 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, відповідно до пункту 16 частини першої статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», є тимчасовою адміністрацією.

Відповідно до частини другої статті 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України».

Згідно з частинами 3, 5 цієї статті виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду (кілька уповноважених осіб Фонду), якій Фонд делегує всі або частину своїх повноважень тимчасового адміністратора. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно.

Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Відповідно до частини першої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемними (частина третя статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Також, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначені порядок складання уповноваженою особою Фонду переліку вкладників, які мають право на відшкодування сум коштів за банківськими вкладами, а також підстави та умови, за наявності яких відшкодування суми коштів за банківським вкладом фізичним особам за рахунок коштів Фонду не здійснюється.

Так, згідно з положеннями статей 37, 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів шляхом здійснення перевірки вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою статті 38 цього Закону.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, з підстав укладення банком правочинів (у тому числі договорів), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку (пункт 7 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»). Метою вказаної норми є недопущення зменшення активів банку або якості (ліквідності) таких активів на шкоду інших кредиторів, а також захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Зі змісту даної норми вбачається, що пункт 7 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не може бути застосованим до правочинів, укладених між позивачами та ПАТ «Банк Михайлівський», оскільки на підставі цих правочинів у позивача не виникло переваг (пільг) стосовно інших кредиторів банку, а також умови цих правочинів не передбачають обов`язків банку перерахувати кошти або передати майно позивачу.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією викладеною, зокрема, у постановах Верховного Суду від 10 травня 2018 року у справі № 910/14681/17, від 30 травня 2018 року у справі № 910/23036/16, від 23 жовтня 2018 року у справі № 804/6992/15.

Згідно з частиною третьою статті 1049 Цивільного кодексу України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася на його банківський рахунок.

Переказ коштів (транзакція) в загальній сумі 151 358,73 грн. з призначенням платежу "повернення коштів згідно з договором №980-053-000233458 від 05.05.2016" та "оплата процентів згідно з договором №980-053-000233458 від 05.05.2016" здійснені ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" 19.05.2016 на рахунок позивача № НОМЕР_1 , в ПАТ "Банк Михайлівський" в рамках виконання відповідної двосторонньої угоди.

Такий переказ коштів здійснено до прийняття Національним банком України рішення "Про віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії неплатоспроможних" №14/БТ від 23.05.2016.

Разом з тим, ПАТ "Банк Михайлівський" не був стороною договору №980-053-000233458 від 05.05.2016. Відповідно, ні такий правочин, ні переказ коштів, здійснений в його рамках, не можна трактувати, ні як укладення (переоформлення) договорів, ні як операцію, що здійснені банком, віднесеним до категорії проблемних, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства. Банк ні в одному, ні в іншому випадку, не є ні стороною договору, ні стороною грошового переказу.

Також, позивач жодним чином не був задіяний до правочинів, які вчинялися ПАТ "Банк Михайлівський" з ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" та іншими юридичними особами, не міг на них ні вплинути, ні змінити. Аналогічним чином, позивач не був наділений жодними правами у правовідносинах, які стосувалися здійснення ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" переказу грошових коштів на його рахунок, відкритий в ПАТ "Банк Михайлівський", позаяк виступав лише одержувачем таких коштів, а виконавцем відповідної транзакції був саме банк.

Виконання ПАТ "Банк Михайлівський" транзакції по зарахуванню коштів на рахунок позивача, відповідно до укладеного з ним договору банківського рахунку, не може кваліфікуватися як нікчемний правочин, оскільки жодним чином не суперечить чинному законодавству.

Відтак, операції щодо переказу грошових коштів в загальній сумі 151 358,73 грн. з призначенням платежу "повернення коштів згідно з договором №980-053-000233458 від 05.05.2016" на рахунок позивача № НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ "Банк Михайлівський", здійснені ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" 19.05.2016 в жодному разі не можуть вважатися нікчемними.

За таких обставин, судова колегія апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки протиправним рішенням вказаного відповідача були порушені гарантовані права позивача на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду, то вимога позивача про зобов`язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 , як вкладника Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський", яка має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, які обліковуються на поточних рахунках № НОМЕР_1 у загальній сумі 151 358,73грн., - є обґрунтованою.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05.04.2019 року у справі №460/19/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.

На Постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді Н. В. Бруновська
І. І. Запотічний
Повне судове рішення складено 16.10.2019р.