Справа № 480/448/19
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: О.В. Соп`яненко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 р. Справа № 480/448/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Катунова В.В. , Бершова Г.Є. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.04.2019, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, по справі № 480/448/19

за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення штрафних санкцій,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Держпродспоживслужби в Сумській області звернулось до суду із позовом, у якому просило стягнути з ФОП ОСОБА_1 штрафні санкції за порушення законодавства про рекламу у розмірі 6783 грн., накладених рішеннями Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області від 19.12.2018 року № 000138 та № 000139.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 12.04.2019 року адміністративний позов задоволено.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України штрафні санкції за порушення законодавства про рекламу в сумі 6783 грн., накладених рішеннями Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області від 19.12.2018 року № 000138 та № 000139.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ФОП ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій зазначила, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушення норм матеріального та процесуального права, просила скасувати судове рішення та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, Головним управлінням Держпродспоживслужби в Сумській області 19.11.2018 року при здійсненні контролю за дотриманням вимог законодавства про рекламу у сфері захисту прав споживачів реклами встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 ч. ч. 6. 7 ст. 27 Закону України «Про рекламу», що виявилось у розміщення відповідачем штендеру біля споруди торгового центру "Стиль-М" за адресою: м. Глухів , вул. Києво -Московська , 51 за відсутності відповідного дозволу виконавчого органу міської ради.

Про виявлене порушення головним спеціалістом відділу контролю за рекламою, дотримання антитютюнового законодавства та пробірного управління захисту споживачів складено протокол № 000142 від 19.11.2018 року.

19.11.2018 року Головним управлінням Держпродспоживслужби в Сумській області прийняте рішення № 000163 про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу.

28.11.2018 року ФОП ОСОБА_1 направлений запит щодо надання інформації щодо вартості реклами та виклик на розгляд справи, вручення якого підтверджується копією повідомлення про вручення рекомендованого листа з відміткою про вручення 01.12.2018 року (а.с.18).

На зазначений запит відповідачем інформації про вартість розповсюдженої реклами не надано, на розгляді справи відповідач був відсутній.

У свою чергу, відділом містобудування та архітектури Глухівської міської ради повідомлено, що ФОП ОСОБА_1 дозвіл на розміщення штендеру з рекламою магазину-ательє "Винтаж" біля споруди торгового центу "Стиль-М" не видавався.

На підставі викладеного, Головним управлінням Держпродспоживслужби в Сумській області рішенням № 000138 від 19.12.2018 року до ФОП ОСОБА_1 за порушення ч.7 ст. 27 Закону України "Про рекламу" застосований штраф у розмірі 5083 грн., та рішенням № 000139 від 19.12.2018 року за порушення ч. 6 ст. 27 Закону України "Про рекламу" - штраф у розмірі 1700 грн.

Вказані рішення були направлені та вручені відповідачу рекомендованим листом.

З огляду на несплату ФОП ОСОБА_1 штрафних санкцій, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем правомірно застосовно до відповідача штраф за порушення вимог чинного законодавства, в межах визначеного законом строку.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про рекламу", контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснюють у межах своїх повноважень, у тому числі, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, - щодо захисту прав споживачів реклами.

Положеннями ст. 1 Закону України "Про рекламу" визначено, що реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України "Про рекламу", основними принципами реклами є: законність, точність, достовірність, використання форм та засобів, які не завдають споживачеві реклами шкоди.

Відповфідно до ч. ч. 6, 7 ст. 27 Закону України "Про рекламу", за неподання або подання завідомо недостовірної інформації щодо вартості розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами та/або вартості розповсюдження реклами центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення ними передбачених цим Законом повноважень, на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог цього Закону, на рекламодавців та розповсюджувачів реклами рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В силу абз. 1 ч. 1 ст. 27 Закону України "Про рекламу", особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Питання накладення уповноваженими особами Держспоживінспекції та її територіальних органів в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі (далі - територіальні органи) штрафів на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за порушення законодавства про рекламу (крім штрафів, накладення яких належить виключно до компетенції Антимонопольного комітету і регулюється законодавством з питань авторського права та суміжних прав) регулює Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 № 693.

Відповідно до п. 11 Порядку за наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок розгляду справи.

За результатами розгляду справи приймається рішення, що оформляється у двох примірниках, один з яких залишається у Держспоживінспекції або її територіальному органі, другий - у 10-денний строк надсилається особі, стосовно якої було прийнято рішення, або видається її представникові під розписку.

Відповідно до п.п. 19, 20 Порядку рішення у справі може бути оскаржено в установленому порядку; сума штрафів за порушення законодавства про рекламу сплачується добровільно або стягується в судовому порядку відповідно до законодавства.

Згідно з ч. 11 ст. 27 Закону України «Про рекламу» рішення у справах про порушення законодавства про рекламу можуть бути оскаржені до суду.

Таким чином, штрафні санкції за порушення законодавства про рекламу застосовуються на підставі рішення Держпродспоживслужби, яке приймається за наслідками розгляду справи про порушення законодавства про рекламу, підставою для початку розгляду якої, у свою чергу, є протокол про порушення законодавства про рекламу.

При цьому, сума штрафної санкції, визначена за наслідками розгляду справи про порушення законодавства про рекламу, після закінчення строку на оскарження відповідного рішення, якщо його не було оскаржено, набуває статусу узгодженого грошового зобов`язання та підлягає сплаті до державного бюджету.

З огляду на викладене, не сплачені у добровільному порядку узгоджені штрафні санкції за правопорушення законодавства про рекламу підлягають стягненню з винних осіб у судовому порядку.

У ході судового розгляду справи встановлено, що рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області від 19.12.2018 року № 000138 та № 000139 направлялись відповідачу, однак в добровільному порядку не виконані.

Одночасно, доказів оскарження зазначених рішень про накладення штрафу за порушення вимог законодавства про рекламу від 19.12.2018 року № 000138 та № 000139 відповідачем не надано.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що визначені вказаними рішеннями штрафні санкції набули статусу узгодженого грошового зобов`язання.

Так, станом на час судового розгляду справи доказів сплати штрафних санкцій, визначених рішенням від 19.12.2018 року № 000138 та № 000139 не надано, у матеріалах справи також відсутні.

Доводи апеляційної скарги ФОП ОСОБА_1 зводяться до питання правомірності рішень Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області від 19.12.2018 року № 000138 та № 000139 та застосованих ними штрафних санкцій.

Колегією суддів такі доводи не приймаються, оскільки предметом даного позову є стягнення заборгованості зі сплати штрафних санкцій за правопорушення законодавства про рекламу, а тому предметом доказування є обставини, з якими закон пов`язує можливість стягнення відповідної заборгованості в судовому порядку.

При цьому, питання правомірності рішень Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області від 19.12.2018 року № 000138 та № 000139 не є предметом позову, а тому в рамках розгляду даної справи не досліджуються.

Враховуючи викладене, та оскільки рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу відповідачем не оскаржені; суми штрафних санкцій у добровільному порядку не сплачені, колегія суддів підтримує висновки суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції винесене з дотриманням норм процесуального та матеріального права, судом першої інстанції встановлено всі обставини, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.04.2019 по справі № 480/448/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов Г.Є. Бершов