Справа № 594/1272/19
Суддя: Зушман Г. І.
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 594/1272/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого Зушман Г.І.

за участі: секретаря Кушнір Т.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борщеві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Заліщицького відділення поліції Чортківського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 30 вересня 2019 року звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просить визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №428356 від 23 вересня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. Як вбачається з даної постанови, він керував транспортним засобом марки ИЖ-2717-90, номерний знак НОМЕР_1 , яким перевозив товари і таким чином використовував автомобіль для отримання прибутку і при цьому своєчасно не пройшов обов`язковий технічний контроль, чим порушив вимоги ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.121 КУпАП. Посилається на те, що поліцейський не мав жодних правових підстав для зупинки його транспортного засобу, окрім того він не використовував транспортний засіб для отримання прибутку.

У судове засідання позивач та його представник адвокат Когут О.В. не з`явилися, подавши через канцелярію суду заяви, в яких просять слухати справу у їхній відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.

Представник відповідача Заліщицького відділення поліції Чортківського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Відзиву на позов не подавав.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

23 вересня 2019 року постановою серії ДП18 №428356, винесеною інспектором СРПП №4 Заліщицького ВП Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області Германом В.В. у справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн.

Відповідно до вищевказаної постанови ОСОБА_1 23 вересня 2019 року о 12 год. на автодорозі №15/442 км керував транспортним засобом марки ИЖ-2717-90, номерний знак НОМЕР_1 , яким перевозив товари і таким чином використовував автомобіль для отримання прибутку і при цьому своєчасно не пройшов обов`язковий технічний контроль, чим порушив вимоги ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.121 КУпАП.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (частина 1 ст. 7 КУпАП)

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з частиною 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Пунктом 1 частини 2 статті 35 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що обов`язковому технічному контролю не підлягають легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації.

У оскаржуваній постанові не наведено жодного належного доказу того, що автомобіль, яким керував позивач, використовувався для отримання прибутку та не додано доказів такого використання.

Так, з наданих позивачем доказів встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 транспортний засіб марки ИЖ-2717-90, номерний знак НОМЕР_1 , яким керував позивач, є вантажно-пасажирським легковим автомобілем: повна маса: 1750 кг.; маса без навантаження 1100 кг.

Крім того, вантажно-пасажирський легковий автомобіль марки ИЖ-2717-90, номерний знак НОМЕР_1 , є приватним транспортним засобом і не використовується з метою отримання прибутку, а використовується тільки у власних цілях, у зв`язку з чим не підлягає обов`язковому технічному контролю.

Представником відповідача відзиву на позов не подано, із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що жодного посилання на докази, щодо правомірності винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 428356 від 23 вересня 2019 року немає. Зокрема, відсутні докази того, що транспортний засіб марки ИЖ-2717-90, номерний знак НОМЕР_1 підлягає проведенню обов`язкового технічного контролю як це передбачено Порядком проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, що затверджений постановою КМУ від 30 січня 2012 року № 137.

Вказані вище обставини та відсутність належних доказів свідчать про недоведеність відповідачем наявності в діях ОСОБА_1 порушення вимог ПДР України, що у свою чергу свідчить про недоведеність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП, за які позивача було піддано адміністративному стягненню.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 р. №3353-ХІІ передбачено, що учасники дорожнього руху зобов"язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

На вимогу поліцейського відповідно до п.2.4 цих Правил водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

При цьому, статтею 35 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби.

Однак, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано доказів правомірності зупинки працівниками поліції транспортного засобу ОСОБА_1 , внаслідок якої був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.121 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ДП18 № 428356 від 23 вересня 2019 року слід скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ч.3 ст.121 КУпАП, ст.ст.5, 9,72,75,76,77,244-246,262,286,293,295 КАС України, п 15.5 Перехідних положень КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Постанову серії ДП18 № 428356 від 23 вересня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ч.1 ст.121 КУпАП про накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. на ОСОБА_1 , винесену інспектором СРПП №4 Заліщицького ВП Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області Германом В.В. скасувати та закрити провадження у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Борщівський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 17 жовтня 2019 року.

Головуючий