Справа № 500/750/19
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/8001/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання: Дідик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 червня 2019 року, головуючий суддя Мірінович У.А., ухвалене у м. Тернополі, повний текст якого складено 27.06.2019 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправною бездіяльності, визнання незаконними та скасування вимог,-

В С Т А Н О В И В:

В березні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Головного управління ДФС у Тернопільській області, в якому просив, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, визнати незаконними та скасувати вимоги №№ Ф-2611-53 від 14.11.2018 року, Ф-2611-53 від 14.02.2019 року про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на загальну суму 34 096,26 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що оскаржені вимоги про сплату боргу є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки в 2013 році він припинив підприємницьку діяльність, а тому він не відноситься до жодної з категорій осіб, які мають сплачувати єдиний внесок відповідно до статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 червня 2019 року адміністративний позов задоволено; визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2611-53 від 14.11.2018 року на суму 15 819 (п`ятнадцять тисяч вісімсот дев`ятнадцять) грн. 54 коп.; визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-2611-53 від 14.02.2019 року на суму 18 276 (вісімнадцять тисяч двісті сімдесят шість) грн. 72 коп.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ГУ ДФС у Тернопільській області оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що за даними інформаційної системи органу доходів і зборів, позивач станом на 31.01.2019 року не перебував в процесі припинення підприємницької діяльності, таким чином висновок суду попередньої інстанції щодо підставності позовних вимог є помилковим.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні у справі письмові докази та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, як слідує з витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, в тому числі з інформації, яка міститься в інформаційній системі "Податковий блок. Облік платників податків" ОСОБА_1 зареєстрований 11.10.2000 як фізична особа - підприємець Гусятинською районною державною адміністрацією Тернопільської області та перебуває на обліку контролюючого органу, як платник, зокрема, єдиного соціального внеску (арк. справи 32-36, 49-51, 84-85).

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 26.07.2013 року у справі № 819/1732/13-а припинено підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ). Відповідно до частини третьої резолютивної частини постанови, копію постанови направлено сторонам та відділу державних реєстраторів Гусятинської районної державної адміністрації Тернопільської області. Дана постанова суду набрала законної сили 09.08.2013 року (а.с. 12).

14.11.2018 року відповідач виніс вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-2611-53, якою зобов`язано позивача сплатити заборгованість зі сплати ЄСВ в розмірі 15 819,54 грн. відповідно до статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі Закон № 2464-VI) (а.с. 7).

14.02.2019 року відповідач виніс вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-2611-53, якою зобов`язано позивача сплатити заборгованість зі сплати ЄСВ в розмірі 18 276,72 грн. відповідно до статті 25 Закону № 2464-VI (а.с. 8).

Як слідує з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що державний реєстратор вніс відомості у Єдиний державний реєстр про припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 на підставі постанови Тернопільського окружного адміністративного суду від 26.07.2013 року лише 10.05.2019 (а.с. 84-85).

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не являється ФОП, і як наслідок не відноситься до категорій осіб, які мають сплачувати єдиний внесок відповідно до статті 4 Закону № 2464-VI.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 1 Закону № 2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 4 частини 1 статті 4 Закону № 2464-VI передбачено, що платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 статті 5 Закону № 2464-VI взяття на облік осіб, зазначених у пунктах 1, 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється органом доходів і зборів шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників. Взяття на облік осіб, зазначених: в абзацах другому, третьому, п`ятому та сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, на яких поширюється дія Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", - здійснюється на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором згідно із Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", не пізніше наступного робочого дня з дня отримання зазначених відомостей.

Згідно із абз. 7 ч. 1 ст. 5 Закону № 2464-VI зняття з обліку платників єдиного внеску, зазначених в абзацах другому, п`ятому та сьомому пункту 1 та пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється органами доходів і зборів на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, платників єдиного внеску - фізичних осіб - підприємців, - на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, після проведення передбачених законодавством перевірок платників та проведення остаточного розрахунку, а платників єдиного внеску, зазначених в абзаці шостому пункту 1 та пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, на яких не поширюється дія Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", - за їхньою заявою після проведення передбачених законодавством перевірок платників, звірення розрахунків та проведення остаточного розрахунку, а платників єдиного внеску, зазначених в абзаці восьмому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - за їхньою заявою (абзац сьомий частини першої статті 5 Закону № 2464-VI).

Так, матеріалами справи підтверджено, що постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 26.07.2013 року у справі № 819/1732/13-а припинено підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), яка набрала законної сили 09.08.2013 року (а.с. 12).

Згідно із ч. 1 ст. 255 КАС України (в редакції, на момент прийняття вказаної вище постанови) постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що ОСОБА_1 не є фізичною особою підприємцем, і як наслідок не відноситься до категорій осіб, які мають сплачувати єдиний внесок, через що висновок суду попередньої інстанції про протиправність та необґрунтованість оскаржених вимог є правомірним.

Крім цього, колегія суддів зазначає, що позивач не може нести відповідальність за дії чи бездіяльність органів державної влади щодо належного виконання його функцій.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 червня 2019 року у справі №500/750/19 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 243 КАС України - з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Довгополов
Т. І. Шинкар

Повний текст постанови складено 18.10.2019 року.