Справа № 813/6707/14
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2019-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

18 жовтня 2019 року

Київ

справа №813/6707/14

адміністративне провадження №К/9901/7921/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська ізоляторна компанія» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2015 року (суддя Карп`як О.О.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 4 квітня 2016 року (судді: Пліш М.А. (головуючий), Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.) у справі № 813/6707/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська ізоляторна компанія» до Львівської митниці Державної фіскальної служби, Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області, про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії та стягнення надміру сплаченого податку на додану вартість,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівська ізоляторна компанія» (далі - позивач, ТОВ «Львівська ізоляторна компанія») звернулось до суду з позовом до Львівської митниці Державної фіскальної служби (далі - відповідач-1, контролюючий орган, Львівська митниця ДФС), Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області (далі - відповідач-2, ГУ ДКСУ у Львівській області) про визнання бездіяльності Львівської митниці ДФС з оформлення аркуша коригування до митних декларацій № 209140000/2014/007241 від 13.03.3014; № 209140000/2014/007242 від 13.03.2014; № 209140000/2014/011574 від 16.04.2014; № 209140000/2014/011569 від 16.04.2014; № 209140000/2014/011555 від 16.04.2014; № 209140000/2014/011960 від 18.04.2014 протиправною, зобов`язання Львівської митниці ДФС внести зміни зазначені в заявах позивача № 61, 62, 64, 65, 66 від 31.07.2014 № 63 від 23.09.2014 шляхом оформлення аркушів коригування до митних декларацій № 209140000/2014/007241 від 13.03.2014; № 209140000/2014/007242 від 13.03.2014; № 209140000/2014/011569 від 16.04.2014; № 209140000/2014/011555 від 16.04.2014; № 209140000/2014/011960 від 18.04.2014, стягнення з Державного бюджету України на користь ТОВ «Львівська ізоляторна компанія» () надміру сплаченого ПДВ в сумі 14 844,59 грн.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в період ввезення вказані в митних деклараціях товари були звільнені від оподаткування податком на додану вартість, оскільки Постановою КМУ від 05.02.2014 № 43 було внесено зміни до Постанови КМУ від 12.01.2011 року № 15, згідно яких товари з кодами УКТЗЕД 7204 29 00, 7204 10 00 віднесено до переліку відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких, зокрема, операції з імпорту тимчасово до 1 січня 2015 року, звільняються від обкладення податком на додану вартість.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2015 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 4 квітня 2016 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

4. Суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що у Львівської митниці ДФС були відсутні правові підстави для вчинення дій щодо внесення змін до митних декларацій ТОВ «Львівська ізоляторна компанія» та повернення зайво сплачених сум податку на додану вартість згідно заяв позивача від № 61 від 31.07.2014, № 62 від 31.07.2014, № 63 від 31.07.2014, № 64 від 31.07.2014, № 65 від 31.07.2014, № 66 від 31.07.2014, № 63 від 23.09.2014.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ТОВ «Львівська ізоляторна компанія» подало касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просило скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 4 квітня 2016 року, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ТОВ «Львівська ізоляторна компанія» у повному обсязі.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ТОВ «Львівська ізоляторна компанія» здійснювало ввезення на митну територію України (імпорт) відходи переробки товарів, що ввозяться для розміщення у митний режим переробки, з чорних металів, що утворилися внаслідок армування, пароповітряної обробки, масових випробувань, сортування, замкування, зберігання на складі готової продукції та приймально-здавальницьких випробувань при переробці у готову продукцію, митне оформлення яких здійснювалось Львівською митницею.

В подальшому ТОВ «Львівська ізоляторна компанія» звернулося до Львівської митниці ДФС із заявою, в якій зазначив, що в митних деклараціях було допущено механічну помилку у графах 36 та 47, що спричинило нарахування зайвого платежу та його сплату. Відомості, що були зазначені в графі 36 000/000/000, а має бути зазначено 000/000/099. Відомості, що були зазначені в графі 47 СП01, а має бути зазначено СП06. Також у своїй заяві позивач просив зайво сплачену суму ПДВ зарахувати в рахунок сплати майбутніх митних платежів. Однак, контролюючим органом було відмовлено у зарахуванні коштів в рахунок майбутніх платежів, про що було повідомлено позивача листом від 30.07.2014 за № 13-70-52/35-6737.

