Справа № 804/3555/18
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

01 серпня 2019 року м. Дніпросправа № 804/3555/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Головко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі клопотання Інспекції з питань праці та зайнятості населення Дніпровської міської ради про зупинення провадження у адміністративній справі за апеляційними скаргами Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , Інспекції з питань праці та зайнятості населення Дніпровської міської ради на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2018 року (суддя Букіна Л.Є.) у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Інспекції з питань праці та зайнятості населення Дніпровської міської ради про визнання протиправними та скасування постанов припису, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Інспекції з питань праці та зайнятості населення Дніпровської міської ради, в якому просила

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими особами від 04.05.2018 року № ОМС-ДН398/1019/АВ/П/ТДІП-ФС, якою на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 3723 грн.;

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими особами від 04.05.2018 року № ОМС-ДН398/1019/АВ/П/ТДІП-ФС, якою на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 111690 грн.;

- визнати протиправним та скасувати припис про усунення виявлених порушень від № 13.04.2018 року № ОМС-ДН398/1019/АВ.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2018 року позовні вимоги задоволено частково.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій зазначила, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права та не дотримано норм процесуального права, неповно з`ясовані обставини справи. Просила скасувати рішення першої інстанції в частині відмови у позові та прийняти постанову, в якій позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач, в свою чергу, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що судом першої інстанції не в повному обсязі з`ясовані обставини справи та просив рішення суду першої інстанції скасувати в

частині задоволення позовних вимог, та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні вимог в повному обсязі.

Відповідач, 26 червня 2019 року, подав до суду клопотання про зупинення провадження у справі, в порядку визначеному пунктом 3 частини 1 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України, до набрання законної сили рішеннями Верховного Суду у справі №826/8917/17 в якій визнано нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295.

Клопотання мотивоване тим, що інспекційне відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 здійснювалось на підставі пункту 5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів країни від 26.04.2017 за № 295.

Однак, згідно з ухвалою від 19.06.2019 Верховним Судом відкрито касаційне провадження у зв`язку з поданням касаційної скарги Державною службою України з питань праці на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Лігал Сервіс Груп», фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Кабінету Міністрів України, треті особи: Державна регуляторна служба України, державна служба України з питань праці про визнання незаконною та нечинною постанови від 26.04.2017 № 295.

В судовому засіданні відповідач підтримав доводи викладені в клопотанні.

Представник позивача заперечував щодо задоволення клопотання, зауважив, що постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019 набрала законної сили, у зв`язку з чим відсутні підстави для зупинення провадження у даній справі до розгляду справи у Верховному Суді.

Розглянувши вказане клопотання, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для його задоволення з огляду на наступне.

Предметом спору у даній справі є протиправність дій відповідача щодо притягнення до адміністративної відповідальності позивача та накладення на останнього стягнення у вигляді штрафу.

Статтею 236 статті 265 Кодексу адміністративного судочинства України передбачений вичерпний перелік випадків, коли суд зобов`язаний та має право зупинити провадження у справі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 236 статті 265 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 236 статті 265 Кодексу адміністративного судочинства України суд зупиняє провадження у справі в разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі адміністративний суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, як справа, що розглядається іншим судом, пов`язана з даною, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

З даних сайту Єдиного державного реєстру судових рішень дійсно вбачається, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 грудня 2018 року у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Лігал Сервіс Груп», фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 , фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Кабінету Міністрів України, треті особи - Державна регуляторна служба України, Державна служба України з питань праці про визнання незаконною та нечинною постанови - відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2019 року по цій справі апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Лігал Сервіс Груп», фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 задоволено. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 грудня 2018 року скасовано та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Лігал Сервіс Груп», фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 , фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 задоволено. Визнано нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 29.04.2017 року № 295 «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Отже, постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2019 року в справі № 826/8917/17 набрала законної сили з моменту її прийняття.

Ухвалою Верховного Суду від 19 червня 2019 року по справі № 826/8917/17 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Державної служби України з питань праці на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2019 року у справі №826/8917/17.

Як встановлено з матеріалів справи позивачем у цій справі оскаржуються дії відповідача щодо притягнення до адміністративної відповідальності позивача та накладення на останнього стягнення у вигляді штрафу.

Виходячи з положень частини 2 статті 19 Конституції України, відповідно до яких, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, - суб`єкти владних повноважень повинні дотримуватись вимог нормативних актів, чинних саме на час вчинення конкретної дії.

Оскільки відповідно до частини 2 статті 265 Кодексу адміністративного судочинства України, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили рішенням суду, незалежно від того, яке рішення прийме Верховний Суд у справі №826/8917/17, суд апеляційної інстанції має перевірити дотримання відповідачем вимог Постанови Кабінету міністрів України №295 від 26.04.2017 на час інспекційного відвідування, винесення оскаржуваних припису та постанов, тобто в період дії обов`язкового до виконання нормативного акту.

За вказаних обставин, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для зупинення провадження по даній справі.

Керуючись ст. ст. 236, 241-245 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Інспекції з питань праці та зайнятості населення Дніпровської міської ради про зупинення провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з 01.08.2019 та відповідно до ч.2 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров

суддя О.В. Головко