Справа № 480/2041/19
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 р.Справа № 480/2041/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бартош Н.С.,

Суддів: Бершова Г.Є. , Подобайло З.Г. ,

за участю секретаря судового засідання Мороза М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду (головуючий І інстанції Діска А.Б., м. Суми) від 10.07.2019 року по справі № 480/2041/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Сумській області щодо нездійснення перерахунку та виплати призначеної ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки Ліквідаційної комісії УМВС України в Сумській області від 17.10.2018 року № 11/900, починаючи з 01.01.2016 року; зобов`язати ГУ ПФУ в Сумській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до ст. 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб від 09.04.1992 року № 2262-XII з урахуванням Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 від 17.10.2018 року № 11/900, починаючи з 01.01.2016 року без обмеження граничного розміру; встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання ГУ ПФУ в Сумській області надати в установлений судом термін, з моменту набрання рішення суду законної сили, звіт про виконання рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 2001 року є пенсіонером органів внутрішніх справ України (міліції), йому була призначена пенсія за вислугу років. Позивач вважає, що у відповідності до ст. 63 Закону № 2262-ХІІ має право на перерахунок раніше призначених пенсій у зв`язку зі зміною посадового окладу. На виконання рішення Лебединського районного суду по справі № 580/2328/17 від 14.02.2018 р. Ліквідаційною комісією УМВС України в Сумській області була виготовлена довідка № 11/900 від 17.10.2018 р. та передана до ГУ ПФУ в Сумській області. На переконання позивача, відповідач з моменту отримання від Ліквідаційної комісії УМВС України у Сумській області вищезазначеної довідки про розміри грошового забезпечення для перерахунку пенсії, зобов`язаний був відповідно до п. 4 Порядку № 45, невідкладно провести перерахунок пенсії позивача з 01.01.2016 р. та розпочати виплату. Однак, відповідач листом відмовив в перерахунку пенсії та зазначив, що вищевказаним рішенням суду не було зобов`язання ГУ ПФУ в Сумській області здійснити перерахунок пенсії на підставі довідки № 11/900 від 17.10.2018 р. Позивач вважає відмову в перерахунку пенсії на підставі довідки про грошове забезпечення протиправною, такою, що суперечить вимогам чинного законодавства та порушує його право на належне пенсійне забезпечення.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 10.07.2019 року по справі № 480/2041/19 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягає на законності рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення рекомендованих поштових відправлень.

Колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзив на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 2001 року є пенсіонером органів внутрішніх справ України (міліції), якому призначена пенсія за вислугу років згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ від 09.04.1992 р. № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII), перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Сумській області.

Також, судом встановлено, що рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 14.02.2018 року по справі № 580/2328/17, з урахуванням ухвали Лебединського районного суду Сумської області від 27.07.2018 року по справі № 580/2328/17 про виправлення описки в рішенні, зобов`язано Ліквідаційну комісію УМВС України в Сумській області виготовити та направити до ГУ ПФУ в Сумській області нову довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії на ОСОБА_1 , з повною інформацією, за формою, передбаченою Додатком 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 р. № 45 Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. № 393, з урахуванням змін в грошовому забезпеченні, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 р. № 988, із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення в наступних розмірах: посадовий оклад 3600 грн.; оклад за військовим (спеціальним) званням полковник міліції - 2400 грн.; надбавка за стаж служби (50 %) - 3000 грн.; надбавка за виконання особливо важливих завдань (50 %) - 4500 грн.; надбавка за оперативно-розшукову діяльність та інформаційно-аналітичне забезпечення (45%) - 1620 грн.; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) - 540 грн.; премія (82,7 %) - 12930,82 грн. Всього 28610,82 грн., з дати виникнення права на перерахунок (а.с. 53-56).

На виконання зазначеного рішення суду Ліквідаційна комісія ГУ МВС України у Сумській області підготувала та направила до ГУ ПФУ в Сумській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 від 17.10.2018 р. № 11/900 станом на 01.01.2016 р. (а.с. 19).