ТОВ «Львівська ізоляторна компанія» звернулося до Львівської митниці ДФС із заявами № 61 від 31.07.2014, № 62 від 31.07.2014, № 63 від 31.07.2014, № 64 від 31.07.2014, № 65 від 31.07.2014, № 66 від 31.07.2014, № 63 від 23.09.2014, про внесення змін до митних декларацій в частині звільнення від обкладення податком на додану вартість. Відповідач відмовив у внесенні змін до митних декларацій та у зарахуванні в рахунок майбутніх платежів сум податку на додану вартість сплачених ТОВ «Львівська ізоляторна компанія» з підстав викладених у листах від № 61 від 31.07.2014, № 62 від 31.07.2014, № 63 від 31.07.2014, № 64 від 31.07.2014, № 65 від 31.07.2015, № 66 від 31.07.2014, № 63 від 23.09.2014.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

7. В доводах касаційної скарги позивач цитує норми матеріального та процесуального права, вказує на порушення відповідачем положень податкового та митного законодавства щодо не вжиття відповідних дій, а також на неврахування судами першої та апеляційної інстанції окремих положень Податкового кодексу України, зокрема, щодо звільнення операцій з постачання відходів та брухту чорних і кольорових металів від оподаткування податком на додану вартість до 1 січня 2015 року, що у своїй сукупності призвело до неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушень норм процесуального права при прийнятті рішення.

8. Відповідач надіслав заперечення на касаційну скаргу, в якому вказує на правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права та просить залишити скаргу без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін.

9. Касаційний розгляд справи проведено у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року №2147-VІІІ, що діє з 15 грудня 2017 року).

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

10. Податковий кодекс України (у редакції, що діяв після 19.12.2013):

10.1. Пункт 46.1 стаття 46.

Податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Митні декларації прирівнюються до податкових декларацій для цілей нарахування та/або сплати податкових зобов`язань.

Додатки до податкової декларації є її невід`ємною частиною.

10.2. Пункт 50.1 статті 50.

У разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

10.3. Пункт 54.1 статті 54.

Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

10.4. Пункт 57.1 статті 57 (абз. 3).

Суму податкового зобов`язання, визначену у митній декларації, платник податків зобов`язаний сплатити до/або на день подання митної декларації.

10.5. Пункт 23 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення».

Тимчасово до 1 січня 2015 року від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання, у тому числі операції з імпорту відходів та брухту чорних і кольорових металів та деревини товарних позицій 4401, 4403, 4404 згідно з УКТ ЗЕД (крім брикетів та гранул товарної підкатегорії УКТ ЗЕД 4401 30 90 00), а також паперу та картону для утилізації (макулатури та відходів) товарної позиції 4707 згідно з УКТ ЗЕД. Переліки таких відходів та брухту чорних і кольорових металів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Операції з вивезення в митному режимі експорту товарів, зазначених у цьому пункті, звільняються від оподаткування податком на додану вартість.

11. Митний кодекс України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин):

11.1. Стаття 246.

Метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

11.2. Стаття 248.

Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Засвідчення органом доходів і зборів прийняття товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів на них до митного оформлення здійснюється шляхом проставляння відбитків відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

11.3. Частина восьма статті 264.

З моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

11.4. Частина перша статті 269.

Відповідно до положень цієї статті за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи та з дозволу органу доходів і зборів відомості, зазначені в митній декларації, можуть бути змінені або митна декларація може бути відкликана. У разі відмови у наданні такого дозволу орган доходів і зборів зобов`язаний невідкладно, письмово або в електронному вигляді, повідомити декларанта про причини і підстави такої відмови.

11.5. Частина перша, пункт 4 частини п`ятої, частина шоста статті 301.

Повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

Повернення сум відповідних митних платежів здійснюється також у разі, якщо: 4) митну декларацію змінено або визнано недійсною.

Повернення сум митних платежів у випадках, передбачених частиною п`ятою цієї статті, здійснюється у тому самому порядку, що і повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів за заявою платника податків за умови, що така заява подається не пізніше одного року з дня, наступного за днем виникнення обставин, що тягнуть за собою повернення сплачених сум митних платежів.

12. Законом України від 19 грудня 2013 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо ставок окремих податків»:

12.1. Пункт 8.

