Справа № 280/652/19
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 жовтня 2019 року м. Дніпросправа № 280/652/19
(суддя Бойченко Ю.П., м. Запоріжжя)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Панченко О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційними скаргами апеляційного суду Запорізької області, Державної судової адміністрації України на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11 червня 2019 року у справі №280/652/19 за позовом ОСОБА_1 до апеляційного суду Запорізької області, Державної судової адміністрації України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 15 лютого 2019 року звернулась до суду з позовом до апеляційного суду Запорізької області (далі відповідач-1), Державної судової адміністрації України (далі відповідач-2), згідно з яким просить:

- визнати протиправними дії відповідача-1 щодо складання, а відповідача-2 щодо затвердження штатного розпису апеляційного суду Запорізької області на 2019 рік в частині розрахунку посадового окладу судді судової палати з розгляду цивільних справ Подліянової Ганни Степанівни в розмірі 76840 грн. без застосування регіонального коефіцієнту 1,2;

- визнати протиправними дії відповідача-1 в частині здійснення нарахування суддівської винагороди судді судової палати з розгляду цивільних справ Подліянової Ганни Степанівни в розмірі 76840 грн. без застосування регіонального коефіцієнту 1,2 при обчисленні базового розміру її посадового окладу;

- зобов`язати відповідача-1 здійснити перерахунок суддівської винагороди судді ОСОБА_1 за січень 2019 року виходячи із розміру посадового окладу 92208 грн. із застосуванням регіонального коефіцієнту 1,2 при обчисленні базового розміру її посадового окладу, здійснивши донарахування в розмірі 24588,80 грн. її суддівської винагороди та сплатити суддівську винагороду після утримання податків і зборів.

Позов обґрунтовано тим, що виплата застосованого регіонального коефіцієнта не є доплатою в розумінні ч.2 ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а отже безпідставно не засовується відповідачами. Зазначає про те, що такі дії відповідачів призводять до звуження обсягу гарантій незалежності судді у вигляді рівня матеріального забезпечення позивача.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 11 червня 2019 року позов задоволено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що нарахування і сплата посадового окладу судді, складовою якого є і регіональний коефіцієнт, не може залежати від здійснення чи нездійснення правосуддя суддею у зв`язку з неприйняттям уповноваженим органом, з незалежних від судді причин рішення про переведення судді на посаду судді до іншого суду.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач-1, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його до апеляційного суду. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що законодавець обумовив порядок застосування регіонального коефіцієнту до базового розміру посадового окладу судді, поставивши його нарахування в залежність від розташування суду в якому суддя здійснює правосуддя, тобто від кількості населення відповідного населеного пункту та факту здійснення судочинства, в той час як позивач до новоутвореного суду на посаду судді не переведена та правосуддя не здійснює.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач-2, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його до апеляційного суду. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що умовою нарахування коефіцієнту є фактичне здійсненні правосуддя, а позивач продовжує обіймати посаду судді апеляційного суду Запорізької області, який з початком роботи Запорізького апеляційного суду припинив здійснювати правосудді, а отже відсутні підстави для нарахування та виплати позивачу регіонального коефіцієнта. Зазначає про відсутність підстав для нарахування та виплати позивачу заробітної плати в іншому розмірі ніж передбаченого законом та затвердженого для бюджетної установи у кошторисі.

Згідно з відзивом на апеляційну скаргу, позивач зазначаючи про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, обговоривши доводи апеляційних скарг та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що Постановою Верховної Ради України від 20.10.2005 №3017-IV ОСОБА_1 обрано безстроково на посаду судді Апеляційного суду Запорізької області, в штаті якого позивач перебував на момент виникнення спірних правовідносин (а.с.9).

Позивач успішно пройшла кваліфікаційне оцінювання і рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 03.08.2018 за №231/пс-18 рекомендована до переведення на посаду судді Запорізького апеляційного суду.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 21.08.2018 №2681/0/15-18 внесено подання Президентові України про переведення на посади суддів Запорізького апеляційного суду Подліянової ОСОБА_2 та інших суддів апеляційного суду Запорізької області (а.с.20-22).

Відповідно до Указів Президента України від 29.12.2017 №452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» та від 28.09.2018 №297/2018 «Про переведення суддів» апеляційний суд Запорізької області припинив здійснювати правосуддя.

Указом Президента України від 28.09.2018 №297/2018 суддів апеляційного суду Запорізької області в кількості 17 осіб переведено на посади суддів Запорізького апеляційного суду, проте позивача в даному указі не зазначено.

На момент виникнення спірних правовідносин ОСОБА_1 не переведено на посаду судді Запорізького апеляційного суду (а.с.10).

З початком діяльності з 05.10.2018 Запорізького апеляційного суду, апеляційний суд Запорізької області припинив свою діяльність і розпочалась процедура його ліквідації.

В жовтні та листопаді 2018 року відповідно до приписів ч. 10 ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402 (далі Закон №1402) через те, що позивач не здійснювала правосуддя, передбачені даною статтею доплати до посадового окладу не нараховувались (а.с.15).

Зазначене положення Закону №1402 повністю повторює ч. 10 ст.133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453 в редакції Закону №192.