Судом також встановлено, що 08.02.2019 р. ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Сумській області із заявою, в якій просив провести йому перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2016 р. згідно довідки від 17.10.2018 р. № 11/900 з урахуванням зазначених основних і додаткових видів грошового забезпечення (а.с. 21-24).

Листом від 22.02.2019 р. № 216/Ж-11 відповідач повідомив позивача, що на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28.03.2018 року у справі № 818/76/18 у травні 2018 року було проведено перерахунок пенсії з 01.01.2016 року відповідно до довідки Ліквідаційної комісії УМВС України в Сумській області про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 22.06.2017 року № 169/82(1359). Також зазначено, що на виконання рішення Лебединського районного суду від 14.02.2018 року у справі № 580/2328/17 від Ліквідаційної комісії УМВС України в Сумській області до головного управління надійшла довідка про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 17.10.2018 року № 11/901. Оскільки рішенням суду не визначено зобов`язань до головного управління щодо перерахунку пенсії, зазначена довідка долучена до матеріалів пенсійної справи, перерахунок пенсії не проводився (а.с. 28).

Вважаючи неправомірними дії відповідача щодо нездійснення перерахунку та виплати призначеної ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки Ліквідаційної комісії УМВС України в Сумській області від 17.10.2018 року № 11/900, починаючи з 01.01.2016 року, позивач звернувся до суду першої інстанції із вищевказаними позовним вимогами.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції зазначив, що перерахунок пенсії позивача з 01.01.2016 року на підставі ч. 3 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988, наказу Міністерства внутрішніх справ від 06.04.2016 року № 260 про розмір грошового забезпечення за нормами, - проведено, а учасниками справи не доведено необхідність врахування замість цієї довідки додатково поданої довідки від 17.10.2018 року № 11/900. Також, суд вказав на порушення порядку та процедури подання документів, необхідних для здійснення перерахунку пенсії.

В доводах апеляційної скарги та наданих до суду апеляційної інстанції письмових поясненнях позивач по справі послався на те, що відповідно до рішення Лебединського районного суду від 14.02.2018 р. по справі № 580/2328/17 Ліквідаційною комісією УМВС України в Сумській області була виготовлена нова довідка № 11/900 від 17.10.2018 р. про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 року з повною реальною інформацією згідно чинного законодавства, із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення, а саме: оклад за військовим (спеціальним званням), посадовий оклад, надбавка за стаж служби, надбавка за виконання особливо важливих завдань, надбавка за оперативно-розшукову діяльність та інформаційно-аналітичне забезпечення, надбавка за службу в умовах режимних обмежень та премія. Вище зазначена довідка Ліквідаційної комісії УМВС була направлена Головному управлінню Пенсійного фонду України в Сумській області для перерахунку пенсії.

На звернення до відповідача з вимогами здійснити перерахунок пенсії відповідно до нової довідки № 11/900 від 17.10.2018 року позивач отримав негативні письмові відповіді у яких було повідомлено про те, що перерахунок пенсії відповідно до вищезазначеної довідки не здійснювався, оскільки зазначеним рішення суду зобов`язань до Головного управління, щодо її перерахунку не визначено.

Апелянт вважає, що посилання відповідача на те, що рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 14.02.2018 року у справі № 580/2328/17 не визначено зобов`язань щодо здійснення перерахунку пенсії відповідно до наданої довідки є безпідставним та протизаконним, оскільки саме, після отримання цієї довідки, виданої на виконання рішення суду, відповідач повинен був дотримуючись Порядку проведення перерахунку пенсії, призначеної відповідно до Закону України № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та затвердженого Кабінетом Міністрів України від 13.02.2008 року № 45 здійснити перерахунок пенсії з 01.01.2016 року, а не чекаючи рішення суду, яким буде зобов`язано відповідача здійснити перерахунок пенсії.

Апелянт також зазначив, що обов`язок здійснити перерахунок пенсії виникає у зв`язку зі зміною розміру грошового забезпечення за фактом направлення довідки про розмір грошового забезпечення, в разі незгоди зі складовими відповідач не позбавлений можливості провести перевірку складу грошового забезпечення та вчинити відповідні дії, але перерахунок пенсії з урахуванням безспірних сум складової грошового забезпечення зобов`язаний здійснити. Тому твердження Відповідача, що ним не порушені законні права, як позивача, у зв`язку з відмовою перерахувати пенсію відповідно до нової довідки є надуманими, безпідставними та протизаконними.

