Справа № 826/16577/17
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Маруліна Л.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року Справа № 826/16577/17

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Аліменка В.О., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

представника позивача Теслі Ю.О.,

відповідача Анохіної А.Г. ,

представників відповідачів Григор`євої А.В., Шидлівського С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 березня 2019 року у справі

за позовом публічного акціонерного товариства «Фармак»

до Головного державного ревізора-інспектора відділу

обслуговування акцизних складів та податкових постів Головного управління Державної фіскальної служби в м. Києві Анохіної Анни Геннадіївни,

Офісу великих платників податків

Державної фіскальної служби України,

Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві

про визнання бездіяльності та дій протиправними,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

Публічне акціонерне товариство «Фармак» (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного державного ревізора-інспектора відділу обслуговування акцизних складів та податкових постів Головного управління Державної фіскальної служби в м. Києві Анохіної Анни Геннадіївни (далі - відповідач 1), Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - відповідач 2), Головного управління ДФС у м. Києві (далі також - відповідач 3) про:

- визнання протиправною бездіяльності головного державного ревізора-інспектора відділу обслуговування акцизних складів та податкових постів ГУ ДФС у м. Києві Анохіної А.Г. щодо непогодження довідок про цільове використання спирту етилового, отриманого на підставі виданих податкових векселів від 15.05.2017 р. серії АА № 1240623 та серії АА № 124062;

- визнання протиправними дій Офісу великих платників податків ДФС щодо подання приватному нотаріусу Васильєвій Н . І. заяв про здійснення протесту в неплатежі за простими векселями серії АА № 1240623 та серії АА № 124062 , виданими ПАТ «Фармак» 15.05.2017 р. зі строком платежу 10.11.2017 р. на суму по 3427920,00 грн. кожний.

- визнання протиправними дій Офісу великих платників податків ДФС щодо подання АТ «Укрексімбанк» заяви від 14.11.2017 р. за № 58500/10/28-10-41-03-10.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 березня 2019 року адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем подано усі необхідні та визначені чинним законодавством документи для підтвердження цільового використання спирту етилового, що законодавством не передбачено такої форми активної поведінки представника податкового поста, як відмови у погодженні довідки про цільове використання спирту етилового, що відповідачем-1 належним чином не обґрунтовано підстав відмови від погодження відповідних довідок, не надано доказів, які б свідчили про наявність порушень позивачем використання спирту етилового на момент відмови у погодженні зазначених Довідок.

Крім того, суд дійшов висновку, що підставою для застосування нульової ставки акцизного збору є документально підтверджений факт цільового використання отриманого спирту етилового - для виготовлення (виробництва) лікарських засобів, а також, що суб`єктом господарювання, який отримує спирт етиловий по нульовій ставці для виробництва лікарських засобів, для погашення податкового векселя по акцизному податку, має бути подано контролюючому органу наступні документи: довідку про цільове використання спирту етилового (до кожного податкового векселя окрема довідка) та звіт про обсяги виробництва лікарських засобів із використанням спирту етилового.

При цьому, суд дійшов висновку, що позивачем подано всі необхідні та визначені чинним законодавством документи для підтвердження цільового використання спирту етилового.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач - ГУ ДФС у м. Києві подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, наполягаючи на тому, що представник контролюючого органу діяв виключно в межах, покладених на нього функціональних обов`язків, а також зазначаючи, що законодавством не передбачена реєстрація та внесення до Державного реєстру лікарських засобів медичних препаратів, призначених для реалізації за межами митної території України.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин, з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цілому.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2019 р. відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено сторонам строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити її без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на безпідставності доводів апелянта, обґрунтованості висновків суду першої інстанції, стверджуючи про порушення ГУ ДФС в м. Києві процедури документального підтвердження цільового використання спирту етилового для виробництва лікарських засобів, що спирт етиловий ним було використано за цільовим призначенням відповідно до податкових векселів.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.08.2019 р. витребувано додаткові докази у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, з 1994 року ПАТ «Фармак» () перебуває на обліку Офісу великих платників податків ДФС.

Основним видом економічної діяльності позивача є виробництво фармацевтичних препаратів та матеріалів.

ПАТ «Фармак» було видано 2 податкових векселя від 15.05.2017 р. серії АА № 1240623 та серії АА № 1240624 на загальну суму 6 855 840, 00 грн. по 3 427 920, 00 грн. кожний, строк погашення яких 10.11.2017 р. та які авальовано АТ «Укрексімбанк» і взято на облік Офісом великих платників податків ДФС.