Рішенням від 04.12.2018 №11-р/2018 Конституційний Суд України (надалі КСУ) визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення ч. 10 ст. 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VІ у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року № 192-VIII, за якими "суддя, який не здійснює правосуддя (крім випадків тимчасової непрацездатності, перебування судді у щорічній оплачуваній відпустці), не має права на отримання доплат до посадового окладу", для цілей застосування окремих положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ зі змінами, а саме ч. 3 статті 82 щодо нездійснення суддею правосуддя у зв`язку з неприйняттям, з незалежних від судді причин, у встановлені строки рішення про переведення судді на посаду судді до іншого суду того самого або нижчого рівня у випадках реорганізації, ліквідації або припинення роботи суду, в якому такий суддя обіймає посаду судді.

В спірному періоді січні 2019 року, з урахуванням вимог рішення КСУ, позивачу нараховано та виплачено суддівську винагороду, яка складалась з посадового окладу та доплати за вислугу років, проте регіональний коефіцієнт у розмірі 1,2 не застосовано.

Листом від 06.12.2018 № 10-25530/18 Державна судова адміністрація України повідомила відповідача-1 про те, що суддям, які пройшли кваліфікаційне оцінювання та не здійснюють правосудця через обставини, що не залежать від них особисто або не обумовлені їх поведінкою, слід здійснювати виплату доплат, у розмірі визначеному Законом №1402, крім регіонального коефіцієнта (а.с.19).

У січні 2019 року апеляційний суд Запорізької області надіслав на затвердження до Державної судової адміністрації України штатний розпис на 2019 рік з посадовим окладом суддів, які пройшли кваліфікаційне оцінювання, але з незалежних від них причин не переведені до новоутвореного суду, у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2019 року (1921 грн.) з урахуванням регіонального коефіцієнту 1,2, як для суддів, які здійснюють правосуддя, а саме - 92208 грн.

ДСА України відмовила у затвердженні штатного розпису з вказаним посадовим окладом судді, повернувши його листом від 06.02.2019 №8-2563/19 апеляційному суду Запорізької області на доопрацювання.

Відмову у затвердженні штатного розпису мотивовано тим, що з 05.10.2018 з дня початку роботи Запорізького апеляційного суду, судді апеляційного суду Запорізької області не здійснюють правосуддя. Відповідно до частини четвертої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» регіональний коефіцієнт застосовується до базового розміру посадового окладу суддів, які здійснюють правосуддя.

Водночас зазначено, що штатний розпис може бути затверджений ДСА України за умови встановлення посадового окладу судді, який пройшов кваліфікаційне оцінювання, без застосування регіонального коефіцієнту, у розмірі 76840 грн.

08.02.2019 ДСА України затверджено штатний розпис на 2019 рік апеляційного суду Запорізької області з посадовим окладом судді судової палати з розгляду цивільних справ у розмірі 76840 грн. (а.с.23).

Правомірність дій відповідачів, які призвели до обчислення базового розміру посадового окладу позивача без застосування регіонального коефіцієнту 1,2 є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженого рішення, виходить з наступного.

Відповідно до частин 1-4 та 10 статті 135 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Базовий розмір посадового окладу судді становить: 1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 3) судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

До базового розміру посадового окладу, визначеного частиною третьою цієї статті, додатково застосовуються такі регіональні коефіцієнти: 1) 1,1 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше сто тисяч осіб; 2) 1,2 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше п`ятсот тисяч осіб; 3) 1,25 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше один мільйон осіб.

Суддя, який не здійснює правосуддя (крім випадків тимчасової непрацездатності, перебування судді у щорічній оплачуваній відпустці), не має права на отримання доплат до посадового окладу.

Абзацом першим пункту 22 розділу ХІІ Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.

Підпункт «б» підпункту 3 пункту 24 розділу ХІІ Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що розмір посадового окладу судді, крім зазначеного у пункті 23 цього розділу, становить для судді апеляційного суду та вищого спеціалізованого суду з 1 січня 2019 року - 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Із змісту наведених приписів статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» вбачається, що суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат. При цьому, посадовий оклад судді складається з базового розміру посадового окладу судді та застосованого до нього відповідного регіонального коефіцієнту.

Отже, передбачений частиною 4 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» регіональний коефіцієнт є складовою частиною посадового окладу судді, а не доплатою. Водночас застосування регіонального коефіцієнту залежить від розташування суду, в якому суддя здійснює судочинство, тобто від кількості населення відповідного населеного пункту та факту здійснення суддею судочинства.

Правова позиція щодо застосування вищезазначених норм права викладена у постанові Верховного Суду від 31.01.2019 року справа №804/3609/18.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що нарахування регіонального коефіцієнту судді, який не має повноваження на здійснення правосуддя Законом України «Про судоустрій і статус суддів» не передбачено, як наслідок позовні вимоги щодо здійснення перерахунку суддівської винагороди позивача із застосуванням регіонального коефіцієнту при обчисленні базового розміру посадового окладу задоволенню не підлягають. Як наслідок не підлягають задоволенню і вимоги позивача щодо визнання протиправними дій відповідача-1 щодо складання, а відповідача-2 щодо затвердження штатного розпису апеляційного суду Запорізької області на 2019 рік в частині розрахунку посадового окладу позивача в розмірі 76840 грн. без застосування регіонального коефіцієнту 1,2.

При цьому, доводи позивача про те, що їй раніше нараховувалась суддівська винагорода у вигляді посадового окладу із застосуванням регіонального коефіцієнта без виплати доплати за вислугу років, не впливають на спірні відносини та не можуть бути підставою для задоволення позову.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційні скарги задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Керуючись: пунктом 2 частини 1 статті 315, статтями 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги апеляційного суду Запорізької області, Державної судової адміністрації України задовольнити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11 червня 2019 року у справі №280/652/19 скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 17 жовтня 2019 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко