Справа № 200/5573/19-а
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2019-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2019 р. Справа№200/5573/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Аляб`єва І.Г., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Луганського державного університету внутрішніх справ ім. Е.О.Дідоренка про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Луганського державного університету внутрішніх справ ім.. Е.О.Дідоренка (далі - Університет), у якому просить визнати незаконною відмову Університету розглянути заяву позивача від 24 лютого 2019 року (щодо проведення повторного розслідування нещасного випадку) та зобов`язати Університет розглянути відповідну заяву повторно.

Обґрунтовує свій позов посиланням на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 06 червня 2018 року, яким на думку позивача, встановлені факти, що спростовують висновки акту розслідування нещасного випадку форми Н-5 від 18 травня 2017 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02 травня 2019 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

Постановою першого апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2019 року ухвала суду першої інстанції скасована, а справу повернуто для продовження розгляду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12 липня 2019 року відкрито загальне провадження у справі.

Ухвалою суду від 29 серпня 2019 року продовжено на 30 днів строк підготовчого провадження у справі, а ухвалою від 16 вересня 2019 року вирішено закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті

Університет подав до суду відзив на адміністративний позов та просить у його задоволенні відмовити. Посилається на те, що у відповідній заяві позивача відсутні посилання на обставини, що спростовують висновки акта розслідування нещасного випадку. Також стверджують, що рішення суду, на яке посилається позивач, не має преюдиційного значення для Університету, оскільки останній не приймав участь у відповідній цивільній справі.

До судового засідання, призначеного на 07 жовтня 2019 року сторони не з`явилися, подавши заяви про розгляд справи за їх відсутності.

У зв`язку з цим, суд, керуючись частиною дев`ятою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши докази, що містяться у матеріалах справи, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до розпорядження МВС України від 02 жовтня 2010 року №1115 «Про організацію підвищення кваліфікації та спеціалізації працівників ОВС України у 2011 році» та плану-рознарядки МВС України на 2011 рік, з 06 по 11 червня 2011 в ЛДУВС імені Е.О.Дідоренка проходили курси підвищення кваліфікації працівників У(В)КР (Г)УМВС. На курси з метою навчання від ГУМВ України в Донецькій області було направлено позивача.

10 червня 2011 року позивач, знаходячись на курсах підвищення кваліфікації в ЛДУВС імені ОСОБА_2 Дідоренка, отримав тілесні ушкодження.

На виконання постанови Луганського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2017 року у справі №818/1163/16 відповідачем було видано наказ №75 від 18 квітня 2017 року «Про проведення розслідування нещасного випадку», яким скасовано акт розслідування нещасного випадку за формою Н-5 від 29 серпня 2016 року та акт №1 про нещасний випадок невиробничого характеру за формою НТ від 29 серпня 2016 року; призначено повторне розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем та створено комісію з розслідування нещасного випадку.

За наслідками повторного розслідування нещасного випадку комісією складено акт розслідування нещасного випадку, що стався 10 червня 2011 року за формою Н-5 від 18 травня 2017 року та акт №2 про нещасний випадок невиробничого характеру за формою НТ від 18 травня 2017 року.

У вказаному акті наведено такий висновок: «тілесні ушкодження … вважати отриманими оперуповноваженим ОСОБА_1 у період проходження служби при обставинах, не пов`язаних з виконанням службових обов`язків, взяти на облік та скласти акт за формою НТ*».

04 березня 2019 року позивач звернувся до Університету із заявою, в якій, посилаючись на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 06 червня 2018 року у справі № 323/1629/17 просив скасувати акти розслідування нещасного випадку, що стався 10 червня 2011 року за формою Н-5 від 18 травня 2017 року та №2 про нещасний випадок невиробничого характеру за формою НТ від 18 травня 2017 року, склавши нові акти.

В обґрунтування своєї заяви вказав, що рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 06 червня 2018 року встановлені обставини, які спростовують висновки відповідних актів. При цьому, позивач не деталізував, які це саме обставини.

12 березня 2019 року Університет направив позивачу листа за № 289, у кому, посилаючись на відсутність в заяві конкретизованих обставин, що спростовуються рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 06 червня 2018 року, вказав про неможливість розгляду відповідної заяви. Також зазначив, що після деталізації відповідних обставин, заява буде розглянута у встановленому законом порядку.

Не погоджуючись з наведеною відповіддю, позивач звернувся до суду з цим позовом.

У позові зазначив, що в актах не вказана особа водія, який здійснив на позивача наїзд, та компанія власник відповідного авто; невірно вказаний номер відповідного авто; не вказано про вину водія. Натомість, у рішенні Оріхівського районного суду Запорізької області від 06 червня 2018 року відповідні обставини встановлені належним чином.

Здійснивши оцінку обставин справи та надавши їм юридичної кваліфікації, суд приходить до висновку про необґрунтованість позову.

Закон України «Про охорону праці» визначає основні положення щодо реалізації конституційного права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці, регулює за участю відповідних органів державної влади відносини між роботодавцем і працівником з питань безпеки, гігієни праці та виробничого середовища і встановлює єдиний порядок організації охорони праці в Україні.

Статтею 1 Закон України «Про охорону праці» визначено поняття охорони праці - це система правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних і лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя, здоров`я і працездатності людини у процесі трудової діяльності.

Відповідно до ст. 14 Закон України «Про охорону праці» працівник зобов`язаний: дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства; знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту; проходити у встановленому законодавством порядку попередні та періодичні медичні огляди. Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Статтею 22 вказаного закону, передбачено, що роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи не згоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов`язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку.