Наказом ГУ ДФС у м. Києві від 28.09.2017 р. № 9871 призначено головного державного ревізором-інспектором відділу обслуговування акцизних складів та податкових постів Головного управління ДФС у м. Києві Анохіну А.Г. представником управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС у м. Києві на акцизному складі ПАТ «Фармак».

01.11.2017 р. ПАТ «Фармак» було подано відповідач-1 на погодження довідку про цільове використання спирту етилового до податкового векселя від 15.05.2017 р. № 1240623 та довідку про цільове використання спирту етилового до податкового векселя від 15.05.2017 р. № 1240624, а також надано звіт про обсяги виробництва лікарських засобів із використання спирту етилового за період з 12.06.2017 р. по 24.10.2017 р. до податкового векселя від 15.05.2017 р. № 1240623 та звіт про обсяги виробництва лікарських засобів із використання спирту етилового за період з 26.07.2017 р. по 24.10.2017 р. до податкового векселя від 15.05.2017 р. № 1240624, у погодженні яких відповідачем 1 відмовлено в усній формі.

02.11.2017 р. позивач звернувся до головного державного ревізора-інспектора відділу обслуговування акцизних складів та податкових постів ГУ ДФС у м. Києві Анохіної А.Г. з листами №№ 13/9663, 13-9662 (відповідно до штемпелю вхідної кореспонденції ГУ ДФС у м. Києві отримано 02.11.2017 р.), до яких долучено з метою погодження довідки та звіти до податкових векселів від 15.05.2017 р. серії АА № 1240623 та серії АА № 1240624.

Копії вказаних заяв листом від 02.11.2017 р. № 13/9664 позивачем також надіслано Офісу великих платників податків ДФС, в якому повідомлено, що відповідні довідки та звіти подано на погодження головному державному ревізору-інспектору відділу обслуговування акцизних складів та податкових постів Головного управління ДФС у м. Києві Анохіній А.Г. до настання граничного строку погашення податкових векселів від 15.05.2017 р. серії АА № 1240623 та серії АА № 1240624.

10.11.2017 р. ГУ ДФС у м. Києві проведено фактичну перевірку цільового використання спирту ПАТ «Фармак», відповідно до податкових векселів від 15.05.2017 р. серії АА № 1240624 та від 15.05.2017 р. серії АА № 1240623, за результатами якої, складено акт № 26/2538/40/00481198.

Вимогою від 13.11.2017 р. № 58083/10/20-10-41-03-10 про здійснення платежу за векселем Офісом великих платників податків ДФС запропоновано ПАТ «Фармак» сплатити акцизний податок по векселях в загальній сумі 6855840,00 грн.

13.11.2017 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Васильєвою Н.І. направлено позивачу вимоги від 13.11.2017 р. № 02-29 про здійснення платежу за векселем, в якій повідомлено, що відповідач-2 звернувся до нотаріуса із заявою про здійснення протесту за простими векселями від 15.05.2017 р. серії АА № 1240623 та серії АА № 1240624 зі строком платежу 10.11.2017 р. на суму 3427920,00 грн. кожний.

Офісом великих платників податків ДФС подано до АТ «Укрексімбанк» заяву від 14.11.2017 р. № 58500/10/28-10-41-03-10 про намір пред`явити прості векселі до платежу та подано оригінали опротестованих векселів від 15.05.2017 р. серії АА № 1240623 та серії АА № 1240624 зі строком погашення 10.11.2017 р. на загальну суму 6 855 840, 00 грн., що авальовано Банком.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України), Порядком випуску, обігу та погашення податкових векселів, авальованих банком (податкових розписок), що видаються до отримання з акцизного складу спирту етилового неденатурованого, спирту етилового денатурованого (технічного) та біоетанолу, які використовуються суб`єктами господарювання для виробництва окремих видів продукції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 р. № 1257 (далі - Порядок № 1257), Порядком роботи представників контролюючих органів на акцизних складах та податкових постах, що утворюються на території підприємств, де виробляється продукція з використанням спирту етилового та біоетанолу, які отримуються за нульовою ставкою акцизного податку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 23.01.2015 р. № 9 (далі також - Порядок № 9).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 215.1 ст. 215 ПК України спирт етиловий належить до підакцизних товарів.

Ставка акцизного податку, що справляється зі спирту етилового встановлена пунктом 215.3 статті 215 ПК України.

