Справа № 640/12204/19
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 жовтня 2019 року № 640/12204/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Арсірія Р.О., секретаря судового засідання Шевченко М.В. розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до третя особавідділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Управління державної охорони України
проскасування постанови

Суд прийняв до уваги наступне

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 30 травня 2019 № 56360049, винесену старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Валявським О. А. при примусовому виконанні виконавчого листа № 826/1337/17 від 21 грудня 2017 року, виданого Окружним адміністративним судом міста Києва.

Ухвалою суду від 31.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №640/12204/19 в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Позивач наголошує на тому, що виконавчий лист № 826/1337/17, виданий 21.12.2017 року Окружним адміністративним судом міста Києва про поновлення його на посаді заступника начальника 8 відділу 2 Служби Департаменту підготовки та проведення охоронних заходів Управління державної охорони України не виконаний, а відтак, відділ примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства Юстиції України 30.05.2019 протиправно виніс постанову про закінчення виконавчого провадження № 56360049

Позивач просить постанову про закінчення виконавчого провадження від 30 травня 2019 № 56360049, винесену старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Валявським О. А. скасувати.

Відділ примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства Юстиції України надав відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог та надав до матеріалів справи копію матеріалів виконавчого провадження № 56330049.

Третя особа надала до суду пояснення, в яких просила відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог з огляду на їх необґрунтованість.

Розглянувши наявні документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, встановив.

21 грудня 2017 року Окружним адміністративним судом у справі № 826/1337/17 виданий виконавчий лист про поновлення підполковника ОСОБА_1 на посаді заступника начальника 8 відділу 2 Служби Департаменту підготовки та проведення охоронних заходів Управління державної охорони України.

З урахуванням ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.04.2018 року про виправлення помилки у виконавчому документі, боржником у вказаному вище виконавчому листі зазначено Управління державної охорони України.

10 травня 2018 року за заявою позивача Відділом примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства Юстиції України було відкрито виконавче провадження № 56360049 з виконання зазначеного виконавчого листа № 826/1337/17.

11 грудня 2018 року відповідач, керуючись вимогами п. 9 ч.1 ст. 39 та ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з виконанням у повному обсязі виконавчого документу, виніс постанову про закінчення виконавчого провадження.

В подальшому, 29.03.2019 старшим державним виконавцем, враховуючи постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2019 у справі № 640/105/19, якою скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 11.12.2018 № 56360049, прийнято постанову про відновлення виконавчого провадження.

30.05.2019 відповідач, керуючись вимогами п. 9 ч.1 ст. 39 та ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з виконанням у повному обсязі виконавчого документу, виніс постанову про закінчення виконавчого провадження.

Незгода з вказаним вище рішенням щодо закінчення виконавчого провадження № 56360049 обумовила позивача звернутися до суду з даним адміністративним позовом.

Оцінивши за правилами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення позивача, представника відповідача та третьої особи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини суд зазначає таке.

Спірні правовідносини врегульовано нормами Конституції України, Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" від 02 червня 2016 року № 1403-VIII (далі - Закон № 1403-VIII), Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII), Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802 (далі - Інструкція № 512/5) та ін.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 1403-VIII примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону № 1403-VIII завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Частиною 1 статті 1 Закону № 1404-VIII встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII примусовому виконанню підлягають виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Виконавче провадження № 56360049 було відкрито на підставі виконавчого листа Окружного адміністративного суду м. Києва № 826/1337/17 про поновлення підполковника ОСОБА_1 на посаді заступника начальника 8 відділу 2 Служби Департаменту підготовки та проведення охоронних заходів Управління державної охорони України, а 30.05.2019 його закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VIII.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи документів, а саме: листа № 2/6-349 від 18.04.2019, витягу з наказів від 18.04.2019 № 223-ос та від 18.04.2019 № 224-ос; витягу з послужного списку ОСОБА_1 , останнього було поновлено на посаді заступника начальника 8 відділу 2 Служби Департаменту підготовки та проведення охоронних заходів, а накази № 411-ос від 15.09.2016 року, № 588-ос від 24.11.2016 року, № 627-ос від 14.12.2016 року, №646-ос від 23.12.2016 року щодо продовження терміну перебування у розпорядженні та № 642-ос про накладення дисциплінарного стягнення на позивача було скасовано та внесено зміни до наказу №218-ос від 28.04.2017 року.

Про вказані обставини Управління державної охорони України повідомило відповідача, у зв`язку з чим останнім було винесено оскаржувану постанову.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 Закону № 1404-VIII рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення.

Тобто, в законі чітко встановлено обставини з-за існування яких державний виконавець може винести постанову про закінчення виконавчого провадження.

При цьому, за змістом ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тобто, юридичні наслідки можуть мати лише ті дії та рішення суб`єкта владних повноважень, які вчинені відповідно до вимог ст.19 Конституції.

Оскільки в рамках існуючого юридичного спору Закон України «Про виконавче провадження» обумовлює можливість закінчення виконавчого провадження виключно у випадку внесення відповідного запису боржником до трудової книжки стягувача, а державний виконавець позбавлений можливості діяти на власний розсуд, суд приходить до висновку про те, що оскаржувана постанова прийнята всупереч наведених законодавчих вимог, що є безумовною підставою для визнання її протиправною та скасування.

Підсумовуючи вищевикладене, суд зазначає, що дії та рішення суб`єкта владних повноважень, здійснені з порушеннями не мають створювати юридичних наслідків для учасників виконавчого провадження, адже, як зазначено вище, відповідно до ст.19 Конституції України. За таких підстав суд не приймає до уваги пояснення з приводу відсутності на зберіганні у боржника трудової книжки та неможливість її оформити належним чином.

У випадку існування обставин, які на думку державного виконавця, істотно ускладнювали виконання судового рішення про поновлення позивача на посаді, відповідач в силу ст.378 КАС України був наділений повноваженнями на звернення до суду з заявою про встановлення чи зміну способу виконання судового рішення, враховуючи, що ч. 2 ст. 65 Закону № 1404-VIII чітко вказано про внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, а боржник в свою чергу зазначає, що ведення трудових книжок під час проходження військової служби не передбачено.

На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що відповідачем було передчасно винесено оскаржувану постанову про закінчення виконавчого провадження, оскільки до трудової книжки стягувача не було внесено відповідного запису про поновлення на роботі.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів правомірність постанови старшого державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 30.05.2019 ВП №56360049, тому позовні вимоги про визнання її протиправною та скасування необхідно задовольнити.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачений позивачем судовий збір слід стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 30.05.2019 №56360049 про закінчення виконавчого провадження, винесену старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Валявським О.А.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України судові витрати зі сплати судового збору в загальному розмірі 768,40 грн.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 )

Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (вул.Городецького, 13, Київ, 01001, )

Управління державної охорони України (вул.Богомольця, 8, м.Київ, 01024, )

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Р.О. Арсірій