Апелянт також вказав, що Сумський окружний адміністративний суд у своєму рішенні помилково прийшов до висновку та підтримав відповідача в частині того, що з тексту довідки Ліквідаційної комісії УМВС № 11/900 від 17.10 2018 року вбачається, що ця довідка видана з метою виконання рішення Лебединського районного суду в Сумській області від 14.02.2018 р. по справі № 580/2328/17, а не за прийняттям відповідної постанови Кабінету міністрів України, що і не стало підставою подачі довідки за спеціальною процедурою, тому як помилково вважає суд першої інстанції, що ця довідка не є підставою для перерахунку пенсії позивачу.

Також вказав, що суд першої інстанції помилково у своєму рішення зазначає, що з моменту видачі первинної довідки та станом на дату видачі нової довідки Кабінетом Міністрів України не приймалось будь-яких рішень про зміну грошового забезпечення, тому суд вважає, дана довідка не підлягає перерахунку. Але слід зазначити що норми закону України № 2262-ХІІ, (а саме - ч. 3 ст. 52, ч. 2 ст. 55, ч. 4 ст. 63) мають вищу юридичну силу, ніж норми відповідної постанови Кабінету Міністрів України, які розвивають чи деталізують окремі положення зазначеного закону та не повинні суперечити положенням закону. А ствердження суду, що з моменту видачі первинної довідки та станом на дату видачі нової довідки Кабінетом Міністрів України не приймалось будь-яких рішень про зміну розміру грошового забезпечення є помилковим, так як бездіяльність відповідача, щодо нездійснення перерахунку пенсії виникла ще у 2016 році, оскільки право на такий перерахунок виник ще у 2016 році.

Зазначає, що відповідно до ст. 63 Закону України № 2262-ХГІ, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим законом, у зв`язку із введенням в дію цього закону, проводиться за документами, що є у пенсійній справі, а це на ряду з іншими є довідка про розмір грошового забезпечення пенсії ОСОБА_1 (п/с № 8674) від 12.06.2012 р. № 11/660-34 (4308) видана Управління фінансового забезпечення УМВС України в Сумській області, в якій чітко виписаний розмір грошового забезпечення за розмірами чинними на 01.04.2012 р. за посадою начальника райвідділу міліції УМВС України в Сумській області, з урахуваннями відповідних складових грошового забезпечення, а саме: оклад за військовим (спеціальним званням), посадовий оклад, надбавка за стаж служби, надбавка за виконання особливо важливих завдань, надбавка за оперативно- розшукову діяльність та інформаційно-аналітичне забезпечення, надбавка за службу в умовах режимних обмежень та премія.

Апелянт також зазначив, що суд також у своєму рішенні помилково, не посилаючись на відповідні закони чи нормативні документи або інші докази, вказує на те, що такі види грошового забезпечення, як надбавка за виконання особливо важливих завдань, надбавка за оперативно-розшукову діяльність та інформаційно-аналітичне забезпечення, на момент виникнення у позивача права на перерахунок пенсії не виплачувалися поліцейським за відповідною посадою, то у суду відсутні підстави для зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду здійснити перерахунок пенсії. Зазначене обґрунтував тим, що суд припустився помилки підмінивши поняття «призначення пенсії» та «перерахунок пенсії». Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення, здійснивши тільки перерахунок пенсії, а не її перепризначення з «міліцейської» на «поліцейську».

Також апелянт вказав, що суд першої інстанції допустився помилки і не звернув уваги на те, що поняття «Особливі умови служби» та «Особливо важливі завдання» за їх змістом різні. Надбавки за «особливі умови служби» враховуються особам звільненим з військової служби, які обслуговували об`єкти із ядерною зброєю, служили у складі екіпажів атомних підводних човнів і т.п., і не мають ніякого відношення до пенсіонерів - ветеранів міліції.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та відхиляє доводи апелянта, з огляду на наступне.

