Справа № 295/8263/19
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2019-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 295/8263/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Семенцова Л.М.

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

18 жовтня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Граб Л.С. Іваненко Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС України на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 06 вересня 2019 року (суддя Семенцова Л.М.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС України про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Богунського районного суду м. Житомира з позовом до Волинської митниці ДФС України, в якому просив скасувати постанову заступника начальника Волинської митниці ДФС України від 16.04.2019 року № 0933/20500/19 та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що митним органом було порушено його права під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 268 КУпАП, а саме право надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання. В порушення вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи відмовлялася представитися, прав і обов`язків позивачу не роз`яснювалося, протокол про адміністративне правопорушення не оголошувався, відмовлено в праві позивача надавати пояснення та заявити клопотання, досліджувати його докази. Посадовою особою було заявлено про те, що він прийняв рішення до початку розгляду справи, але при цьому не повідомлено яке рішення прийнято та всупереч вимог ст. 285 КУпАП позивачу не оголошено постанови негайно після закінчення розгляду справи. Копію постанови позивачу не вручено ні в день розгляду справи 16.04.2019 року, ні через три дні та отримана була ним поштовим відправленням 27.05.2019 року після направлення запиту адвоката.

Також позивач зазначив, що 06.10.2018 року він ввіз на територію України автомобіль марки «ВМW 116», реєстраційний номер НОМЕР_1 в митному режимі «транзит», який повинен був вивезти з України протягом 10 діб, однак до закінчення вказаного строку автомобіль зазнав аварійного ушкодження, серед яких і пошкодження випускних клапанів двигуна, що призвело до неможливості вчасного вивезення даного автомобіля з території України. При цьому він відповідно до ст. 192 МК України звернувся до Житомирської митниці щоб повідомити про технічний стан автомобіля та неможливість його вивезення з України, але відповідні документи в нього відмовилися приймати.

Крім того, позивач посилається на те, що ввезений ним автомобіль не є ні товаром, ні транспортним засобом комерційного призначення, через що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 06 вересня 2019 року позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову заступника начальника Волинської митниці ДФС України Германа Василя Миколайовича про визнання винним ОСОБА_1 та накладення на нього адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил № 0933/20500/19 від 16 квітня 2019 року, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 470 МК України надіслано до Волинської митниці ДФС України на новий розгляд. В задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Зокрема, в доводах апеляційної скарги відповідач зазначив, що посадовою особою митниці під час розгляду справи та винесенні постанови було забезпечено дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 498 МК України. Позивачем до Волинської митниці ДФС не було надано жодних документів, які підтверджували б факт настання обставин непереборної сили або аварії, а також перебування вищезазначеного автомобіля на ремонті.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду не надходив.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч.2 ст.268 КАС України учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Згідно з ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Встановлено, що 01.03.2019 року державним інспектором відділу митного оформлення №3 митного поста «Ягодин» Волинської митниці ДФС Віщиком Д.В. відносно позивача складено протокол про порушення митних правил № 0933/20500/19, в якому вказано, що 06.10.2018 року на митну територію України через митний пост «Ягодин» позивачем в митному режимі «транзит» ввезено автомобіль марки «BMW 116», реєстраційний номер НОМЕР_1 (країна реєстрації - Республіка Литва), кузов № НОМЕР_2 та станом на 01.03.2019 року його не вивезено і в інший митний режим не заявлено, що призвело до перевищення позивачем встановленого ст. 95 МК України строку транзитного перевезення автомобіля, і ці дають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України.

Постановою заступника начальника Волинської митниці ДФС Германа В.М. №0933/20500/19 від 16.04.2019 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду з позовом про її скасування.

Суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, прийшов до висновку, що уповноваженою особою Волинської митниці ДФС під час розгляду справи про адміністративне правопорушення порушено вимоги ст. 279 КУпАП, що виявилось у обмеженні прав позивача, як учасника провадження - особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, у справі про порушення митних правил та її розгляду, що передбачено п. 4 ч. 1 ст. 531 МК України. Враховуючи встановлене, суд прийшов до висновку про необхідність скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення з направленням справи на новий розгляд.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 487 Митного кодексу України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею 486 Митного кодексу України встановлено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно ч. 1 ст. 495 Митного кодексу України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються:

- протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів;

- поясненнями свідків;

- поясненнями особи, яка притягується до відповідальності;

- висновком експерта;

- іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Статтею 498 Митного кодексу України встановлено, що особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Судом встановлено, що розгляд справи про порушення митних правил позивачем, здійснювався всупереч визначеного ст. 279 КУпАП порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме, не було оголошено розгляд якої справи здійснювався, хто притягався до адміністративної відповідальності, не роз`яснено позивачу його права і обов`язки, передбачені ст. 498 МК України, протокол про адміністративне правопорушення не оголошувався, на засіданні не був заслуханий позивач та йому не запропоновано надати пояснення, докази не досліджувалися.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 531 Митного кодексу України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду.

Таким чином, наведені обставини свідчать про наявність підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача за порушення ним митних правил у зв`язку з обмеженнями його права як учасника провадження - особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, у справі про порушення митних правил та її розгляду, що передбачено п. 4 ч. 1 ст. 531 МК України.

Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави дійти висновку про передчасність винесення відповідачем оскаржуваної в межах даної справи постанови, оскільки митним органом не було вчинено всіх необхідних заходів, дотримання яких гарантувало б правомірність останньої.

Таким чином, оскільки відповідачем не доведено належними та допустимими доказами посилання у відзиві на те, що під час розгляду справи та винесенні постанови було забезпечено дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що також було спростовано оглянутим судом відеозаписом розгляду справи уповноваженою особою Волинської митниці ДФС України.

Частиною 1 ст. 293 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що постанову № 0933/20500/19 від 16 квітня 2019 року слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 470 МК України надіслати до Волинської митниці Державної фіскальної служби України на новий розгляд.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

Суд апеляційної інстанції визнає, що суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суд повно встановив обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надав їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.

Згідно ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене, оскільки рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, то апеляційна скарга не підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС України залишити без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 06 вересня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Граб Л.С. Іваненко Т.В.