Справа № 335/8699/19
Суддя: Рибалко Н. І.
Дата ухвалення: 2019-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/8699/19 2-а/335/194/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Рибалко Н.І.,

за участі секретаря судового засідання Косатої М.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 2 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Доля Руслани Олексіївни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до поліцейського 2 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Доля Руслани Олексіївни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, зазначивши наступне.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1360619 від 25.07.2019 року ОСОБА_1 за порушення вимог п. 8.7.3 (є) ПДР України, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Позивач у позовній заяві зазначає, що 25.07.2019 близько 01:03 год. він керував транспортним засобом «ВАЗ 21101 ЗНГ», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Задніпровській, Хортицький район м. Запоріжжя, перед перехрестям з вул. Героїв 93-ї бригади зупинився на заборонений сигнал світлофору. Дочекавшись зміни сигналу світлофора на зелений він здійснив проїзд перехрестя на дозволяючий зелений сигнал світлофора. Після проїзду перехрестя за зупинкою громадського транспорту «вул. Задніпровська» він був зупинений працівниками поліції, та йому повідомлено, що він ніби то порушив вимоги п. 8.7.3 (є) ПДР України, у зв`язку з чим відносно позивача було винесено постанову за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП, за що накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Із вказаною постановою позивач не згоден, оскільки адміністративного правопорушення не вчиняв, вимоги Правил дорожнього руху, про що повідомляв інспектора.

Позивач посилаючись на те, що вимоги ПДР України не порушував, а також на те, що інспектором були допущені порушення його прав, просить скасувати постанову серії ЕАВ №1360619 від 25.07.2019 року, закрити провадження у справі.

06 вересня 2019 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого, відповідач не визнає позовні вимоги позивача, просить у позові відмовити, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Вважає, винесена відносно позивача постанова є правомірною, оскільки була винесена з дотриманням вимог КУпАП. Також, відповідачем до відзиву на позовну заяву було долучено диск.

07 жовтня 2019 року від позивача надійшли письмові пояснення на відзив на позовну заяву відповідача, у яких позивач посилається на те, що на наданому до відзиву диску міститься відеозапис, зроблений після зупинки автомобіля, на ньому зафіксовано вже спілкування з працівниками поліції і винесення постанови, доказів порушення позивачем вимог ПДР відеозапис не містить, що окремий раз доводить те, що у відповідача відсутні докази (відеозапис) про порушення позивачем ПДР України.

Позивач надав заяву про проведення судового засідання у його відсутності, просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у поданому до суду відзиві на позовну заяву просить справу розглянути без його участі.

Справа розглядається у відповідності до ч.3 ст. 194 КАС України, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини.

Відповідно до ст. 288 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим кодексом.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1360619 від 25.07.2019 року, винесеної поліцейським 2 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Доля ОСОБА_2 .О. ОСОБА_3 Михайлович, 25.07.2019 року о 01-03 годині, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21101 ЗНГ державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив проїзд перехрестя вул. Задніпровська вул. Героїв 93-ї бригади на заборонений поєднаний червоний і жовтий сингал світлофора, чим порушив вимоги п.8.7.3.є ПДР України порушення проїзду на заборонений сигнал поєднаний червоний і жовтий сигнал, що забороняє рух і інформує про наступне ввімкнення зеленого сигналу. Дії відповідачем кваліфіковані за ч.2 ст.122 КУпАП та на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в судове засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову позивача, зазначає, що спірна постанова була винесена з дотриманням вимог КУпАП, в підтвердження чого надав диск.

З відтвореного диску, який було наданого відповідачем до відзиву на позовну заяву, вбачається, що відеозапис, зроблений вже після зупинки автомобіля, де зафіксовано спілкування з працівниками поліції і винесення постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд вважає, що оскільки законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, то з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинуватості особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Суд вважає за необхідне зазначити, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів (Така позиція зокрема висловлена в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті).

За п.8.7.3.є ПДР України передбачена відповідальність за порушення проїзду на заборонений сигнал поєднаний червоний і жовтий сигнал, що забороняє рух і інформує про наступне ввімкнення зеленого сигналу

Позивач стверджує, що не порушував правил дорожнього руху та вимоги п.8.7.3.є ПДР України.

Відеозапис, який надано відповідачем зроблений вже після зупинки автомобіля, де зафіксовано спілкування з працівниками поліції і винесення постанови. На відеозаписі відсутнє підтвердження того, що позивач керуючи транспортним засобом здійснив проїзд перехрестя на заборонений поєднаний червоний і жовтий сингал світлофора.

Згідно зі ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в надані ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Аналізуючи наданий відповідачем відеозапис по справі з точки зору його допустимості, об`єктивності та достатності, суд враховує, що на ньому даних, які би спростовували твердження позивача щодо відсутності у його діях порушень п.8.7.3.є ПДР України не міститься, в матеріалах справи також відсутні вказані доказі, не здобуто таких даних і під час розгляду справи в суді.

Окрім того, суд враховує, що посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено ст. 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення.

У разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначені ст. 251 КУпАП), які у відповідності до ст. 252 КУпАП повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів в подальшому виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові.

Всупереч даних вимог, посилання на належні та конкретні докази, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення в оскаржуваній постанові не міститься.

Презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року. В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи прирівнюються до доведеної невинуватості цієї особи.

Крім того, у рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 Конституційного Суду України дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі Barbera, Messeque and Jabardo v. Spain (скарга № 10590/83 від 6 грудня 1988 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що докази, покладені в основі висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (справа Daktaras v. Lithuania, скарга № 42095/98).

Суд, враховуючи презумпцію невинуватості, закріплену КУпАП та Конституцією України, виходить з того, що показання позивача з приводу конкретних обставин його дій на дорозі не спростовані відповідачем, сама постанова у справі про адміністративне правопорушення не містить відомостей про докази на підставі яких встановлена винуватість ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху, отже підтвердження зазначених фактів матеріали справи не містять.

Тому позов є обґрунтованим, доведеним та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського 2 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Доля Руслани Олексіївни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову винесену поліцейським 2 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Доля Русланою Олексіївною, серії ЕАБ №1360619 від 25.07.2019 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н.І. Рибалко