Справа № 754/9908/19
Суддя: Зотько Т. А.
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/364/19
Справа №754/9908/19
РІШЕННЯ

Іменем України

02 жовтня 2019 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Зотько Т.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м. Києва про скасування постанови про адміністративне правопорушення компенсацію шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

05.07.2019 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним адміністративним позовом.

Вимоги своєї позовної заяви мотивував тим, що 11.02.2019 будучи в припаркованому автомобілі ЗАЗ DAEWOO Sens державний номер НОМЕР_1 по вул. Курчатова, Деснянського району м. Києва, близько пішохідного переходу йому було виписано постанову поліцейським патрульної поліції за ніби то порушення ПДР п. 15.9 г, без розгляду справи по суті та надання будь-яких доказів про порушення. Незважаючи на те, що він був не згоден з постановою, та просив виписати протокол для можливості надати свої аргументи та незгоду з постановою, поліцейський вимогу позивача проігнорував.

Позивач в своєму адміністративному позові посилається на відповідні норми процесуального законодавства, а саме на ст. 245, 279, 280, 283 КУпАП, які як він вважає було порушено інспектором патрульної поліції. Крім того вказує, що останнім не перевірено чи насправді від транспортного засобу водія до переходу було 10 м., не розглянуті обставини чому автомобіль стояв саме на цьому місці, не розглянуті пояснення водія, та загалом не забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин.

Таким чином, оскільки інспектор поліції проігнорував всі прохання водія, які стосуються його прав (ознайомитись з матеріалами справи, надати пояснення, заявити клопотання при розгляді справи, скористатись юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця в газі права) які прописані в ст. 268 КУпАП та виніс постанову, порушивши вимоги діючого законодавства, а тому позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Крім того позивач просить зупинити відкрите державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ ГТУЮ виконавче провадження № 59294518 з виконання постанови № ЕАВ909363 виданої 11.02.2019 та компенсувати шкоду заподіяну незаконним накладенням арешту на банківські рахунки.

Ухвалою суду від 10.07.2019 року вищевказану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків.

17.07.2019 позивачем на виконання вимог ухвали від 10.07.2019 було усунуто зазначені судом недоліки позовної заяви

Ухвалою судді від 22.07.2019 було відкрито провадження у вказаній справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи, у відповідності до ст. 262 КАС України.

Вказаною ухвалою надано сторонам строк для надання відзиву, відповіді на відзив тощо.

Представником відповідача було подано відзив на позовну заяву відповідно до якого представник просить у позові відмовити, оскільки викладені твердження позивача не обґрунтовані та безпідставні.

В своєму відзиві представник пояснив, що справу про адміністративне правопорушення стосовно порушення позивачем 11.02.2019 вимог п. 15.9. г ПДР, що полягає у здійсненні зупинки ближче 10 м. до пішохідного переходу, було розглянуто відповідачем на місці вчинення адміністративного правопорушення. Перед початком розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейським було роз`яснено позивачу його права передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Розпочавши розгляд справи про адміністративне правопорушення, поліцейський назвав свою посаду, спеціальне звання та прізвище, пояснив позивачу підставу зупинки, а також що він уповноважений на розгляд справ про адміністративні правопорушення передбачені ч.1 ст. 122 КУпАП.

Оцінивши докази у справі про адміністративне правопорушення за своїм внутрішнім переконанням, врахувавши значність вчиненого правопорушення, заслухавши пояснення позивача, поліцейський керуючись законом та правосвідомістю, постановив визнати винним ОСОБА_1 вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Після чого позивача було ознайомлено з винесеною постановою та повідомлено порядок її оскарження та наслідки невиконання передбачені ст.ст. 307, 308 КУпАП.

Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписом здійсненим поліцейським за допомогою спеціального пристрою з функцією фото-, кінозйомки.

Отже, відповідач діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством.

Що стосується вимоги щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди отриманої ним внаслідок окремих працівників УПП у м. Києві представник також просить відмовити, оскільки позивачем у позовній заяві не були наведені обставини, які б підтверджувались достатніми доказами, які б свідчили про обґрунтованість позовних вимог. Докази подані позивачем, не підтверджують обставини, на які позивач посилається в обґрунтування позовних вимог.

Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі доказами, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до постанови № ЕАВ90936, 11.02.2019 о 01 год. 15 хв. водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом «Sens» д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою м. Київ, вул. Курчатова, 8, здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 м від пішохідного переходу, чим порушив вимоги п. 15.9. г ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП

Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Відповідно п. 12.9 г) ПДР України зупинка/стоянка на пішохідних переходах і ближче 10 м. від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Ч. 1 ст. 122 КУпАП регламентовано перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками порушення вимог розмітки проїзної частини доріг є правопорушенням передбачених цією частиною.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Переглянувши відео з нагрудної камери поліцейського патрульної поліції з місця вчинення адміністративного правопорушення, яке було долучено до відзиву представником відповідача, судом було встановлено, що позивач дійсно здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 м. від пішохідного переходу, крім того на відео працівником поліції було чітко зафіксовано сам дорожній знак 5.35.1 «Пішохідний перехід» під яким здійснив зупинку водій ОСОБА_1 , що свідчить про те, що останній здійснив зупинку впритул до дорожньої розмітки «Пішохідний перехід»

На відео також зафіксовано, що ОСОБА_1 було роз`яснено його права передбачені ст. 268 КУпАП та порядок оскарження постанови про вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 222 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачені ч.1 ст. 122 цього Кодексу, покладено на органи Національної поліції.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, згідно з ч.ч.3, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ909363 від 11.02.2019 року винесена уповноваженою на те посадовою особою, а також за формою і змістом відповідає вимогам ст.ст. 255, 256, 283 КУпАП.

Судом встановлено, що 11.02.2019 о 01 год.15 хв. позивач дійсно, керуючи транспортним засобом «Sens» д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою м. Київ, вул. Курчатова, 8, здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 м від пішохідного переходу, чи порушив вимоги п. 15.9. г ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП

Крім того, суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на спростування обставин, що викладені в оспорюваній постанові, та на підтвердження своїх пояснень, стосовно дій відповідача, які на його думку є незаконними, а постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ909363 є безпідставною та неправомірною.

При цьому вимога позивача, щодо зупинення відкритого державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ ГТУЮ виконавчого провадження № 59294518 з виконання постанови № ЕАВ909363 виданої 11.02.2019 та компенсувати шкоду заподіяну незаконним накладенням арешту на банківські рахунки, не підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд роз`яснює, що ОСОБА_1 не позбавлений можливості звернутись до суду зі скаргою на дії державного виконавця, якщо вважає, що арешт грошових коштів на рахунки було накладено неправомірно.

З огляду на викладене, враховуючи наявні в справі докази, суд вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення серії № ЕАВ909363 від 11.02.2019 року винесена відносно позивача уповноваженою посадовою особою та відповідає вимогам закону, а відтак вимоги позову є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-77, 90, 241-246, 250, 255, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м. Києва про скасування постанови про адміністративне правопорушення компенсацію шкоди - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: