Справа № 520/8431/19
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 р.Справа № 520/8431/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Макаренко Я.М. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.,

представника позивача Болоховцева Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.09.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Супрун Ю.О., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 06.09.19 року по справі № 520/8431/19

за позовом ОСОБА_1

до Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Дмитра Анатолійовича треті особи Державне підприємство "СЕТАМ" , Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» , ОСОБА_2

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Дмитра Анатолійовича (далі ПВ ВО Харківської області Бабенко Д.А., відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Державне підприємство «СЕТАМ» (далі ДП «СЕТАМ»), Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі АТ «Укрсоцбанк»), ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ), в якому просив суд:

- визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Дмитра Анатолійовича з підготовки та подачі до Державного підприємства "Сетам" заявки на реалізацію арештованого майна - двокімнатної квартири загальною площею 43,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , здійснені в рамках виконавчого провадження № 58669474, незаконними та протиправними.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 12.06.2019 року дізнався, що двокімнатна квартира загальною площею 43,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належала позивачу на праві приватної власності, була придбана громадянином ОСОБА_3 , про що приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ушивець О.Ю., видано Свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів № 11567 від 12.06.2019 року. Продаж квартири відбулась шляхом проведення ДП «СЕТАМ» публічних торгів в рамках виконавчого провадження № 58669474, відкритого 19.03.2019 року ПВ ВО Харківської області Бабенко Д.А., на підставі Виконавчого напису № 161 від 14.02.2019 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Михайленко С.А. Вказані дії ПВ ВО Харківської області Бабенко Д.А., позивач вважає незаконними та протиправними.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.09.2019 вказаний позов залишено без задоволення.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не з`ясування всіх обставин у справі, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд скасувати рішення та прийняти нове, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Зокрема, апелянт посилався на те, що судом першої інстанції не було враховано всі обставини справи, оскільки позивач з 2005 року і по теперішній час разом із близькими родичами постійно мешкає у вказаній житловій кватирі, та включно по липень 2019 року здійснював всі платежі за надані йому комунальні послуги.

Крім того, зазначає, що посилання суду першої інстанції на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова по справі № 638/9107/15-ц від 11.11.2015 року, яким ухвалено виселити всіх мешканців квартири за адресою: АДРЕСА_1 , та зняти їх з реєстраційного обліку є безпідставним, оскільки про це рішення позивачу не було відомо до моменту ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, та не було здійснено фактичного виконання вказаного рішення. Вважає, що двокімнатна квартира загальною площею 43,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , підпадає під дію норм Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки позивач проживає у зазначеній квартирі, і остання за площею не перевищує 140 кв.м.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні та надав пояснення аналогічні доводам, викладеним як в позовній заяві, так і в апеляційній скарзі.

Відповідач та треті особи в судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що між позивачем та АТ «Укрсоцбанк» укладено кредитний Іпотечний договір №851/11/27-11/7-117 (далі Іпотечний договір), який був посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кошель Т.В., та зареєстровано за № 3355.

Згідно п. 1.1 Іпотечного договору, Іпотекодавець ( ОСОБА_1 ) передає в іпотеку Іпотекодержателю АТ «Укрсоцбанк» в якості забезпечення виконання Позичальником ( ОСОБА_2 ) зобов`язань за Договором кредиту № 851/10/27-11/7-113 від 27.09.2007 року (далі Договір кредиту), укладеного між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем, щодо нерухомого майна: двокімнатної квартири загальною площею 43,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить Іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу від 11.02.2005 року, посвідченого Палєвою О.М., нотаріусом Харківського міського нотаріального округу за реєстровим № 85, право власності зареєстровано згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 6481959, виданим КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 11.02.2005 року.

Згідно з п. 1.2 Іпотечного договору, вартість предмета іпотеки за згодою сторін становить 252 500, 00 гривень, що є еквівалентом 50 000,00 доларів США.

Відповідно до п. 1.3 Іпотечного договору, загальна вартість предмету іпотеки відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 16084665, виданого КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 27.09.2007 року, становить 15 351,00 грн..

Згідно з п. 1.4 Іпотечного договору визначені зміст та розмір, зобов`язань за Договором кредиту, строк і порядок їх виконання.

З матеріалів виконавчого провадження судом встановлено, що продаж квартири за адресою: АДРЕСА_1 відбулась ДП «СЕТАМ» в рамках проведення виконавчого провадження № 58669474.

Вказане виконавче провадження відкрито на підставі заяви від 19.03.2019 року представника стягувача АТ «Укрсоцбанк» та виконавчого напису від 14.02.2019 року, про що зроблено запис в реєстрі за № 164.

Судові рішення щодо зупинення виконання вказаного виконавчого напису або його скасування на час розгляду адміністративної справи відсутні.

Постановою ПВ ВО Харківської області Бабенко Д.А., від 19.03.2019 року накладено арешт на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , що належить боржнику ОСОБА_1 , дата народження: 15.10.1976 року, у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження 100504,56 доларів США.

Постановою ПВ ВО Харківської області Бабенко Д.А. від 26.03.2019 року проведено опис та арешт майна позивача - боржника за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою ПВ ВО Харківської області ОСОБА_4 Д.А. від 17.04.2019 року призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні ОСОБА_5 , має Сертифікат суб`єкта оціночної діяльності від 25.10.2016 року за № 832/16, що виданий Фонд Державного майна України.