Зі змісту позовних вимог слідує, що відповідачем не здійснено перерахунку пенсії позивача відповідно до довідки від 17.10.2018 року № 11/900 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, до якої включено такі види грошового забезпечення, зокрема: надбавку за виконання особливо важливих завдань (50%), надбавку за оперативно-розшукову діяльність та інформаційно-аналітичне забезпечення (45%), а також значно збільшений розмір премії із (1,03%) до (82,70%).

Судовим розглядом встановлено, що питання не проведення перерахунку пенсії ГУ ПФУ в Сумській області з 01.01.2016 року на підставі ст. 63 Закону № 2262-XII з урахуванням Постанови № 988 вже було предметом судового розгляду та рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 28.03.2018 року по справі № 818/76/18 було частково задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, а саме: визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Сумській області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01.01.2016 року; зобов`язано ГУ ПФУ в Сумській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" від 23.12.2015 року № 900, ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", постанови Кабінету Міністрів України від 18.11.2015 року № 947 "Про внесення змін до постанови КМУ від 09.03.2006 року № 268", довідки ліквідаційної комісії УМВС України в Сумській області від 22.06.2017 № 11/169-82 (1359), починаючи з 01.01.2016 року з урахуванням раніше виплачених грошових сум пенсії. В задоволенні інших вимог відмовлено.

Зазначене рішення було прийняте вже після постановлення рішення Лебединського районного суду Сумської області від 14.02.2018 р. Відповідно до листа ГУ ПФУ від 22.02.2019 року № 216/Ж-11 на виконання вказаного вище рішення Сумського окружного адміністративного суду, у травні 2018 року йому проведено перерахунок пенсії з 01.01.2016 року відповідно до довідки ліквідаційної комісії УМВС України в Сумській області від 22.06.2017 р. № 169-82(1359) (а.с. 28), тобто перерахунок пенсії позивачу з 01.01.2016 року на підставі ст. 63 Закону № 2262-XII з урахуванням Постанови № 988 відповідачем вже було проведено.

Що стосується нездійснення відповідачем перерахунку пенсії позивача на підставі довідки від 17.10.2018 року № 11/900, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на службі в органах внутрішніх справ, визначено положеннями Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі Закон № 2262).

Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Закону № 2262 перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

07.11.2015 р. набрав чинності Закон України від 02.07.2015 № 580-VIII Про Національну поліцію (далі Закон № 580), крім окремих положень, визначених у пункті 1 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення цього Закону.

В подальшому, 29.12.2015 року набрав чинності Закон України від 23.12.2015 № 900-VIII Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей (далі - Закон № 900).

Законом № 900 доповнено серед іншого пункт 12 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 580 абзацом другим, відповідно до якого за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

При цьому, положеннями ст. 102 Закону № 580 передбачено, що пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом № 2262.

В свою чергу, постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції (далі постанова КМУ № 988) встановлено розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, що значно перевищують посадові оклади та оклади за спеціальні звання колишніх працівників міліції.

Ця постанова Кабінету Міністрів України набрала чинності 02.12.2015 р.

Таким чином, у зв`язку із змінами в грошовому забезпеченні поліцейських, передбаченими постановою КМУ № 988, та враховуючи зазначені вище положення ч. 2 ст. 51 Закону № 2262, у колишніх працівників міліції виникло право на перерахунок пенсії з 01.01.2016 року.

Згідно із ч.ч. 3, 4 ст.63 Закону № 2262 (у редакції, чинній на 01.01.2016) перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відповідно до пункту 2 постанови КМУ № 988 виплата грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання здійснюється в порядку, що затверджується МВС.

Відповідно до ст. 94 Закону № 580, постанови КМУ № 988, з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за № 669/28799, було затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі Порядок № 260).

Пунктом 2 зазначено наказу № 260 визначено, що цей наказ набирає чинності з дня його офіційного опублікування (27.05.2016 р.) та застосовується з дня набрання чинності Законом № 580, тобто з 07.11.2015 р.

В свою чергу, Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 (далі Порядок № 45).

