Справа № 824/1189/19-а
Суддя: Кушнір Віталіна Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

15 жовтня 2019 р. м. Чернівці Справа № 824/1189/19-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Кушнір В.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби України у Чернівецькій області про скасування рішення,-

в с т а н о в и в:

У поданому до суду адміністративному позові ОСОБА_1 (враховуючи позовну заяву в новій редакції) просить суд:

1) визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 12.04.2019р. №Ф-143369-54 ГУ ДФС у Чернівецькій області;

2) визнати бездіяльність ГУ ДПС у Чернівецькій області щодо не відображення у її інтегрованій картці платника єдиного соціального внеску для фізичних осіб-підприємців, в тому числі, які обрали спрощену систему оподаткування (код класифікації доходів бюджету 71040000) сум погашення боргу 20.02.2014р. у розмірі 422,65 грн. та 01.07.2014р. у розмірі 2316,57 грн.

3) визнати протиправними дії ГУ ДПС у Чернівецькій області щодо відображення у його інтегрованій картці платника єдиного соціального внеску для фізичних осіб-підприємців, в тому числі які обрали спрощену систему оподаткування (код класифікації доходів бюджету 71040000) сум застосування штрафів у розмірі 4217,49 грн. та пені у розмірі 12477,85грн. та зобов`язати утриматись від відображення цих сум штрафів та пені;

4) визнати протиправною бездіяльність ГУ ДПС у Чернівецькій області щодо не відображення у його інтегрованій картці платника єдиного соціального внеску для фізичних осіб-підприємців, в тому числі які обрали спрощену систему оподаткування (код класифікації доходів бюджету 71040000) частини коштів, сплачених ним 24.04.2019р. у розмірі 2739,22грн. як переплату за майбутні періоди та зобов`язати зарахувати зазначені кошти, як переплату за майбутні періоди.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що її слід залишити без руху з наступних підстав.

Пунктами 3 та 5 частини 1 статті 171 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно з ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.2 ст.122 КАС України).

Частиною 3 статті 122 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач у позовній заяві, зокрема, просить суд скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 12.04.2019р. №Ф-143369-54 ГУ ДФС у Чернівецькій області.

Для звернення з позовом до адміністративного суду з указаною позовною вимогою встановлено спеціальний строк.

Так, згідно з абзацами 3, 4 ч.4 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон №2464-VI) платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Крім того, в абзаці 5 ч.4 ст.25 Закону №2464-VI визначено, що скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

За змістом абз.6 ч.4 ст.25 Закону №2464-VI орган доходів і зборів, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Якщо протягом цього строку вмотивоване рішення органом доходів і зборів не надсилається платнику єдиного внеску, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску.

У відповідності до абз.8 ч.4 ст.25 Закону №2464-VI у разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки (абз.9 ч.4 ст.25 Закону №2464-VI).

Отже, для оскарження вимоги про сплату недоїмки з єдиного внеску в судовому порядку законом встановлено 10-денний строк звернення до суду, з дня надходження вимоги про сплату недоїмки чи рішення відповідного органу доходів і зборів за результатами розгляду скарги.

Водночас строк оскарження рішення податкового органу тривалістю 1095 днів, передбачений Податковим кодексом України для платників податків, в цьому випадку не може бути застосований, оскільки норми зазначеного Кодексу не поширюються на відносини щодо порядку сплати єдиного внеску на загальнодержавне соціальне страхування.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 31.01.2019 у справі №802/983/18-а.

Як зазначено у позовній заяві, про оскаржувану вимогу позивач фактично дізнався 27.05.2019р.

04.06.2019р. вимога Головного управління ДФС у Чернівецькій області від 12.04.2019р. №Ф-143369-54 була оскаржена позивачем до Державної фіскальної служби України.

10.07.2019р. позивачем отримано рішення про результати розгляду його скарги.

Таким чином, встановлені обставини вказують на те, що про порушення своїх прав та інтересів у зв`язку з оформленням оскаржуваної вимоги позивач дізнався ще 27.05.2019р. Процедура адміністративного оскарження вимоги про сплату недоїмки з єдиного соціального внеску на загальнодержавне соціальне страхування закінчена 10.07.2019р. (день отримання рішення за результатами розгляду скарги). Відтак, саме із 10.07.2019р. розпочався 10-денний строк для судового оскарження вимоги ГУ ДФС у Чернівецькій області від 12.04.2019р. №Ф-143369-54.

Натомість, позовну заяву про оскарження такої вимоги подано до суду лише 10.10.2019р.

З указаного слідує, що позов про скасування вимоги про сплату недоїмки з єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування подано до суду після закінчення 10-денного строку, встановленого законом.

Відповідно до ч.1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

У разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску (ч. 6 ст. 161 КАС України).

Позивач разом з позовом не подав заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску.

Позивачу слід подати до суду заяву про поновлення строку звернення до суду з даним позовом, в якій вказати підстави для поновлення такого строку, а також надати відповідні докази поважності причин його пропуску, що відповідає вимогам, зазначеним у ч.6 ст.161 КАС України та ч.1 ст.123 КАС України.

Крім того, у відповідності до ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" від 08.07.2011 р. № 3674-VI (далі - Закон №3674-VI).

У відповідності до ч.2 ст.4 Закону №3674-VI за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (768,40грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (9605грн.).

За подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1921грн.).

Позивачем подано позов, у якому заявлено одну вимогу майнового характеру на суму 24784,91грн. (судовий збір - 768,40грн.), а також три вимоги немайнового характеру (5763грн.).

Згідно з ч.3 ст.6 Закону №3674-VI за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відтак, судовий збір за даний позов становить 6531,40грн., натомість позивачем додано документ (квитанцію) про сплату судового збору у розмірі 768,40грн.

Таким чином, позивачу слід подати до суду документ про сплату судового збору у повному розмірі, встановленому Законом № 3674-VI.

Вказані недоліки позовної заяви перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у даній справі, оскільки позивачем не дотримано вимог ч.1 ст.123 КАС України та ст.ст.160, 161 КАС України.

Відтак суд робить висновок про наявність правових підстав для залишення даного позову без руху.

Відповідно до частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі наведеного та керуючись статтями 169, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали шляхом подання позовної заяви у відповідності до вимог, встановлених статтею 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

3. Роз`яснити, що в разі невиконання вимог ухвали і не усунення недоліків у вказаний строк позовна заява буде вважатися неподаною і буде повернута особі, яка її подала на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя В.О. Кушнір