Справа № 580/2667/19
Суддя: М.А. Білоноженко
Дата ухвалення: 2019-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2019 року справа № 580/2667/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Білоноженко М.А. в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

27.08.2019р. до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 (далі-позивач)) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18002, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23 (далі-відповідач)), в якому просить:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області в перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 4 по 31 грудня 2018 року та зобов`язати відповідача здійснити такий перерахунок за цей період відповідно до довідки територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області від 13 грудня 2018 року № 1967-04/18.

В обґрунтування позовних вимог, зазначених у позовній заяві, позивач вказав, що Порядком подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, на який посилається відповідач, передбачено проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою. Однак, наведені положення прямо суперечать як нормам ч. 3 ст. 141 Закону України від 07.07.2010 №2453-VI «Про судоустрій та статус суддів», так і нормам п. 4 ст. 142 Закону України від 02.06.2016 №1402-VІІI «Про судоустрій та статус суддів».

У зв`язку з наведеним вважає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повинно було провести перерахунок його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі поданої заяви та довідки з 04.12.2018, а не з 01.01.2019.

Ухвалою суду від 29.08.2019р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

16.09.2019р. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області подано до суду відзив на позовну заяву, в якому представник просив суд у задоволенні позову відмовити. В обгрунтування позиції зазначено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача проведено згідно поданих заяв та довідок з 01.01.2019 і з 01.02.2019, у відповідності до норм чинного законодавства та з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 04.12.2018 №11-р/2018. Таким чином, доплата по проведеним перерахункам з 01.01.2019 і з 01.02.2019 в сумі 22 234 грн 50 коп. буде виплачена разом з пенсією за березень поточного року.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 є суддею у відставці, та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 86% суддівської винагороди, призначене відповідно до Закону України від 07.07.2010 №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів».

Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Черкаській області видано позивачу довідку № 1967-04/18 від 13.12.2018, згідно якої станом на 04.12.2018 суддівська винагорода позивача, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 47 574 грн 00 коп.

У зв`язку з наведеним, позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про проведення перерахунку його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі вищевказаної довідки.

Як встановлено з рішення від 21.02.2019 №30, ОСОБА_1 відповідачем проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання на підставі поданих позивачем документів з 01.01.2019 та з 01.02.2019.

Не погоджуючись із проведеним перерахунком, позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із відповідною заявою від 21.02.2019, а листом від 06.03.2019 за №23/С-10 відповідач повідомив, що на виконання Рішення Конституційного Суду України від 04.12.2018 №11-р/2018, 21.01.2019 та 30.01.2019 були опрацьовані заяви позивача від 14.12.2018 та 28.01.2019 про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання. Враховуючи положення Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці проведено згідно поданих заяв та довідок 01.01.2019 та 01.02.2019.

Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Суд, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, зазначає, що відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Так, 04.12.2018 Конституційним Судом прийнято Рішення №11-р/2018, згідно якого визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини третьої статті 133 Закону України від 07.07.2010 №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції Закону України від 12.02.2015 №192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд»). Це положення підлягає застосуванню у його первинній редакції, а саме: «Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 01.01.2011 - 6 мінімальних заробітних плат; з 01.01.2012 - 8 мінімальних заробітних плат; з 01.01.2013 - 10 мінімальних заробітних плат; з 01.01.2014 - 12 мінімальних заробітних плат; з 01.01.2015 - 15 мінімальних заробітних плат».

Також, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини десятої статті 133 Закону України від 07.07.2010 №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції Закону України від 12.02.2015 №192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд»), згідно якого «суддя, який не здійснює правосуддя (крім випадків тимчасової непрацездатності, перебування судді у щорічній оплачуваній відпустці), не має права на отримання доплат до посадового окладу», для цілей застосування окремих положень Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» зі змінами.

В частині третій резолютивної частини рішення також вказано, що положення частин третьої та десятої статті 133 Закону України від 07.07.2010 №2453-VІ «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції Закону України від 12.02.2015 №192-VІII «Про забезпечення права на справедливий суд»), які визнані неконституційними пунктами 1, 2 резолютивної частини цього Рішення, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Конституційний Суд України у даному рішенні відновив права на отримання посадового окладу у розмірі 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з 01.01.2015, а також зазначив, що положення частини третьої статті 133 Закону №2453 (у редакції Закону №192) звужує зміст та обсяг гарантій незалежності суддів у частині зменшення гарантованого розміру винагороди судді, створює загрозу для незалежності як судді, так і судової влади в цілому, а також передумови для впливу на суддю через розмір його матеріального забезпечення. Таким чином, положення частини третьої статті 133 Закону №2453 (у редакції Закону №192) суперечить частинам першій та другій статті 26 Конституції України.

Також Конституційний Суд України вказав, що якщо позбавлення судді права на отримання доплат до посадового окладу може бути визнане доцільним та виправданим, зокрема, у випадку притягнення його до кримінальної чи дисциплінарної відповідальності, наслідком якого є відсторонення судді від посади чи від здійснення правосуддя, то позбавлення судді цього права, коли він не здійснює правосуддя через обставини, що не залежать від нього особисто або не обумовлені його поведінкою, як випливає зі змісту положення частини десятої статті 133 Закону №2453 (у редакції Закону №192), є несправедливим, невиправданим та необґрунтованим.

Таким чином, суд зазначає, що відповідно до вищевказаного Рішення Конституційного Суду України зміна розміру складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою, мала місце саме 04.12.2018 та саме з цієї дати настає необхідність у проведенні перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 04.12.2018 на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області від 13.12.2018 №1967-04/18.

При цьому, суд вважає помилковим трактування відповідачем пункту 4 Розділу ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою Пенсійного Фонду України від 25.01.2008 № 3-1 та, як наслідок, визначення періоду, за який підлягає перерахунку раніше призначене щомісячне довічне грошове утримання.

Відповідно до цього пункту передбачено, що перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

Тобто, положення вказаного нормативного акту визначають період, в якому має бути здійснено відповідний перерахунок, що помилково ототожнюється відповідачем з періодом, за який може бути здійснений такий перерахунок. Слід зазначити, що дата, з якої у відповідача виник обов`язок здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача, в даному випадку, не є тотожнім поняттям з датою, з якої позивач набув право на такий перерахунок.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. В свою чергу, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, зазначений обов`язок не виконано, та у встановленому порядку не обгрунтовано правомірність своїх дій та рішень.

Тому, відповідачем протиправно відмовлено позивачу у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 4 по 31 грудня 2018 року на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області від 13.12.2018 №1967-04/18.

З урахуванням зазначеного, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

У відповідності до вимог частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, сума судових витрат (судового збору) підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області.

Керуючись ст.ст. 6, 14, 242-245, 255, 295,371 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області в перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 4 по 31 грудня 2018 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, буд.23; ) здійснити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 4 по 31 грудня 2018 року на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області від 13.12.2018 № 1967-04/18.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул. Смілянська, буд.23; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України через суд першої інстанції до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.А. Білоноженко