Справа № 826/16398/17
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2019-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2019 року м. Київ №826/16398/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Костенка Д.А., розглянув-ши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позо-вом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - ДПІ), Головного управління ДФС у м. Києві (далі - ГУ ДФС у м. Києві) про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 12.06.2015 №6880-17, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

1) визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ від 12.06.2015 №6880-17;

2) скасувати податкову заставу його майна, зареєстровану 03.08.2016 за №15921319;

3) зобов`язати ДПІ виключити запис про податкову заставу від 03.08.2016 №15921319 з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Позовні вимоги обґрунтовано безпідставністю нарахування транспортного податку у 2015р., оскільки згідно з пп. 12.3.4 п. 12.3 ст. 12 ПК рішення Київської міської ради від 28.01.2015 №58/923 підлягає застосуванню до позивача з 2016р.

ГУ ДФС у м. Києві подано відзив на позов, в якому відповідач просить відмовити в його задоволенні, посилаючись на відповідність оскаржуваного рішення вимогам ст. 267 ПК України та правомірність нарахування транспортного податку.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

Згідно з копією свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 (а.с. 10) позивач є власником автомобіля Land Cruiser Prado 150, 2012 р.в., об`єм двигуна 3956 куб.см., реєстраційний номер НОМЕР_2 .

ДПІ винесено податкове повідомлення-рішення від 12.06.2015 №6880-17, яким нара-ховано позивачу транспортний податок з фізичних осіб за 2015р. у сумі 25000 грн.

ДПІ винесено податкову вимогу від 18.07.2016 №943-17 про наявність станом на 17.07.2016 і необхідність погашення позивачем податкового боргу у сумі 25000 грн.

ДПІ винесено рішення від 18.07.2016 №187 про опис майна позивача у податкову заставу.

Встановлені судом обставини підтверджуються наявними у справі копіями податково-го повідомлення-рішення, корінця податкової вимоги і рішення про опис майна у податкову заставу (а.с. 7, 35, 36) і сторонами не заперечувалися.

Згідно з копією витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 31.05.2017 №52427036 (а.с. 11-12) у цьому реєстрі міститься запис 1 про податкову заставу на майно позивача згідно з актом опису від 28.07.2016 №74/тз, терміном до 03.08.2021, зареєстровану 03.08.2016 за №15921319 філією міста Києва та Київської області державного підприємства "Національні інформаційні системи" на підставі ст.ст. 88, 89 ПК України, обтяжувач - ДПІ.

Спірні правовідносини виникли у сфері справляння податків і зборів та стосуються правомірності податкового повідомлення-рішення про нарахування транспортного податку, а також застосування податкової застави.

01 січня 2015р. набрав чинності Закон України від 28.12.2014 №71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової ре-форми" (далі - Закон №71), яким викладено в новій редакції ст.ст. 265-267 ПК України і передбачено сплату фізичними особами транспортного податку.

Згідно з пп. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України (у редакції, чинній на час винесення оскаржуваних рішень) платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в т.ч. нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні лег-кові автомобілі, що відповідно до пп. 267.2.1 п. 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

Згідно з пп. 267.2.1 п. 267 ст. 267 ПК України об`єктом оподаткування є легкові авто-мобілі, які використовувалися до 5 років і мають об`єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Як визначено у п. 267.6 ст. 267 ПК України, ставка податку встановлюється з розра-хунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до пп. 267.2.1 п. 267.2 цієї статті. Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку (пп. 267.6.1); податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року) (пп. 267.6.2).

Статтею 8 ПК України визначено, що в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад (п. 8.3).

Пункту 8.3 ст. 8 ПК України кореспондують положення ст.ст. 25, п. 24 ч. 1 ст. 26, ч. 1 ст. 69 Закону України від 21.05.1997 №280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні", якими передбачено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання; органи місцевого самоврядування відповідно до ПК України встановлюють місцеві податки і збори; виключно на пленарних засіданнях відповідної місцевої ради вирішуються питання встановлення місцевих податків і зборів відповідно до ПК України.

Згідно з пп. 10.1.1 п. 10.1 ст. 10 ПК України до місцевих податків належить податок на майно, до складу якого, згідно з пп. 265.1.2 п. 265.1 ст. ПК України, входить транспортний податок.

Отже, як вбачається, з 01.01.2015 до переліку місцевих податків і зборів Законом №71 віднесено транспортний податок, який встановлюється відповідним рішенням органу місце-вого самоврядування і є обов`язковими до сплати на відповідній території.

Судом встановлено, що рішенням III сесії VIII скликання Київської міської ради від 28.01.2015 №58/923 "Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 23 червня 2011 року №242/5629" внесено зміни до рішення Київської міської ради від 23.06.2011 №242/5629 "Про встановлення місцевих податків і зборів в м. Києві" та викладено його в новій редакції, в якій установлено транспортний податок і затверджено Положення про тран-спортний податок (додаток 2). Згідно з п. 4.1 цього Положення ставка податку вста-новлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до пп. 2.1 п. 2 цього Положення, тобто легкові автомобілі, які використовувались до 5 років і мають об`єм циліндрів двигуна понад 3000 куб.см.

Судом встановлено, що вказане рішення Київської міської ради від 28.01.2015 №58/923 офіційно опубліковано в газеті "Хрещатик" за січень 2015р. №13/1.

Отже, як вбачається, рішення про встановлення транспортного податку у м. Києві прийнято і офіційно оприлюднено Київською міською радою у січні 2015р.

Підпунктом 12.3.4 п. 12.3 ст. 12 ПК України встановлено, що рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Відповідно до п. 12.5 ст. 12 ПК України офіційно оприлюднене рішення про встанов-лення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.