У пп. 229.1.1 п. 229.1 ст. 229 ПК України визначено, що податок справляється за ставкою 0 грн. за 1 літр 100-відсоткового спирту зі: спирту етилового, який використовується для виробництва лікарських засобів (у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів), крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів.

До отримання з акцизного складу спирту етилового неденатурованого, спирту етилового денатурованого (спирту технічного), біоетанолу, що використовуються для виробництва окремих видів продукції та на які підпунктом 229.1.1 цієї статті встановлено ставку податку 0 гривень за 1 літр 100-відсоткового спирту, видається податковий вексель на суму податку, нарахованого на обсяг спирту, що отримується виходячи із ставки, визначеної у пункті 215.3 статті 215 цього Кодексу.

Згідно з пп. 14.1.176 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий вексель, авальований банком (податкова розписка) - це простий вексель, авальований банком, що видається векселедавцем: до отримання з акцизного складу спирту етилового, до отримання з нафтопереробного підприємства нафтопродуктів або до ввезення нафтопродуктів на митну територію України і є забезпеченням виконання ним зобов`язання сплатити суму акцизного податку у строк, визначений статтями 225, 229 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 Порядку № 1257 векселедавцем є суб`єкт господарювання, який видає податковий вексель під час отримання спирту етилового з акцизного складу для виробництва окремих видів продукції.

Векселедержателем є орган державної податкової служби за місцем реєстрації векселедавця.

Умови погашення податкового векселя встановлено пунктом 11 Порядку № 1257.

Так, податковий вексель вважається погашеним у разі документального підтвердження факту цільового використання спирту етилового у перерахунку на 100-відсотковий спирт етиловий для виробництва окремих видів продукції.

Для погашення податкового векселя векселедавець подає векселедержателю довідку про цільове використання спирту етилового у перерахунку на 100-відсотковий спирт етиловий за формою, що затверджується Державною податковою службою.

Векселедавець, що використовує спирт етиловий для виробництва лікарських засобів, разом з довідкою подає звіт про обсяги виробництва лікарських засобів із використанням спирту етилового, який складається за формою, що затверджується МОЗ за погодженням з Мінфіном.

Довідка про цільове використання спирту етилового складається на основі первинних документів та погоджується з представником поста, встановленого на підприємстві, де використовують спирт етиловий за нульовою ставкою. Порядок роботи податкового поста визначається Державною податковою службою.

Згідно з п. 14 Порядку № 1257 у разі коли податковий вексель не погашено в установлений строк, векселедержатель здійснює протест такого податкового векселя у неплатежі згідно із законодавством та протягом одного робочого дня з дати вчинення протесту звертається до банку, який здійснив аваль цього податкового векселя, з опротестованим податковим векселем.

Банк-аваліст зобов`язаний не пізніше операційного дня, що настає за датою звернення векселедержателя з опротестованим податковим векселем, переказати векселедержателю суму, зазначену в податковому векселі.

Відповідно до п. 15 Порядку № 1257 за користування податковим векселем не нараховуються відсотки або інші види плати, передбачені законодавством для інших видів векселів.

Пунктом 16 Порядку № 1257 встановлено, що векселедавець у разі нецільового використання спирту етилового є платником акцизного податку відповідно до підпункту 212.1.7 пункту 212.1 статті 212 Податкового кодексу України з урахуванням обсягу спирту, використаного не за призначенням, та несе відповідальність, передбачену підпунктом 229.1.17 пункту 229.1 статті 229 зазначеного Кодексу.

Підпунктом 229.1.3 пункту 229.1 статті 229 ПК України встановлено строк, на який видається податковий вексель, зокрема підприємствами - виробниками для виробництва окремих видів продукції не може перевищувати 90 календарних днів, а підприємствами первинного виробництва, виробниками вермутів та виробниками лікарських засобів - 180 календарних днів.

Згідно з п.п. 229.1.8, 229.1.9 п. 229.1 ст. 229 ПК України податковий вексель вважається погашеним у разі документального підтвердження факту цільового використання спирту етилового для виробництва продукції, визначеної в підпункті 229.1.1 цієї статті.

У разі якщо передбачений цією статтею податковий вексель не погашається в установлений строк, векселедержатель здійснює протест такого податкового векселя у неплатежі згідно із законодавством та протягом одного робочого дня з дати вчинення протесту звертається до банку, який здійснив аваль цього податкового векселя, з опротестованим податковим векселем. Банк-аваліст зобов`язаний не пізніше операційного дня, що настає за датою звернення векселедержателя з опротестованим податковим векселем, переказати суму, зазначену в податковому векселі, векселедержателю.

Відповідно до пунктів 4-7 розділу І Порядку № 9 у своїй діяльності представники контролюючих органів на акцизних складах та податкових постах керуються положеннями Кодексу, Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», цим Порядком та іншими нормативно-правовими актами.

Представник (представники) контролюючого органу здійснює (здійснюють) постійний безпосередній контроль за дотриманням установленого порядку відпуску спирту, сплатою акцизного податку та цільовим використанням спирту.

У разі виявлення фактів неоприбуткування або неповного оприбуткування спирту контролюючим органом вживаються відповідні заходи згідно із законом.

Відповідні контролюючі органи контролюють роботу акцизних складів та податкових постів та згідно з інформацією, наданою такими складами (постами), аналізують діяльність підприємства щодо цільового використання спирту та обсягів виробництва продукції з його вмістом.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Отже, правовою підставою для застосування нульової ставки акцизного збору зі спирту етилового, який використовується для виробництва лікарських засобів', є документально підтверджений факту його цільового використання.

При цьому, законодавством регламентовано алгоритм відповідних послідовних дій платника та контролюючих податкових органів і їх посадових осіб для застосування саме такої ставки ставкою: 1) видання платнику податкового векселя на суму податку, нарахованого на обсяг спирту до його отримання з акцизного складу; 2) подання платником звіту про обсяги виробництва лікарських засобів із використанням спирту етилового та довідки про цільове використання спирту етилового, погодженої представником поста податкового органу на відповідному підприємстві.

Разом з тим, відсутність погодження представником поста податкового органу вказаної довідки зумовлює правові наслідки у вигляді звернення уповноваженого контролюючого органу із заявою про здійснення протесту у неплатежі за відповідним векселем. Іншої альтернативи поведінки уповноваженого контролюючого органу за таких обставин законодавством не передбачено.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що на виконання вимог ст. 229 ПК України, Порядку № 1257 та Порядку № 9 позивачем було надано головному державному ревізору-інспектору Анохіній А . Г . відповідні довідки про цільове використання спирту етилового до отриманих ним раніше податкових векселів від 15.05.2017 р. та звіти про обсяги виробництва лікарських засобів з його використанням, тобто всі передбачені законодавством документи.

Однак, як вбачається з матеріалів справи та зазначено безпосередньо відповідачем-1 - Анохіною А.Г. , позивачу було в усній формі відмовлено у погоджені зазначених довідок, жодного письмового рішення або відповіді не складалося та, відповідно, письмового роз`яснення причин відмови з посиланням на певні законодавчі норми позивачу не надавалося.

Водночас, доводи апелянта про те, що представник контролюючого органу діяв виключно в межах, покладених на нього функціональних обов`язків, є необґрунтованими, оскільки жодною нормою чинного законодавства не передбачено повноважень представника податкового посту та акцизного складу відмовляти у погодженні довідок про цільове використання спирту етилового, тим більше, за наявності відповідних документів, які підтверджують його цільове використання.

Крім того, апелянт посилається на те, що лікарські засоби, для виробництва яких позивачем було використано відповідних етиловий спирт, вироблялися ним на експорт, а законодавством не передбачена реєстрація та внесення до Державного реєстру лікарських засобів медичних препаратів, призначених для реалізації за межами митної території України, а тому, на думку апелянта, через невнесення таких лікарських засобів до вказаного Реєстру у відповідача-1 не було підстав погоджувати подані товариством довідки про цільове використання спирту етилового.

Проте, колегія суддів зазначає, що законодавча невизначеність з вказаного питання не може породжувати для платника негативні наслідки та призводити до порушення його прав.

При цьому, судова колегія враховує правові висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішенні від 11.04.2013 р. по справі «Вєренцов проти України», в якому Суд зазначив, що саме законодавство має бути сформульованим з достатньою чіткістю, щоб надати особі можливість визначити, чи буде її поведінка суперечити закону, та якими можуть бути вірогідні наслідки порушень. Передбачення у національному законодавстві чітких визначень є істотною умовою для того, щоб закон залишався нескладним для розуміння та застосування, а також для запобігання спробам регулювати діяльність, яка не підлягає регулюванню.

Крім того, у рішенні від 03.04.2008 р. по справі «Корецький та інші проти України», ЄСПЛ наголосив, що закон має бути сформульований з достатньою чіткістю. Щоб положення національного закону відповідали цим вимогам, він має гарантувати засіб юридичного захисту від свавільного втручання органів державної влади у права особи.

