Справа № 815/3870/16
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

16 жовтня 2019 року

Київ

справа №815/3870/16

адміністративне провадження №К/9901/28449/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 27.09.2016 (суддя Завальнюк І.В.) та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2016 (головуючий суддя Бойко А.В., судді: Танасогло Т.М., Яковлєв О.В.) у справі №815/3870/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Коровай» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У серпні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Коровай» (далі - позивач, товариство) звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС в Одеській області, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 29.07.2016 №, яким позивачу збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість на суму 91140,00грн та застосовано штрафну санкцію в розмірі 45570,00грн; №, яким позивачу збільшено грошове зобов`язання з податку на прибуток підприємств на суму 163026,00грн.

2. Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю прийняття контролюючим органом оскаржуваних податкових повідомлень-рішень з огляду на те, що господарські операції позивача з Приватним підприємством «Балканіка Трейд» (поставка товарів) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Охоронне агентство «Восток» (послуги з охорони) здійснювались на підставі належним чином оформлених первинних документів, які дають можливість встановити реальність проведених господарських операцій між сторонами, фактичне придбання товару та послуг, чим спростовується висновок податкового органу щодо порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Коровай» податкової дисципліни. Товариство окремо наголошує, що контролюючим органом під час проведення перевірки господарської діяльності позивача не враховано зміст правочинів, за якими відбувалося перерахування коштів, наявність первинних документів та їх сутність, що призвело до помилкового висновку щодо неправомірності формування даних податкового обліку.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 27.09.2016, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2016, позовні вимоги задоволено.

4. Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний адміністративний суд виходили з безпідставності прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішення, оскільки належними первинними документами, складеними за результатом фактично проведених господарських операцій між позивачем та Приватним підприємством «Балканіка-Трейд», Товариством з обмеженою відповідальністю «Охоронне агентство «Восток», підтверджено настання реальних правових наслідків, зміну майнового стану сторін, а також безпосередній зв`язок проведених операцій з господарською діяльністю позивача. Суди дійшли висновку про правомірність формування позивачем даних податкового обліку та необґрунтованості проведених донарахувань.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Головне управління ДФС в Одеській області звернулося з касаційною скаргою до суду касаційної інстанції, в якій посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 27.09.2016 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2016 у справі №815/3870/16, прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

6. Касаційний розгляд справи проведено у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що посадовими особами Головного управління ДФС в Одеській області було проведено документальну планову перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Коровай» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.03.2016.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог підпунктів 16.1.2, 16.1.3 пункту 16.1 статті 16, пункту 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), внаслідок заниження позивачем податку на прибуток підприємств на загальну суму 163026,00грн; пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), внаслідок заниження позивачем податку на додану вартість на суму 91140,00грн.

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено акт від 19.07.2016 №213/15-32-14-01/31370597 та прийнято податкові повідомлення-рішення від 29.07.2016 №, яким позивачу збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість на суму 91140,00грн та застосовано штрафну санкцію в розмірі 45570,00грн; №, яким позивачу збільшено грошове зобов`язання з податку на прибуток підприємств на суму 163026,00грн.

Фактичною підставою для проведення вказаних донарахувань став висновок контролюючого органу про неправомірність формування позивачем валових витрат та податкового кредиту за результатом взаємовідносин з Приватним підприємством «Балканіка-Трейд» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Охоронне агентство «Восток» у зв`язку з відсутністю документального підтвердження фактичного проведення господарських операцій між сторонами. Зокрема, позивачем до перевірки не було надано документів на підтвердження факту перевезення (отримання) товарно-матеріальних цінностей автомобільним або іншим транспортом від постачальника - Приватного підприємства «Балканіка-Трейд» до покупця; ненадання документів (звітів), з інформацією щодо замовлення у Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронне агентство «Восток» та проведення останнім охоронних послуг. Крім того, податковий орган також послався, що відповідно до зібраної податкової інформації щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронне агентство «Восток», яка була надіслана на адресу відповідача Державною податковою інспекцією у Ворошиловському районі міста Донецька Головного управління ДФС у Донецькій області, вказаний суб`єкт господарювання має місцезнаходження на тимчасово непідконтрольній Україні території в зоні проведення АТО, що унеможливлює співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронне агентство «Восток» з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження видів, обсягів і кількості операцій та розрахунків, що здійснювались між контрагентами.

