Справа № 400/2866/19
Суддя: Марич Є. В.
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 жовтня 2019 р. справа № 400/2866/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Марича Є.В., розглянув в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1
до відповідача:Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, вул.Адміральська, 27/1,Миколаїв,54001
про: скасування постанови від 12.08.2019 р. № 4345 про відкриття виконавчого провадження; визнання протиправною та скасування постанови від 30.08.2019 р. №4643 ВП № 59770533 про накладення штрафу в сумі 5100 грн,
ВСТАНОВИВ:
Військова частина НОМЕР_1 (далі-позивач) звернулась з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі-відповідач), в якому просить суд визнати протиправними та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№59770533 від 12.08.2019 р. та постанову про накладення штрафу від 30.08.2019 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ним ухвалу про відкриття виконавчого провадження отримано лише 20.08.2019 р., а вже 30.08.2019 р. державним виконавцем було прийнято постанову про накладення штрафу, у зв`язку із невиконанням рішення суду, хоча строк виконання рішення суду мав сплинути 03.09.2019 р., що свідчить про порушення відповідачем норм Закону України «Про виконавче провадження» від 02.006.2016 р. №1404 (далі-Закон 1404). Крім того, 22.08.2019 р. позивачем було направлено на адресу Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області клопотання про зупинення виконання рішення суду до розгляду Верховним Судом касаційної скарги.

Увалою від 11.10.2019 р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з особливостями розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ та запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.

Відповідач надав до суду відзив, згідно якого просив відмовити у задоволенні позову, оскільки спірні постанови прийняті державним виконавцем у відповідності до норм Закону №1404.

Від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на листопад 2019 р., у зв`язку із знаходженням представника у відпустці, однак враховуючи стислі строки розгляду даної категорії справ, визначені ч. 4 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), у суду відсутня можливість відкласти розгляд справи на листопад 2019 р.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, суд розглянув справу у письмовому провадженні.

Інших заяв і клопотань учасники справи суду не подавали.

Інших процесуальних дій у справі судом не вчинялось.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 31.01.2019 р. у справі №400/2950/18 зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 , яке залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2019 р., тобто 25.06.2019 р. рішення набрало законної сили.

24.07.2019 р. Миколаївський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист у справі №400/2950/18, строк до виконання три роки.

На підставі заяви позивача, посадовою особою відповідача прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№59770533. Згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження, Військову частину НОМЕР_1 було зобов`язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

22.08.2019 р. позивачем на адресу Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області клопотання про зупинення виконання рішення суду до розгляду Верховним Судом касаційної скарги.

30.08.2019 р. державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника (позивача) в розмірі 5100 грн., у зв`язку із невиконанням рішення суду.

Позивач вважає постанови відповідача про відкриття виконавчого провадження та накладення штрафу протиправними, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 404, виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження та становить сукупність дій визначених у цьому Законі органів та осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №1404, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону №1404, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

З огляду на вищезазначені норми та з урахуванням заяви стягувача про примусове виконання рішення на підставі виконавчого листа Миколаївського окружного адміністративного суду від 24.07.2019 р., суд дійшов висновку про відповідність постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №59770533 від 12.08.2019 р. нормам Закону №1404.

Згідно з ч. 6 ст. 26 Закону № 1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, які підлягають негайному виконанню).

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону № 1404-VIII боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Строком у виконавчому провадженні є періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. При цьому, строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом встановлюються державним виконавцем (ч. 1 ст. 11 Закону № 1404).

Частиною п`ятою статті 13 Закону №1404 визначено, що порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Суд вважає занеобхідне зазначити, що нормами Закону № 1404 не визначено початку перебігу строку, передбаченого ч. 6 ст. 26 цього Закону. Але, з системного аналізу ч. 6 ст. 26, ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 63 Закону №1404, випливає, що такий строк має встановлюватися з дня відкриття виконавчого провадження.

Враховуючи, що виконавче провадження було відкрито 12.08.2019 р., то саме з цієї дати необхідно обраховувати 10 денний строк для добровільного виконання судового рішення, зазначений строк закінчився 26.08.2019 р., а тому твердження позивача, що перебіг строку на добровільне виконання рішення починається з дати отримання ним постанови про відкриття виконавчого провадження 20.08.2019 р. і закінчується 03.09.2019 р. є безпідставним.

Відомості про добровільне виконання рішення суду, в тому числі і станом на 26.08.2019 р. в матеріалах справи відсутні.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 63 Закону № 1404, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначається вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону №1404, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Таким чином, оскільки, матеріалами справи підтверджено, що позивачем не виконано рішення суду, а вищезазначеними нормами передбачена відповідальність за невиконання рішення суду у вигляді штрафу, суд дійшов висновку про правомірність постанови про накладення на позивача штрафу в сумі 5100 грн.

Щодо посилання позивача на клопотання про зупинення виконавчого провадження, у зв`язку із зверненням до Верховного Суду із касаційною скаргою, суд зазначає, що така підстава для зупинення виконавчого провадження не передбачена нормами Закону №1404.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів та у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідач, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході розгляду справи відповідач повністю довів правомірність спірного розпорядження.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Судовий збір покласти на позивача.

Круючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
1. У задоволенні позову Військової частинаи НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (вул. Адміральська, 27/1, Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 34889877) про скасування постанови від 12.08.2019 р. № 4345 про відкриття виконавчого провадження; визнання протиправною та скасування постанови від 30.08.2019 р. №4643 ВП № 59770533 про накладення штрафу в сумі 5100 грн., відмовити.

2. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Є. В. Марич