У розділі ХХ «Перехідні положення»:

1) у підрозділі 2:

у пункті 10 цифри та слова « 31 грудня 2013 року» замінити цифрами та словами « 31 грудня 2014 року», а цифри та слова « 1 січня 2014 року» замінити цифрами та словами « 1 січня 2015 року»;

в абзаці першому пункту 16 цифри та слова « 31 грудня 2013 року» замінити цифрами та словами « 31 грудня 2014 року»;

в абзаці першому пункту 23 цифри та слова « 1 січня 2014 року» замінити цифрами та словами « 1 січня 2015 року», а після слів та цифр «(крім брикетів та гранул товарної підкатегорії УКТ ЗЕД 4401 30 90 00)» доповнити словами та цифрами «а також паперу та картону для утилізації (макулатури та відходів) товарної позиції 4707 згідно з УКТ ЗЕД».

13. Постанова Кабінету Міністрів України від 12 січня 2011 року № 15 Про затвердження переліків відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких, зокрема операції з імпорту, тимчасово, до 1 січня 2015 року, звільняються від обкладення податком на додану вартість (у редакції - з 18 лютого 2014 року):

Пункт 1.

Затвердити переліки відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких, зокрема операції з імпорту, тимчасово, до 1 січня 2015 року, звільняються від обкладення податком на додану вартість, згідно з додатками 1 і 2.

(Пункт 1 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 43 від 05.02.2014)

13.1. Постанова Кабінету Міністрів України від 12 січня 2011 року № 15 Про затвердження переліків відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких, зокрема операції з імпорту, тимчасово, до 1 січня 2015 року, звільняються від обкладення податком на додану вартість (у редакції - до 18 лютого 2014 року):

Пункт 1.

Затвердити переліки відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких, зокрема операції з імпорту, тимчасово, до 1 січня 2014 року, звільняються від обкладення податком на додану вартість, згідно з додатками 1 і 2.

14. Постанова Кабінету Міністрів України від 5 лютого 2014 року № 43 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 12 січня 2011 року № 15:

14.1. Пункт 1 та 2.

У назві та пункті 1 постанови цифри і слово « 1 січня 2014» замінити цифрами і словом « 1 січня 2015».

У додатках до постанови:

1) у назві додатків 1 і 2 цифри і слово « 1 січня 2014» замінити цифрами і словом « 1 січня 2015».

15. Положення про митні декларації, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 № 450:

15.1. Пункт 33.

За письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи та з дозволу митного органу вiдомостi, зазначенi в поданій митному органу митній декларації, можуть бути змінені, зокрема шляхом доповнення, або митна декларація може бути відкликана.

У заяві за формою згідно з додатком 3, підписаній декларантом або уповноваженою ним особою, зазначаються причини зміни або відкликання митної декларації. Якщо відповідні нові відомості або причини відкликання митної декларації підтверджуються документами, що не подавались під час декларування, до заяви додаються завірені в установленому порядку копії таких документів.

Дозвіл митного органу на зміну або відкликання митної декларації, митне оформлення якої не завершено, надається посадовою особою митного органу, яка здійснює оформлення цієї митної декларації, в усній формі.

15.2. Пункт 36.

Зміни до митної декларації на паперовому носії, оформлення якої митним органом не завершене, вносяться до всіх аркушів цієї декларації шляхом перекреслення помилкових i зазначення правильних відомостей (або відомостей, якими доповнюється митна декларація) кульковою ручкою чорного, синього або фіолетового кольору.

Кожна зміна засвідчується підписом особи, яка подала митну декларацію, та скріплюється печаткою декларанта або уповноваженої ним особи. В електронній копії митної декларації на паперовому носії такі зміни відображаються посадовою особою митного органу, яка здійснює оформлення цієї митної декларації.

Внесення змін до поданої митному органу електронної митної декларації здійснюється шляхом її відкликання.

Заява декларанта або уповноваженої ним особи щодо відкликання електронної митної декларації надсилається декларантом митному органу у складі засвідченого електронним цифровим підписом електронного повідомлення.

15.3. Пункт 37.

Після завершення митного оформлення зміни до митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа можуть вноситися шляхом: подання з метою продовження строку тимчасового ввезення товарів з частковим звільненням від оподаткування митними платежами, а також у випадках, визначених Митним кодексом України, декларантом або уповноваженою ним особою додаткової митної декларації та оформлення її митним органом; заповнення та оформлення митним органом аркуша коригування за формою згідно з додатком 4.