На думку відповідача, спірні операції між позивачем Приватним підприємством «Балканіка-Трейд» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Охоронне агентство «Восток» є такими, які не спрямовані на настання реальних правових наслідків та зміну майнового стану сторін, що свідчить про їх безтоварність.

При оцінці оспорюваних господарських операцій, судами попередніх інстанцій встановлено, що між позивачем (Покупець) та Приватним підприємством «Балканіка-Трейд» (Постачальник) було укладено договір поставки товару №БТ-03-15 від 13.03.2015, згідно умов якого Постачальник зобов`язується поставити на користь Покупця борошно вищого та першого ґатунків Торгової марки «Богуміла». Згідно пункту 2.1 Договору поставка товару здійснюється на умовах DDP на склад покупця. Відповідно до пункту 2.2 Договору поставка товару здійснюється окремими партіями згідно з заявками покупця. Пунктом 2.8 Договору визначено, що приймання-передача товару здійснюється покупцем за участю представника постачальника в порядку, передбаченому чинним законодавством України, відповідно до товаро-супровідних документів, які підписуються належним чином уповноваженими представниками сторін. Згідно пункту 2.9 Договору Постачальник повинен забезпечити товар видатковою накладною на товар, податковою накладною, оригіналом рахунку-фактури.

Позивачем, у підтвердження фактичного проведення спірних господарських операцій з вказаним контрагентом було надано копії первинних документів, зокрема, договір поставки, видаткова накладна, податкова накладна, квитанція про прийняття податкової накладної, товарно-транспортна накладна та банківські виписки по рахунку позивача, що свідчать про розрахунок між сторонами за постановлений товар.

Також, у періоді, в якому проводилася перевірка позивач (Замовник) мав господарські взаємовідносини з Товариством з обмеженою відповідальністю «Охоронне агентство «Восток» (Виконавець) на підставі договору про надання охоронних послуг №ТД-0000093 від 01.01.2014. Згідно пункту 1.1 вказаного договору Виконавець зобов`язується охороняти та супроводжувати товарно-матеріальні цінності, що перевозяться представником Замовника по заздалегідь обумовленому маршруту з метою забезпечення їх цілісності. Пунктом 3.1 вказаного договору встановлено вартість послуг в розмірі 74450,00грн (в т.ч. ПДВ 12410,00грн) на місяць. Згідно пункту 4.5 договору послуги вважаються наданими та прийнятими з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріпленого печатками обох сторін акта приймання-передачі послуг. Пунктом 4.2 договору встановлено, що в акті приймання-передачі послуг зазначаються їх вид та обсяг, період надання та вартість.

Позивачем, у підтвердження фактичного проведення спірних господарських операцій з вказаним контрагентом було надано копії первинних документів, зокрема, договір про надання охоронних послуг, додаток до договору надання охоронних послуг з інформацією про маршрути, кількість супроводжень за один робочий день та розрахунок ціни на послуги по кожному супроводженню, акти наданих послуг, податкова накладна, квитанція про прийняття податкової накладної, банківські виписки по рахунку позивача, що свідчать про розрахунок між сторонами за надані послуги.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

8. У доводах касаційної скарги Головне управління ДФС в Одеській області вказує, що під час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій неповно з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті, неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, що стало причиною скасування правомірно прийнятих податкових повідомлень-рішень. Зокрема, контролюючий орган посилається на безпідставність формування позивачем валових витрат та податкового кредиту за результатом взаємовідносин з Приватним підприємством «Балканіка-Трейд» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Охоронне агентство «Восток» у зв`язку з відсутністю належного документального підтвердження фактичного проведення господарських операцій між сторонами. Зокрема, податковий орган зазначає, що позивачем до перевірки не було надано доказів на підтвердження факту перевезення (отримання) товару автомобільним або іншим транспортом від Приватного підприємства «Балканіка-Трейд» до позивача, що унеможливлює визначити засоби поставки товару, пункти його навантаження та розвантаження; не надано документів, які б свідчили про замовлення позивачем та фактичне проведення Товариством з обмеженою відповідальністю «Охоронне агентство «Восток» охоронних послуг. Відповідач вважає, що судами, при постановленні судових рішень безпідставно не враховано інформацію щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронне агентство «Восток», яка була надіслана відповідачу Державною податковою інспекцією у Ворошиловському районі міста Донецька Головного управління ДФС у Донецькій області, згідно якої місцезнаходження вказаного суб`єкта господарювання на тимчасово непідконтрольній Україні території в зоні проведення АТО, що унеможливлює співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб`єкта господарювання з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження видів, обсягів і кількості операцій та розрахунків, що здійснювались між контрагентами. На думку відповідача, вказані обставини мають вирішальне значення для визнання операції укладених між позивачем та його контрагентами товарними. Податковий орган вважає, що формування позивачем даних податкового обліку у спірному періоді є неправомірним.

9. У свою чергу Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Коровай» у запереченні на касаційну скаргу зазначає, що твердження податкового органу про неправомірність формування ним даних податкового обліку за взаємовідносинами з контрагентами є необґрунтованими та безпідставними, оскільки дослідженими судами в процесі розгляду справи належними первинними документами, які також були надані позивачем під час перевірки, підтверджено зміст господарських операцій, рух активів позивача, зміни у власному капіталі підприємства та спрямованість його дій на отримання реального результату в процесі господарської діяльності. Позивач вважає, що податковим органом не доведено наявність складу порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Коровай» вимог податкового законодавства; не наведено жодних обґрунтованих доводів та не надано доказів, які б свідчили про правомірність прийняття спірних податкових повідомлень-рішень. Позивач просить касаційну скаргу Головне управління ДФС в Одеській області залишити без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

10. Податковий кодекс України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин):

10.1 Пункт 44.1 статті 44.

Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

10.2. Підпункт 134.1.1 пункту 134.1 статті 134.

Об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень розділу III Податкового кодексу України.

10.3. Пункту 138.1 статті 138.

Витрати, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

10.4. Пункту 138.2 статті 138.

Витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов`язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді. Платник податку для визначення об`єкта оподаткування має право на врахування витрат, підтверджених документами, що складені нерезидентами відповідно до правил інших країн.

10.5. Підпункт 139.1.9 пункту 139.1 статті 139.

Не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

10.6. Пункт 198.1 статті 198.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

10.7. Пункт 198.2 статті 198.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг чи дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

10.8. Пункт 198.3 статті 198.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

10.9. Пункт 198.6 статті 198.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

11. Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин):

11.1. Стаття 1.

11.1.1. Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

11.1.2. Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

11.2. Частина 1 статті 9.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

11.3. Частина 2 статті 9.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

12. Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

13. Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому, в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

14. В той же час, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, у власному капіталі підприємства у зв`язку з його господарською діяльністю.

15. Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток, витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

16. Доводи податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування валових витрат та податкового кредиту.

17. При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, необхідно враховувати, що відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.

Проте у разі надання контролюючим органом доказів, які і свідчать, що платником податків не було відображено у податковому обліку та задекларовано отриманий прибуток, або документи, на підставі яких платник податків задекларував свої податкові зобов`язання, у тому числі сформував податковий кредит, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

18. Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, враховуючи специфіку таких операцій та договорів, що їх регламентують, товариство повинно мати відповідні належно оформлені первинні документи, які в сукупності мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що є підставою для формування платником податків даних податкового обліку.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

19. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

20. Доводи касаційної скарги не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені (наведені) у запереченні на позовну заяву та апеляційній скарзі, та з урахуванням яких суди попередніх інстанцій вже надавали оцінку встановленим обставинам справи.

У ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій було надано належну оцінку доказам, представлених позивачем та зібраних судами на підставі та у відповідності до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, та іншим обставинам, що спростовують позицію контролюючого органу про порушення товариством вимог податкового законодавства щодо формування валових витрат та податкового кредиту. Зокрема, судами досліджено первинні документи, які згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент вчинення судами процесуальної дії), є підставою для податкового обліку, та які містять відомості, що у повній мірі відображають суть господарських операцій та підтверджують їх фактичне здійснення.

21. Постановляючи рішення про задоволення позовних вимог, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що досліджені в процесі розгляду справи первинні документи, складені за результатом господарських операцій позивача з його контрагентами, відповідають вимогам податкового законодавства, підтверджують рух активів позивача, зміни у власному капіталі підприємства та спрямованість його дій на отримання реального результату в процесі господарської діяльності. Суди зауважили, що під час розгляду справи контролюючим органом не обґрунтовано мотиви неврахування наданих позивачем до перевірки первинних документів, зокрема, товарно-транспортної накладної та актів наданих охоронних послуг з інформацією стосовно виду послуг, їх кількості та ціни, що свідчить про безпідставність висновків викладених відповідачем у акті перевірки та протиправності прийняття спірних податкових повідомлень-рішень.

22. На підтвердження зміни майнового стану у результаті здійснення господарських операцій з контрагентами, Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Коровай» до матеріалів справи долучено банківські виписки про перерахування коштів за придибаний товар та послуги, що свідчить про понесення позивачем витрат на їх придбання.

23. Продукція та послуги придбані у вищевказаних контрагентів, були використані позивачем у межах власної господарської діяльності з метою отримання прибутку, що узгоджується з основними видами економічної діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Коровай».

24. Досліджені судами документи, складені за результатом проведених операцій між позивачем та його контрагентами, відповідають вимогам первинних документів встановлених Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», зокрема містять всі необхідні реквізити, виписані суб`єктами господарювання, які, на момент взаємовідносин з позивачем були зареєстровані платниками податку на додану вартість, не були виключені з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, перебували на обліку в органах державної фіскальної служби. Податковий орган у встановленому законом порядку не довів факту підробки, недостовірності чи неналежного оформлення цих документів.

25. Судами попередніх інстанцій обґрунтовано не взято до уваги посилання контролюючого органу на відсутність у позивача товарно-транспортної накладної на підтвердження постачання придбаного у Приватного підприємства «Балканіка-Трейд» товару, оскільки така у позивача наявна (товарно-транспортна накладна №Р283 від 01.04.2015, замовник перевезення та вантажовідправник - Приватне підприємство «Балканіка-Трейд», вантажоодержувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Коровай»; усього відпущено на суму 100080,00грн (у т.ч. ПДВ 16680,00грн), була надана ним до перевірки та долучена до матеріалів адміністративної справи.

26. Посилання відповідача на ненадання Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Коровай» первинних документів, зокрема товарно-транспортної накладної на підтвердження постачання придбаного у Приватного підприємства «Балканіка-Трейд» товару та документів (звітів) з інформацією щодо замовлення у Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронне агентство «Восток» та проведення останнім охоронних послуг, під час перевірки та не надання інших документів на вимогу контролюючого органу, суди також обґрунтовано відхилили з огляду на непідтвердження вказаного належними доказами. Зокрема контролюючим органом не надано акт про відмову позивача надати документи, який має бути складений у відповідності до положень статті 85 Податкового кодексу України.

27. Посилання відповідача, на аналіз податкової інформації отриманої відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронне агентство «Восток» щодо неможливості співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб`єкта господарювання з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків, а також підтвердження видів, обсягів і кількості операцій та розрахунків, що здійснювались між контрагентами, як на підставу для відмови в позові, обґрунтовано відхилено судами, оскільки чинне податкове законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, знаходження за місцем реєстрації, наявності чи відсутності у останніх основних фондів, тощо. Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх податкових зобов`язань, адже поняття добросовісний платник, яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань. А відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху грошових коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальника для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

28. Таким чином, суди попередніх інстанцій на підставі належних, допустимих та достатніх доказів встановили реальність проведення господарських операцій зі здійснення поставки Приватним підприємством «Балканіка-Трейд» на адресу позивача товарно-матеріальних цінностей та надання Товариством з обмеженою відповідальністю «Охоронне агентство «Восток» охоронних послуг. При цьому, суди наголосили, що податковим органом, як суб`єктом владних повноважень, не доведено, що господарські операції позивача є фіктивними або безтоварними; доказів порушень відображення вищевказаних господарських операцій в бухгалтерському та податковому обліку товариства матеріали справи також не містять. Відповідачем не доведено недобросовісності позивача та його контрагентів, що свідчить про відсутність перешкод для формування даних податкового обліку.

29. Судами першої та апеляційної інстанцій в повній мірі встановлено фактичні обставини справи, надано об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів наведених контролюючим органом в акті перевірки, у заперечні на позовну заяву та апеляційній скарзі, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що обставини справи встановлено не повно чи неправильно. Наведені податковим органом доводи в касаційній скарзі не спростовують правильних по суті висновків судів попередніх інстанцій.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

30. Враховуючи встановлені обставини справи, Верховний Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Коровай» підтвердило факт реальності господарських операцій з контрагентами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні спірних господарських операцій. Переконливих доказів на підтвердження зворотного відповідачем не надано.

31. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального права, враховуючи норми Податкового кодексу України, Верховний Суд дійшов висновку, що при постановленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для їх скасування, що свідчить про необхідність залишення касаційної скарги Головного управління ДФС в Одеській області без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

32. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

33. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 27.09.2016 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2016 у справі №815/3870/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я. Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова

Судді Верховного Суду