Справа № 815/5201/15
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2019-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

08 жовтня 2019 року

м. Київ

справа №815/5201/15

касаційне провадження №К/9901/25737/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.

розглянув у судовому засіданні без повідомлення сторін касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Ренійському районі Головного управління ДФС в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 10.11.2015 (суддя Вовченко O.A.) та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 02.02.2016 (головуючий суддя - Танасогло Т.М., судді: Бойко А.В., Яковлєв О.В.) у справі № 815/5201/15 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Ренійському районі Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Ренійському районі Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 05.05.2015 № .

Одеський окружний адміністративний суд постановою від 10.11.2015 адміністративний позов задовольнив.

Одеський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 02.02.2016 залишив постанову Одеського окружного адміністративного суду від 10.11.2015 без змін.

Державна податкова інспекція у Ренійському районі Головного управління ДФС в Одеській області оскаржила їх у касаційному порядку.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 10.11.2015, ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 02.02.2016 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог Державна податкова інспекція у Ренійському районі Головного управління ДФС в Одеській області посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, а саме: пункту 1.2 глави 1, пункту 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), пункту 177.10 статті 177 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час вирішення спору в судах попередніх інстанцій).

При цьому наголошує на правомірності застосування органом доходів і зборів до позивача суми штрафних (фінансових) санкцій згідно з оскаржуваним актом індивідуальної дії.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що посадовими особами Головного управління ДФС в Одеській області проведено фактичну перевірку магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», за адресою: АДРЕСА_1, що належить Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт від 13.03.2015 № 43/15-32-22-03/ НОМЕР_1 .

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог пункту 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), у зв`язку з неоприбуткуванням (несвоєчасним оприбуткуванням) готівкових коштів у книзі обліку доходів і витрат за період з 01.02.2015 по 04.03.2015 на підставі фіскальних звітних чеків реєстратора розрахункових операцій у загальному розмірі 62107,16 грн.

На підставі зазначеного акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 05.05.2015 № , відповідно до якого застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 310535,80 грн.

Згідно з пунктом 1.2 глави 1 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), оприбуткування готівки - це проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Книга обліку доходів і витрат - це документ установленої форми, що застосовується відповідно до законодавства України для відображення руху готівки. Форму відповідної книги обліку доходів і витрат установлено Державною податковою адміністрацією України.

За правилами пункту 177.10 статті 177 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) фізичні особи-підприємці зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.

Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до пункту 1 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 № 481 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, та фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат, у якій за підсумком робочого дня, протягом якого отримано дохід, на підставі первинних документів здійснюються записи про отримані доходи та документально підтверджені витрати.

Згідно з пунктом 2 цього Порядку книга ведеться за вибором платника податку в паперовому або електронному вигляді.

У справі, яка розглядається, судами встановлено, що під час проведення перевірки бухгалтером Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надано до податкового органу письмові пояснення, в яких зазначено, що книга доходів і витрат в паперовому вигляді не ведеться, а ведеться облік доходів та витрат в електронному вигляді.

За наслідками дослідження в судовому процесі копії вказаної книги судом першої інстанції встановлено, що позивачем за період з 01.02.2015 по 04.03.2015 відображено: період обліку; суму доходу, отриманого від здійснення господарської діяльності або незалежної професійної діяльності; загальну суму отриманого доходу, яка підлягає декларуванню; суму витрат, пов`язаних з придбанням товарів (робіт, послуг); суму чистого оподаткованого доходу, що, відповідно, нівелює викладені контролюючим органом в акті перевірки твердження про порушення підприємцем порядку ведення книги обліку доходів і витрат.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 28.08.2013 № 417 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов`язані зареєструвати книги обліку розрахункових операцій.

За правилами ж пункту 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстратора розрахункових операцій або використанням розрахункової книжки оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків реєстратора розрахункових операцій (даних розрахункової книжки).

В розглядуваній ситуації судами з`ясовано, що позивачем суми фактичних надходжень готівки за період з 01.02.2015 по 04.03.2015 на загальну суму 62107,16 грн. зафіксовано у фіскальних звітних чеках реєстратора розрахункових операцій та внесено відповідні записи до належним чином зареєстрованої книги обліку розрахункових операцій № Р/4 на їх підставі.

За таких обставин висновок судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність у відповідача в даному випадку правових підстав для застосування до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій згідно з оскаржуваним актом індивідуальної дії ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, а суди попередніх інстанцій не допустили порушення норм процесуального права, які б могли вплинути на встановлення дійсних обставин справи, та правильно застосували норми матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги Державної податкової інспекції у Ренійському районі Головного управління ДФС в Одеській області без задоволення, а оскаржених судових рішень - без змін.

Керуючись статтями 341, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Ренійському районі Головного управління ДФС в Одеській області залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 10.11.2015 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 02.02.2016 у справі № 815/5201/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду: Т.М. Шипуліна

Л.І. Бившева

В.В. Хохуляк