Справа № 200/4740/19-а
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року справа №200/4740/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., секретар судового засідання Антонюк А.С., за участю представника відповідача Кравченко О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року (повний текст складено 02 серпня 2019 року в м. Слов`янськ) у справі № 200/4740/19-а (суддя І інстанції Шинкарьова І.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

02 квітня 2019 року ОСОБА_1 (далі позивач) 02 квітня 2019 року звернулася з позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 10 грудня 2018 № 0-0525, якими позивачу визначено суму податкового зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб в сумі 25000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є власницею автомобіля марки AUDI, модель Q7, 2015 року випуску, з об`ємом двигуна 2995 см3, вважає, що у неї відсутній обов`язок сплачувати транспортний податок в сумі 25000 грн. за 2018 роки. Стверджує, що спірні податкові повідомлення-рішення є протиправними та таким, що підлягають скасуванню, оскільки суперечать принципам стабільності та передбачуваності податкового законодавства, рівності та справедливості. Позивач у позовній зазначає, що відповідачем не було надано при врученні податкового повідомлення-рішення від 10 грудня 2018 року №0-0525 розрахунку до останнього, відповідачем не пред`явлено у якості доказу розрахунку суми середньо ринкової вартості саме транспортного засобу позивача з урахуванням марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля. Відповідач не є уповноваженим територіальним органом ДФС України з питань адміністрування місцевих податків, оскільки з 21 квітня 2017 року позивачка зареєстрована у м. Суми. В зв`язку з певними обставинами тимчасово позивачка проживає у с. Водяне Донецька область. Відповідач зазначає, що п. 267.6 ст. 267 ПКУ, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податків; транспортний засіб AUDI, моделі Q7, 2015 року випуску, об`єм двигуна 2995 см3 тип палива - бензин, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2018 році.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року у справі № 200/4740/19-а позов задоволено. Скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 10 грудня 2018 року № 0-0525 про визначення суми податкового зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб в сумі 25 000 грн.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що під час розгляду справи судом першої інстанції не повно з`ясовано усі обставини справи, не надано вірної оцінки обставинам справи та судове рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, без урахування обставин, що мають суттєве значення.

Крім того, відповідачем зазначено, що відповідно до приписів Податкового кодексу України позивач є власником транспортного засобу, а тому зобов`язана сплачувати транспортний податок. Марїнським управлінням ГУ ДФС України у Донецькій області 10.12.2018 року сформувала платнику податків ОСОБА_2 податкове повідомлення-рішення № 0-0520 про сплату транспортного податку у сумі 25 000 грн. за 2018 рік.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги. Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 згідно паспорта НОМЕР_2 зареєстровано місце проживання АДРЕСА_1 , з 21 липня 2017 року позивачку знято з реєстрації місця проживання у Донецькій області та зареєстровано у АДРЕСА_2 . (а.с. 12-13)

Позивачка є власницею автомобіля марки AUDI, модель Q7, 2015 року випуску, з об`ємом двигуна 2995 см3, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 (а.с. 9).

Головне управління ДФС у Донецькій області прийняло податкові повідомлення-рішення від 10 грудня 2018 № 0-0525, відповідно до яких згідно з підпункту 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 ПК України позивачці визначило суму податкового зобов`язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб за 2018 рік - 25000 грн. (а.с. 6).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 4.3 ст. 4 Податкового кодексу України податкові періоди та строки сплати податків та зборів установлюються, виходячи з необхідності забезпечення своєчасного надходження коштів до бюджетів, з урахуванням зручності виконання платником податкового обов`язку та зменшення витрат на адміністрування податків та зборів.

Відповідно до п. 4.4 ст. 4 Податкового кодексу України установлення і скасування податків та зборів, а також пільг їх платникам здійснюються відповідно до цього Кодексу Верховною Радою України, а також Верховною Радою Автономної Республіки Крим, сільськими, селищними, міськими радами у межах їх повноважень, визначених Конституцією України та законами України.

Відповідно до ст. 8 Податкового кодексу України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори.

До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов`язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Статтею 10 Податкового кодексу України визначено, що податок на майно, в склад якого, відповідно до п.п. 265.1.2 п. 265.1 ст. 265 Податкового кодексу України входить транспортний податок, належить до місцевих податків. Місцеві ради обов`язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю). Місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору.

Згідно з п. 12.3 ст. 12 Податкового кодексу України сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов`язково визначаються об`єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов`язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом ХІІ цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору (пп. 12.3.2 Податкового кодексу України).

Копія прийнятого рішення про встановлення місцевих податків чи зборів надсилається у десятиденний строк з дня оприлюднення до контролюючого органу, в якому перебувають на обліку платники відповідних місцевих податків та зборів (пп. 12.3.3 Податкового кодексу України).

Право на прийняття місцевих податків органами місцевого самоврядування закріплено і ст. 143 Конституції України.

Відповідачем зазначено, що спірне податкове повідомлення-рішення було сформовано з урахуванням рішення Вугледарської міської ради від 15 червня 2017 року №7/17-28, яким встановлено розміри ставок місцевих податків по транспортному податку з розрахунком на календарний рік у розмірі 25 000 грн. , копію якого надано до матеріалів справи. (а.с. 33-36)

Відповідно до п 267.6.1. статті 267 Податкового кодексу України обчислення суми транспортного податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач не є уповноваженим територіальним органом ДФС України з питань адміністрування місцевих податків, оскільки позивачку зареєстровано у місті Суми АДРЕСА_2 , з 21 липня 2017 року, згідно техпаспорту, автомобіль марки AUDI, модель Q7, 2015 року випуску, з об`ємом двигуна 2995 см3, зареєстровано у м. Суми що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 .

На підставі викладеного суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач не довів правомірність спірного податкового повідомлення-рішення в порядку частини 2 статті 77 КАС України, внаслідок чого позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

При викладених обставинах, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про задоволення позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року у справі № 200/4740/19-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року у справі № 200/4740/19-а - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 17 жовтня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В.Сіваченко