Відповідачем на адресу позивача 02.05.2019 року та АТ «Укрсоцбанк» направлено повідомлення про результати оцінки майна - квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Як встановлено з матеріалів виконавчого провадження, 02.05.2019 року за № 2127 відповідач надіслав на адресу ДП «СЕТАМ» заявку на реалізацію арештованого майна - квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в рамках виконавчого провадження № 58669474.

Листом від 12.06.2019 року № 2942 ПВ ВО Харківської області ОСОБА_6 .А., повідомив ДП «СЕТАМ», що переможцем електронних торгів по ЛОТУ № 348267 перераховані кошти за придбане майно в повному обсязі.

Вважаючи свої права порушеними діями приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Дмитра Анатолійовича з підготовки та подачі до Державного підприємства "Сетам" заявки на реалізацію арештованого майна, позивач звернувся до суду з позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв в межах повноважень, в порядку та у спосіб, передбачені чинним законодавством.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п.1 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 50 Закону України Про виконавче провадження у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

Згідно з п. 4 ст. 51 Закону України Про виконавче провадження реалізація заставленого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч.7 ст.51 Закону України «Про виконавче провадження» примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно, звернення стягнення на нерухоме майно боржника, як предмета іпотеки в порядку примусового виконання чітко визначено статтями 41-49 Закону України «Про іпотеку».

Згідно зі ст. 41 Закону України «Про іпотеку», реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону: не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Отже, обов`язковою умовою застосування цього закону є, зокрема, те, що предмет іпотеки повинен бути споживчим кредитом.

На дану підставу як на основний довод посилався представник позивача як в апеляційній скарзі, так і в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Однак, колегія суддів зауважує, що матеріали справи доказів на підтвердження даного доводу не містять, кредитний договір відсутній.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач в межах виконавчого провадження №58669474 отримав належну та достатню інформацію щодо предмету іпотеки, особи боржника, яка повністю підтверджувала непоширення дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» на спірну квартиру позивача за адресою: АДРЕСА_1 , а також свідчила про відсутність зареєстрованого місця проживання у вказаній квартирі неповнолітніх осіб.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Реалізація за фіксованою ціною застосовується щодо майна, оціночна вартість якого не перевищує 50 мінімальних розмірів заробітної плати. Реалізація за фіксованою ціною не застосовується до нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден незалежно від вартості такого майна. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України. Початкова ціна продажу нерухомого майна визначається в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону.

Відповідно до пункту 3 розділу 2 Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2831/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 р. за № 1301/29431), виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення сторін із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім шістнадцятим пункту 2 цього розділу.

Державний виконавець направляє заявку на реалізацію арештованого майна начальнику відділу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, для підписання та передачі Організатору.

Заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із такими документами (в електронній або паперовий формі):

копія виконавчого документа, а в разі наявності зведеного виконавчого провадження довідка виконавця щодо загальної кількості виконавчих документів та суми, що підлягає стягненню за ними;

копія постанови про опис та арешт майна боржника, а у разі якщо опис та арешт майна проводили до набрання чинності Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» копія акта опису та арешту майна боржника;

копії документів, що підтверджують вартість (оцінку) майна (повідомлення сторін про визначення вартості майна, акт виконавця про визначення вартості майна або звіт суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання про оцінку майна, строк чинності якого відповідає вимогам частини шостої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»);

у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, копія дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду;

копії документів, що підтверджують наявність (відсутність) чинних обтяжень майна.

Враховуючи вказані приписи діючого законодавства, та за результатами дослідження матеріалів виконавчого провадження №58669474, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у відповідача були наявні підстави для направлення заявки на адресу ДП «СЕТАМ» на реалізацію арештованого майна позивача.

Доводи апелянта про те, що позивачем 01.03.2005 року зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом громадянина України, колегія суддів відхиляє, як такі, що не доводять обґрунтованості заявленого позову, оскільки вказана обставина на час розгляду заявлених позовних вимог є відображення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради та не має першочергового, встановлюючого значення, а тому є похідним інформаційним джерелом у порівнянні з даними Реєстру.

Крім того, колегія суддів критично оцінює посилання апелянта на факт проживання у спірній квартирі, оскільки заочним рішення Дзержинського районного суду м. Харкова по справі № 638/9107/15-ц від 11.11.2015 року вирішено: Виселити з двокімнатної квартири АДРЕСА_2 усіх мешканців, без надання іншого жилого приміщення.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що приватний виконавець Виконавчого округу Харківської області Бабенко Дмитро Анатолійович діяв на підставі та у межах чинного законодавства України, а тому відсутні підстави для визнання дій відповідача з підготовки та подачі до Державного підприємства "Сетам" заявки на реалізацію арештованого майна - двокімнатної квартири загальною площею 43,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , здійснені в рамках виконавчого провадження № 58669474 протиправними.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.09.2019 року по справі №520/8431/19 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.09.2019 року по справі № 520/8431/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)А.О. Бегунц
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва Я.М. Макаренко
Повний текст постанови складено 17.10.2019 року