У рішенні від 09.01.2013 р. по справі «Олександр Волков проти України» (OleksandrVolkov v. Ukraine), заява № 21722/11 ЄСПЛ наголошено, що чіткість і передбачуваність закону, вимоги до «якості» закону визначають принцип законності, який частково співпадає з принципом верховенства права, одним з визначальних проявів якого є принципи «доброго врядування» і «належної адміністрації».

Крім того, у п.п. 70, 71 рішення у справі RYSOVSKYY v. UKRAINE («Рисовський проти України») заява № 29979/04 Європейським судом з прав людини підкреслено особливу важливість принципу «належного урядування», відповідно до якого, в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, «Онер`їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). При цьому, Суд наголосив, що саме на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій та мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року).

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.

Крім того, апеляційний суд також звертає увагу й на те, що наведені обставини з приводу невнесення лікарських засобів до Реєстру стали відомі контролюючому податковому органу лише 10.11.2017 р. (за результатами проведення перевірки цільового використання спирту ПАТ «Фармак»), тобто вже після відмови відповідачем-1 позивачу у погодженні вищезазначених довідок (01.11.2017 р.), а отже взагалі не можуть бути покладені в обґрунтування правомірності їх непогодження ревізором-інспектором Анохіною А.Г.

Аналізуючи всі доводи апеляційної скарги, апеляційний суд враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні від 21.01.1999 р. по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині щодо протиправності бездіяльності головного державного ревізора-інспектора відділу обслуговування акцизних складів та податкових постів ГУ ДФС у м. Києві Анохіної А.Г. щодо непогодження ПАТ «Фармак» довідок про цільове використання спирту етилового, отриманого на підставі виданих податкових векселів від 15.05.2017 р. серії АА № 1240623 та серії АА № 124062 та необхідності задоволення адміністративного позову в цій частині позовних вимог.

Отже, задовольняючи адміністративний позов щодо вказаних позовних вимог, суд першої інстанції повно встановив всі обставини справи та ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому відповідно до ст. 316 КАС України в цій частині воно підлягає залишенню без змін.

Разом з тим, перевіряючи рішення суду першої інстанції в частині задоволення решти позовних вимог щодо визнання протиправними оскаржуваних дій Офісу ВПП ДФС, судова колегія зазначає, що у зв`язку з неподанням позивачем довідки про цільове використання спирту етилового, погодженої представником поста податкового органу на його підприємстві у встановлений строк, Офіс ВПП ДФС на момент виникнення спірних у цій справі правовідносин не мав іншого альтернативного варіанту поведінки та діяв за процедурою, чітко визначеною вищенаведеними нормами законодавства.

Тож, на стадії виниклих правовідносин Офісом ВПП ДФС не було вчинено протиправних дій і заявлені у цій справі до нього позовні вимоги, виходячи із завдань адміністративного судочинства, регламентованих ст. 2 КАС України, є передчасними, а тому не підлягають задоволенню.

З огляду на це, колегія суддів вважає, що ухвалюючи судове рішення в частині задоволення таких позовних вимог (до відділу Офісу ВПП ДФС) суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору щодо таких позовних вимог та відповідно до ст. 317 КАС України, є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду в цій частині.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві підлягає задоволенню частково, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 березня 2019 року в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій Офісу ВПП ДФС щодо подання приватному нотаріусу Васильєвій Н.І. заяв про здійснення протесту в неплатежі за простими векселями серії АА №1240623 та серії АА № 124062 , виданими ПАТ «Фармак» 15.05.2017 р. зі строком платежу 10.11.2017 р. на суму по 3427920,00 грн. кожний та щодо подання АТ «Укрексімбанк» заяви від 14.11.2017 р. за № 58500/10/28-10-41-03-10 - скасуванню, адміністративний позов у цій частині вимог - залишенню без задоволення. В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві - задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 березня 2019 року в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо подання приватному нотаріусу Васильєвій Наталії Іванівні заяв про здійснення протесту в неплатежі за простими векселями серії АА № 1240623 та серії АА № 124062 , виданими публічному акціонерному товариству «Фармак» 15.05.2017 р. зі строком платежу 10.11.2017 р. на суму по 3427920,00 грн. кожний та щодо подання до акціонерного товариства «Укрексімбанк» заяви від 14.11.2017 р. № 58500/10/28-10-41-03-10 - скасувати, а в задоволенні адміністративного позову в цій частині позовних вимог - відмовити.

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 березня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлено 17 жовтня 2019 року.

Головуючий суддя

Судді: