Справа № ЗП/240/14/19
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № ЗП/240/14/19 Головуючий у 1-й інстанції: Попова Оксана Гнатівна

Суддя-доповідач: Мацький Є.М.

17 жовтня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О.

за участю:

секретаря судового засідання: Шпикуляк Ю.В.,

представника позивача: адвоката Вернидуба Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної служби України з питань праці на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2019 року (ухвала постановлена у м. Житомирі, повний текст ухвали складено 06.09.2019, час її постановлення не зазначено), постановлену за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову (інші особи, які можуть отримати статус учасника справи: відповідач: Державна служба України з питань праці,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ЗАЯВИ

1. 05 вересня 2019 ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, до пред`явлення позову, у якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії наказу Голови Державної служби України з питань праці від 11.06.2019 року за №234-к "Про дисциплінарне провадження щодо ОСОБА_1 ", відповідно до якого було відкрито дисциплінарне провадження щодо начальника управління Держпраці у Житомирській області Сечіна С.М., зі змінами, внесеними наказом від 15.08.2019р. за №365-к "Про внесення змін до наказу Держпраці від 11.06.19р. №234-к зі змінами" було внесено зміни до вказаного наказу, замінивши цифри "15.08.2019р." на цифри "13.09.2019" та цифри "19.08.2019" замінено на "17.09.2019";

- заборони Державній службі України з питань праці вчиняти будь-які дії в рамках дисциплінарного провадження щодо начальника управління Держпраці у Житомирській області Сечіна С.М.

2. У обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 вказав, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до настання значних негативних наслідків у вигляді звільнення, а подальше відновлення порушених прав в судовому порядку у випадку задоволення позову потребуватиме значних зусиль.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2019 року задоволено частково заяву представника ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до пред`явлення позову (інші особи, які можуть отримати статус учасника справи: відповідач - Державна служба України з питань праці.

4. Вжито заходи забезпечення позову за заявою №ЗП/240/14/19 шляхом зупинення дії наказу Голови Державної служби України з питань праці від 11.06.2019 року за №234-к "Про дисциплінарне провадження щодо ОСОБА_1 ", відповідно до якого було відкрито дисциплінарне провадження щодо начальника управління Держпраці у Житомирській області Сечіна С.М., зі змінами, внесеними наказом від 15.08.2019р. за №365-к "Про внесення змін до наказу Держпраці від 11.06.19р. №234-к зі змінами" було внесено зміни до вказаного наказу, замінивши цифри "15.08.2019р." на цифри "13.09.2019" та цифри "19.08.2019" замінено на "17.09.2019".

5. У решті заявлених вимог відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

6. Скаржник, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу та прийняти нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову.

7. Скаржник посилається на те, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що заявник у своїй заяві про забезпечення позову наводить лише припущення того, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до настання значних негативних наслідків до нього у вигляді звільнення, а подальше відновлення порушених прав в судовому порядку, у випадку задоволення позову, потребуватиме значних зусиль. Заявником не конкретизовано, яке саме його право порушено, а лише зазначає про необхідність захисту загальних прав, а не його особистих. Крім того, заявник не зазначає, яких саме значних зусиль доведеться йому докласти для відновлення порушених прав у випадку задоволення позову, а також не наводить доказів неможливості (докладання значних зусиль) для відновлення на його думку порушених прав та законних інтересів.

8. Також вказав, що суд першої інстанції, задовольняючи заяву заявника про забезпечення позову, втрутився в компетенцію Держпраці та фактично заблокував роботу дисциплінарної комісії Держпраці.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

9. ОСОБА_1 , до пред`явлення адміністративного позову, подано заяву про забезпечення позову, відповідно до змісту якої заявник просить вжити заходів забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії наказу Голови Державної служби України з питань праці від 11.06.2019 року за №234-к "Про дисциплінарне провадження щодо ОСОБА_1 ", відповідно до якого було відкрито дисциплінарне провадження щодо начальника управління Держпраці у Житомирській області Сечіна С.М., зі змінами, внесеними наказом від 15.08.2019р. за №365-к "Про внесення змін до наказу Держпраці від 11.06.19р. №234-к зі змінами" було внесено зміни до вказаного наказу, замінивши цифри "15.08.2019р." на цифри "13.09.2019" та цифри "19.08.2019" замінено на "17.09.2019";

- заборони Державній службі України з питань праці вчиняти будь-які дії в рамках дисциплінарного провадження щодо начальника управління Держпраці у Житомирській області Сечіна С.М.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

10. Скаржник вважає, що судом першої інстанції залишено поза увагою те, що заява про забезпечення позову є недостатньо обґрунтованою та її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може призвести до настання значних негативних наслідків заявника у вигляді звільнення, а подальше відновлення порушених прав в судовому порядку, у випадку задоволення позову, потребуватиме значних зусиль у майбутньому.

11. ОСОБА_1 вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до настання значних негативних наслідків заявника у вигляді звільнення, а подальше відновлення порушених прав в судовому порядку у випадку задоволення позову потребуватиме значних зусиль.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

12. Забезпечення адміністративного позову це вжиття судом до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

13. Частиною першою статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

14. Згідно з частиною другою статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

15. Аналіз наведеної правової норми свідчить на користь висновку, що законодавець встановив наступні підстави для постановляння ухвали про забезпечення позову у справі: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; захист прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; наявні ознаки очевидної протиправності оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності.

16. Положеннями частини першої статті 151 КАС України визначено, що позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

17. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

18. Під час вирішення питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

V. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

19. Відповідно до змісту поданої заяви, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до настання значних негативних наслідків заявника у вигляді звільнення, а подальше відновлення порушених прав в судовому порядку у випадку задоволення позову потребуватиме значних зусиль.

20. Суд першої інстанції, забезпечуючи позов шляхом зупинення дії наказу від 11.06.2019 року за №234-к, дійшов висновку, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до подання позовної заяви та ухвалення відповідного судового рішення за наслідками розгляду справи, а не вжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушень прав заявника як державного службовця, недотримання прав та гарантій, закріплених Законом №889-VIII та суттєво ускладнить подальше відновлення порушених прав у судовому порядку.

21. Колегія суддів вважає, що забезпечуючи позов шляхом зупинення дії наказу, суд внаслідок неправильного застосування норм процесуального права дійшов помилкового висновку про необхідність застосування цього заходу.

22. Верховний Суд у постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 826/13306/18 дійшов висновків, що твердження про «очевидність» порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед. Тому застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.

23. Верховний Суд у постанові від 17.10.2018 у справі № 183/5864/17-ц дійшов висновків, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

24. Заявником у своїй заяві про забезпечення позову наведені лише припущення того, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до настання значних негативних наслідків до нього у вигляді звільнення, а подальше відновлення порушених прав в судовому порядку, у випадку задоволення позову, потребуватиме значних зусиль.

25. Проте, колегія суддів вважає, що заявником наведені лише припущення щодо можливих наслідків заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам, при цьому, заявником не конкретизовано, яке саме його право порушено, а лише зазначається про необхідність захисту загальних прав, а не його особистих.

26. Крім того, заявник не зазначає, яких саме значних зусиль доведеться йому докласти для відновлення порушених прав у випадку задоволення позову, а також не наводить доказів неможливості (докладання значних зусиль) для відновлення на його думку порушених прав та законних інтересів.

27. На переконання колегії суддів, судом першої інстанції залишено поза увагою те, що заява про забезпечення позову є недостатньо обґрунтованою та її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може призвести до настання значних негативних наслідків заявника у вигляді звільнення, а подальше відновлення порушених прав в судовому порядку, у випадку задоволення позову, потребуватиме значних зусиль у майбутньому.

28. Окрім того, суд першої інстанції, забезпечуючи позов шляхом зупинення дії наказу від 11.06.2019 року за №234-к, втрутився в компетенцію Держпраці.

29. Статтею 6 Конституції України визначено, що державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

30. Відповідно до частини першої статті 63 Закону України «Про державну службу» (далі - Закон) керівник державної служби несе відповідальність за неналежний рівень службової дисципліни і здійснює повноваження щодо притягнення державних службовців до дисциплінарної відповідальності.

31. За змістом статті 68 Закону дисциплінарні провадження ініціюються суб`єктом призначення.

32. Так, Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № 11(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

33. Дискреційні повноваження в більш вузькому розумінні - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

34. Аналіз наведених вище правових норм Закону свідчить про наявність дискреційних повноваження у Голови Держпраці щодо питання ініціювання дисциплінарного провадження, застосування чи не застосування дисциплінарного стягнення за результатами проведення дисциплінарного провадження.

35. Колегія суддів вважає, що суд не може підміняти інші органи влади, а тому не має права втручатися у внутрішню компетенцію органу виконавчої влади і не має права створювати перешкоди суб`єкту владних повноважень в реалізації права, наданого Законом щодо ініціювання, проведення дисциплінарного провадження та прийняття рішення про застосування або не застосування дисциплінарного стягнення.

36. Таким чином, суд першої інстанції викладене не врахував, у зв`язку з чим прийшов до помилкового висновку про задоволення заяви про забезпечення позову.

37. З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в ході апеляційного перегляду справи.

38. Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

39. Оскільки судове рішення оскаржується в частині задоволення заяви про забезпечення позову, то перевірка законності і обґрунтованості судового рішення в частині відмови у задоволенні решти заявлених вимог апеляційним судом не здійснюється.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

40. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

41. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

42. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

43. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

44. Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

45. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

46. Відповідно до ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

47. Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції не правильно застосовані норми матеріального права та порушені норми процесуального права, у зв`язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу Державної служби України з питань праці задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної служби України з питань праці задовольнити повністю.

Ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2019 року скасувати.

Ухвалити у справі постанову, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 18 жовтня 2019 року.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.