Відповідно до п. 1 Порядку № 45 (у редакції, чинній на 01.01.2016) перерахунок раніше призначених відповідно до Закону № 2262 пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Положеннями п. п. 2, 3 Порядку № 45 (у редакції, чинній на 01.01.2016) визначено порядок дій відповідних державних органів, Пенсійного фонду України, його головних управлінь щодо здійснення перерахунку пенсій військовослужбовцям та строки їх вчинення.

Згідно із п. 4 Порядку № 45 (у редакції, чинній на 01.01.2016) перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Відповідно до п. 5 Порядку № 45 (у редакції, чинній на 01.01.2016) для перерахунку пенсій грошове забезпечення враховується у розмірі, встановленому за відповідною посадою (посадами), в межах визначеної законодавством максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням таких його видів:

- посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років - у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України або керівником державного органу у межах його повноважень на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та військовим (спеціальним) званням;

- надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови, почесне звання заслужений чи народний, службу в умовах режимних обмежень, спортивні звання, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук та вчене звання - у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично встановлені особі;

- щомісячні надбавки, доплати та підвищення, конкретні розміри яких за відповідними посадами (категоріями) установлені Кабінетом Міністрів України - у зазначених розмірах на момент виникнення права на перерахунок;

- інші щомісячні надбавки, доплати (крім доплати, розмір якої визначається як різниця між розміром грошового забезпечення до і після запровадження нових умов його виплати), підвищення та щомісячна премія - у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію;

- щомісячні надбавки за особливі умови служби (крім надбавки за службу у віддаленій місцевості) особам, звільненим з військової служби, які проходили службу та обслуговували ядерну зброю на об`єктах С, у складальних бригадах ремонтно-технічних баз, у складі екіпажів атомних підводних човнів, на території військових полігонів, де проводилися випробування ядерної зброї або навчання із застосуванням такої зброї, та у військових частинах, що обслуговували космодром Байконур, якщо такі надбавки виплачувалися їм на день звільнення зі служби у відсотках посадового окладу, що встановлювалися до 1 січня 2008 р. для обчислення розміру пенсії, але не більше розміру надбавок за особливі умови служби відповідно до законодавства.

Додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, скасовані чи такі, що не виплачуються на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами), крім зазначених у абзаці шостому цього пункту, для перерахунку пенсії не враховуються.

Колегія суддів звертає увагу, що у рішенні від 08.11.2005 у справі Кечко проти України (заява № 63134/00) Європейського Суду з прав людини дійшов висновку про те, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство (пункт 23).

До змін в грошовому забезпеченні поліцейських, встановлених постановою КМУ № 988 та наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260, чинним законодавством України було передбачено, що особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ установлюється надбавка за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби.

Однак, надбавка за виконання особливо важливих завдань, яку позивач отримував на момент звільнення з органів внутрішніх справ, на час виникнення у нього права на перерахунок пенсії вже не була встановлена законодавством для поліцейських та не виплачувалась.

Натомість, відповідно до п. 4 постанови КМУ № 988 надано право керівникам органів, закладів та установ Національної поліції в межах затверджених для них асигнувань на грошове забезпечення: 1) установлювати, зокрема, надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби. Установлення зазначеної надбавки Голові Національної поліції та заступникам Голови здійснюється з дозволу Прем`єр-міністра України або Першого віце-прем`єр-міністра України, Віце-прем`єр-міністра України за погодженням з Міністром внутрішніх справ; 2) здійснювати преміювання поліцейських відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби.

Враховуючи наведене, Кабінет Міністрів України цією постановою делегував своє право керівникам органів, закладів та установ Національної поліції, зокрема, установлювати надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби, а також здійснювати преміювання поліцейських відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби в межах затверджених для них асигнувань на грошове забезпечення.

Таким чином, якщо надбавка за виконання особливо важливих завдань, яку отримував позивач, на момент виникнення у нього права на перерахунок пенсії не виплачувалась, то цю надбавку не належить вказувати у довідці про розмір грошового забезпечення. Крім того, розмір премії для перерахунку пенсій необхідно враховувати у середньому розмірі, що фактично виплачений за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018, якою залишено без змін рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.03.2018 р. у зразковій справі № 802/2196/17-а (Пз/9901/1/18).