Внесення змін до митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа шляхом оформлення аркуша коригування здійснюється в порядку, що встановлюється Мінфіном. Після оформлення аркуша коригування його електронний примірник засвідчується електронним цифровим підписом посадової особи митного органу, вноситься до локальних баз даних митного органу і Єдиної автоматизованої інформаційної системи митних органів України посадовою особою митного органу, що його оформила, та передається спеціалізованим митним органом до відповідного органу державної податкової служби згідно з пунктом 32 цього Положення.

Оформлений митним органом аркуш коригування є невід`ємною частиною відповідної митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа.

Аркуш коригування заповнюється та оформлюється митним органом у разі: отримання митним органом інформації про перерахування декларантом до державного бюджету митних платежів у вигляді доплати або підтвердження Казначейством факту повернення з державного бюджету коштів після закінчення митного оформлення; необхідності виправлення за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи помилково зазначених в оформленій митній декларації на бланку єдиного адміністративного документа відомостей про товари, не пов`язаних з перерахуванням сум митних платежів за такою митною декларацією; необхідності відображення за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи відомостей про товари, що стали відомі після закінчення митного оформлення товарів, не пов`язаних з перерахуванням сум митних платежів за митною декларацією на бланку єдиного адміністративного документа.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

16. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

17. Доводи касаційної скарги не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені у адміністративному позові, апеляційній скарзі та з урахуванням яких суди першої та апеляційної інстанції вже надавали оцінку встановленим обставинам справи. У ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанції було надано належну оцінку доказам, наданих позивачем та зібраних судами на підставі статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції на час прийняття судами рішень).

18. Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права та встановлених судами першої та апеляційної інстанції обставин справи, підтверджених наявними в матеріалах справи доказами, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції, що у контролюючого органу були відсутні правові підстави для вчинення дій щодо внесення змін до митних декларацій ТОВ «Львівська ізоляторна компанія» та повернення зайво сплачених сум податку на додану вартість згідно поданих заяв позивача від № 61 від 31.07.2014, № 62 від 31.07.2014, № 63 від 31.07.2014, № 64 від 31.07.2014, № 65 від 31.07.2014, № 66 від 31.07.2014, № 63 від 23.09.2014.

Колегія суддів зазначає, що суди першої та апеляційної інстанції дійшли обґрунтованого висновку, що подання позивачем заяв про внесення змін до митних декларацій, можливе за умови необхідності виправлення помилок у таких деклараціях у випадках встановлених положеннями Митного кодексу України та у порядку передбаченому Положенням про митні декларації (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 № 450). Внесення змін до митної декларації та повернення сум відповідних митних платежів можливе з дозволу контролюючого органу та за наявності виникнення обставин, що тягнуть за собою повернення сплачених сум митних платежів.

Крім того, суди першої та апеляційної інстанції обґрунтовано зазначили, що ТОВ «Львівська ізоляторна компанія» зверталося до контролюючого органу із листами в яких просило внести зміни до митних декларацій, які пов`язані з перерахуванням сум митних платежів за відповідними митними деклараціями, проте, позивачем, в свою чергу, не було враховано, що вказаним Положенням про митні декларації (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 № 450) встановлено випадки внесення змін до митної декларації після завершення митного оформлення, які виключають можливість коригування пов`язаних з перерахуванням сум митних платежів за митною декларацією на бланку єдиного адміністративного документа. Оскільки, позивачем було подано заяви про внесення змін до митної декларації після завершення митного оформлення, а зазначені ним зміни пов`язані з перерахуванням сум митних платежів, контролюючим органом було правомірно відмовлено позивачу у внесенні змін до вказаних митних декларацій. Крім того, позивачем не було надано до судів першої та апеляційної інстанції належних та достатніх доказів на підтвердження протиправності дій та/або бездіяльності відповідача.

19. Судами першої та апеляційної інстанцій в повній мірі встановлено фактичні обставини справи та надано об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів наведених позивачем у адміністративному позові та в апеляційній скарзі, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що обставини справи встановлено не повно чи неправильно, а, отже, і наведені позивачем доводи в касаційній скарзі не спростовують правильних по суті висновків судів першої та апеляційної інстанцій.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

20. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська ізоляторна компанія» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 4 квітня 2016 року слід залишити без задоволення.

21. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

22. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359, пунктом 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська ізоляторна компанія» залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 4 квітня 2016 року у справі № 813/6707/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова ,

Судді Верховного Суду