Враховуючи, що рішення Київської міської ради від 28.01.2015 №58/923 про установлення транспортного податку у м. Києві прийнято і оприлюднено у січні 2015р., то згідно з пп. 12.3.4 п. 12.3 та п. 12.5 ст. 12 ПК України дане рішення підлягає застосуванню до позивача не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом, тобто, як вірно зазначає позивач, з 2016р. Відтак, погоджуючись з доводами позивача, суд дійшов висновку про те, що нарахування відповідачем транспортного податку позивачу на 2015р. всупереч пп. 12.3.4 п. 12.3 та п. 12.5 ст. 12 ПК України здійснено безпідставно, чим порушено майнові права і інтереси позивача.

Заперечення ГУ ДФС у м. Києві про відповідність оскаржуваного рішення вимогам ст. 267 ПК, яким, як стверджує відповідач, на позивача з 01.01.2015 покладено обов`язок зі сплати транспортного податку, суд вважає необґрунтованими, оскільки вони суперечать нормам п. 8.3 ст. 8, пп. 12.3.4 п. 12.3 та п. 12.5 ст. 12 ПК України. Як зазначив суд вище, ст. 267 ПК України включено до переліку місцевих податків транспортний податок, визначено його об`єкт оподаткування, платників і ставку тощо, водночас обов`язок сплати цього податку виникає на підставі відповідного рішення органу місцевого самоврядування, яким такий податок встановлюється на відповідній території (нормативно-правовий акт з питань оподат-кування місцевими податками і зборами), та з урахуванням особливостей набрання чинності таким рішенням.

Інших аргументованих доводів і доказів, які б заслуговували на увагу суду і дали б підстави для інших висновків, відповідач не навів, а відтак доводів позивача - не спростував.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини і наведені мотиви невідповідності оскаржуваного рішення вимогам податкового законодавства і порушення ним прав та інтере-сів позивача, зважаючи на те, що відповідачем не спростовано допущених ним порушень і не доведено правомірності прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, суд дійшов висновків про те, що таке податкове повідомлення-рішення є протиправним і підлягає скасуванню, тому позов слід задовольнити в цій частині.

Згідно із ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податко-вого повідомлення-рішення (п. 59.1). Податкова вимога надсилається не раніше першого ро-бочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання (п. 59.3).

Згідно з пп. 89.1.2 п. 89.1 ст. 89 ПК України право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Згідно з п. 89.3 ст. 89 ПК України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можли-во використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.

Щодо вимог про скасування податкової застави, зареєстрованої 03.08.2016 за №15921319, і зобов`язання виключити запис про податкову заставу від 03.08.2016 №15921319 з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, то у задоволенні цих вимог слід відмовити, зважаючи на таке.

Згідно з пп. 93.1.4 п. 93.1 ст. 93 ПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи) майно платника податків звільняється з податкової застави з дня отримання платни-ком податків рішення відповідного органу про визнання протиправними та/або скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання або його частини (пені та штрафних санкцій) внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження.

Пунктом 93.2 ст. 93 ПК України передбачено, що підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєст-рів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених підпунк-тами 93.1.1 - 93.1.5 пункту 93.1 цієї статті.

Згідно з п. 1 розділу VI Порядку застосування податкової застави контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 16.06.2017 №586, у випадках, визначених пунктом 93.1 статті 93 глави 9 розділу II Кодексу, майно платника податків звільняється з-під податкової застави, про що такому платнику надсилається повідомлення (додаток 7).

Згідно з п. 2 розділу VI цього Порядку звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів здійснюються у порядку, передбаченому пунктом 93.2 статті 93 глави 9 розділу II Кодексу.

Таким чином, скасування податкової застави і звільнення майна з-під податкової зас-тави здійснюється на підставі рішення суду про визнання протиправними та/або скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання, а відтак заявлені позивачем похідні позовні вимоги не відповідають вимогам ПК України і не є належним та ефективним способом захисту і поновлення порушеного права, тому не можуть бути задоволенні судом.

Проте, оскільки визначений відповідачем податковий борг позивача в сумі 25000 грн. виник на підставі протиправного податкового повідомлення-рішення, яке прийнято з пору-шенням податкового законодавства і підлягає скасуванню, та з метою ефективного повного захисту прав позивача і відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд дійшов висновку про наяв-ність підстав для виходу за межі позовних та визнання протиправними і скасування податкової вимоги від 18.07.2016 №943-17 та рішення від 18.07.2016 №187 про опис майна у податкову заставу.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає позов частково обґрунтованим.

Позивач звільнений від сплати судового збору у справі як громадянин, віднесений до 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи (посвідчення серії НОМЕР_3 від 11.01.1993), а тому розподіл судового збору у справі не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 90, 139, 140, 241-246, пп. 10 п. 1 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1 .

2. Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві від 12.06.2015 №6880-17.

3. Визнати протиправною і скасувати податкову вимогу Державної податкової інс-пекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві від 18.07.2016 №943-17 .

4. Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві від 18.07.2016 №187 про опис майна у податкову заставу.

5. Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову в іншій частині.

Позивач: ОСОБА_1 ;

АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: Державна податкова інспекція у Дарницькому районі Головного управ-ління ДФС у м. Києві; вул. Олександра Кошиця, буд. 3, м. Київ, 02068, .

Відповідач: Головне управління ДФС у м. Києві;

вул. Шолуденка, буд. 33/19, м. Київ, 04655, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст.ст. 293-297 КАС України. Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення його у повному обсязі.

Дата рішення є днем складення його у повному обсязі.

Суддя Д.А. Костенко