Посилання позивача на те, що ця постанова Великої Палати Верховного Суду прийнята після виготовлення на направлення до відповідача довідки № 11/900 від 17.10.2018 року, а тому не має зворотньої сили є безпідставним, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, враховує вказані висновки Верховного Суду щодо застосування норм права. Крім того, згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Також суд зазначає, що з моменту видачі первинної довідки та станом на дату видачі нової довідки Кабінетом Міністрів України не приймалось будь-яких рішень про зміну грошового забезпечення, а тому у відповідача відсутній обов`язок щодо здійснення перерахунку пенсії позивача на підставі довідки Ліквідаційної комісії УМВС України в Сумській області № 11/900 від 17.10.2018 року. Відсутній такий обов`язок у відповідача і з урахуванням рішення Лебединського районного суду від 14.02.2018 року у справі № 580/2328/17, оскільки цим рішенням суд не зобов`язував орган пенсійного забезпечення вчиняти дії щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 Зобов`язання суду виготовити та направити таку довідку до органу пенсійного забезпечення, із зазначенням формулювання - для перерахунку пенсії не є свідченням того, що після отримання такої довідки відповідач зобов`язаний вчинити дії щодо перерахунку пенсії відповідно до ст. 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб від 09.04.1992 року № 2262-XII з урахуванням Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988, оскільки перерахунок пенсії на підставі цих норм права вже був здійснений раніше, з урахуванням раніше поданої довідки.

Враховуючи те, що надбавка за виконання особливо важливих завдань, яку отримував позивач, на момент виникнення у нього права на перерахунок пенсії не виплачувалась, то, цю надбавку не належить враховувати при здійсненні перерахунку пенсії. Такий висновок ґрунтується на положеннях абзацу сьомого пункту 5 Порядку перерахунку пенсій, відповідно до якого додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, скасовані чи такі, що не виплачуються на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами), крім зазначених у абзаці шостому цього пункту, для перерахунку пенсії не враховуються.

В свою чергу, розмір премії для перерахунку пенсій враховується у середньому розмірі, що фактично виплачений за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою. Такий висновок ґрунтується на положеннях абзацу 5 пункту 5 Порядку перерахунку пенсій, відповідно до якого для перерахунку пенсій грошове забезпечення враховується у розмірі, встановленому за відповідною посадою (посадами), в межах визначеної законодавством максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням таких його видів: інші щомісячні надбавки, доплати (крім доплати, розмір якої визначається як різниця між розміром грошового забезпечення до і після запровадження нових умов його виплати), підвищення та щомісячна премія - у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію.

Таким чином, при здійсненні перерахунку пенсії та обчисленні її розміру відповідачем враховані види грошового забезпечення, в тому числі і додаткові, які визначені чинним законодавством для цієї категорії осіб, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями ч. 2 ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 50 рішення Європейського суду з прав людини «Щокін проти України» (№ 23759/03 та № 37943/06) зазначено про те, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Говорячи про «закон», стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року посилається на ту саму концепцію, що міститься в інших положеннях цієї Конвенції (див. рішення у справі «Шпачек s.r.о.» проти Чеської Республіки» (SPACEK, s.r.o. v. THE CZECH REPUBLIC № 26449/95). Ця концепція вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві. Вона також відсилає до якості такого закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні (див. рішення у справі «Бейелер проти Італії» (Beyeler v. Italy № 33202/96).

Колегія суддів враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (Заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява N 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують з наведених вище підстав.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.07.2019 року по справі № 480/2041/19 прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не виявила підстав для його скасування.

З урахуванням того, що відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, ця справа відноситься до справ незначної складності і відповідно до ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.07.2019 року по справі № 480/2041/19 залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.07.2019 року по справі № 480/2041/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Н.С. Бартош
Судді(підпис) (підпис) Г.Є. Бершов З.Г. Подобайло

Повний текст постанови складено 17.10.2019 року