Підзаконним нормативно-правовим актом, що регулює порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України являється «Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України», затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 грудня 2002 року № 1346 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31 січня 2003 року за № 83/7404 (далі - Порядок) який розроблено з метою врегулювання питань, пов`язаних з розслідуванням та веденням обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах внутрішніх справ України.

Пунктом 2.2 Порядку зазначено, що за результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* (додаток 1) і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.

Відповідно до п. 2.4 Порядку, якщо за висновками роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що про нещасний випадок не повинен складатися акт за формою Н-1*, тобто нещасний випадок не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, про такий нещасний випадок складається акт за формою НТ* (додаток 2).

Згідно з п. 3.1 Порядку про кожний нещасний випадок (у тому числі поранення) працівник, який його виявив, або сам потерпілий повинні негайно повідомити безпосереднього керівника робіт чи іншу посадову особу підрозділу і вжити заходів до надання необхідної допомоги.

Відповідно до п. 3.8. Порядку комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов`язана протягом трьох діб після утворення комісії: - обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо; - визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці; - з`ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; - визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов`язків (не пов`язаний з виконанням службових обов`язків); - скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п`яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію. У разі необхідності встановлений термін розслідування може бути продовжений керівником, який призначив комісію.

Пунктом 3.9 Порядку визначено, що комісія з розслідування визнає, що "нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків", якщо він трапився в період проходження служби під час: припинення або запобігання злочинам або правопорушенням; вчинення дій із забезпечення особистої безпеки громадян, захисту їх прав і свобод; охорони і забезпечення громадського порядку; несення постової чи патрульної служби; виявлення і розкриття злочинів, розшуку осіб, що їх учинили; забезпечення безпеки дорожнього руху; участі в ліквідації наслідків аварії, пожежі, катастрофи, стихійного лиха та інших надзвичайних подій; виконання потерпілим трудових (посадових, функціональних) обов`язків за режимом роботи підрозділу, у тому числі у відрядженні; перебування на робочому місці, на території підрозділу або в іншому місці роботи чи служби (далі - робота) з моменту прибуття потерпілого в підрозділ до його відбуття,що фіксується відповідно до правил внутрішнього розпорядку підрозділу, у тому числі протягом робочого та надурочного часу, або, за дорученням керівника, у неробочий час; підготовки до роботи та приведення в порядок після закінчення роботи знарядь праці, засобів захисту, одягу, а також здійснення заходів щодо особистої гігієни, пересування по території підприємства перед початком роботи і після її закінчення; проїзду на роботу чи з роботи на транспортному засобі, що належить підрозділу, або іншому транспортному засобі відповідно до укладеного договору; проведення навчання, тренувань, обов`язкових фізичних занять у встановлений час, участі в спортивних змаганнях, професійних та кваліфікаційних конкурсах; використання власного транспорту в інтересах підрозділу з дозволу або за письмовим дорученням керівника підрозділу; провадження дій в інтересах підрозділу, у якому проходить службу (працює) потерпілий; прямування працівника до об`єкта (між об`єктами) обслуговування за затвердженими маршрутами; прямування потерпілого до місця чи з місця відрядження згідно з установленим завданням про відрядження.

Відповідно до пункту 3.11 Порядку комісія з розслідування визнає, що "нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків", якщо нещасний випадок (у тому числі поранення) стався: за обставин, які не підпадають під дію пунктів 3.9, 3.10 цього розділу і не пов`язані з виконанням службових обов`язків; унаслідок дій, учинених у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, а також унаслідок дії алкоголю, наркотичних або інших отруйних речовин (асфіксія, інсульт, зупинка серця тощо) за наявності медичного висновку, якщо це не викликано застосуванням цих речовин із службовою метою або порушення вимог безпеки щодо їх зберігання і транспортування або якщо потерпілий, який перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, був відсторонений від служби (роботи) згідно з установленим порядком; під час скоєння злочинів або інших правопорушень, якщо ці дії підтверджені рішенням суду; у разі природної смерті або самогубства, за винятком випадків, зазначених у пункті 3.10 цього розділу, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та органів досудового розслідування; унаслідок порушення потерпілим службової (трудової) дисципліни.

Пунктом 3.29 Порядку передбачено що контроль за своєчасним і об`єктивним розслідуванням нещасних випадків (у тому числі поранень), їх документальним оформленням та обліком, виконанням заходів щодо усунення їх причин здійснюють служби державного нагляду за охороною праці системи МВС України відповідно до їх компетенції та повноважень.

Ці служби мають право вимагати від керівника складання актів розслідування нещасних випадків Н-5* та актів Н-1* (НТ*), їх скасування та перегляд, якщо встановлено, що допущено порушення вимог цього Порядку чи інших нормативно-правових актів про охорону праці, або висновок комісії з розслідування нещасного випадку не відповідає обставинам події.

Зі змісту Порядку вбачається, що наведена норма є єдиною, що унормовує питання перегляду актів розслідування нещасних випадків.

Порядок не передбачає підстав для такого перегляду, окрім встановлених порушень законодавства при проведенні розслідування.

Як вбачається зі змісту відповіді Університету на заяву позивача, відповідач просить конкретизувати підстави для перегляду відповідних актів розслідування.

Суд звертає увагу, що у самій заяві, дійсно відсутні будь-які посилання на конкретні обставини, що спростовують висновки акта, а також відсутні твердження про порушення законодавства при складанні відповідного акта.

За таких обставин відповідь Університету про необхідність конкретизації вимог заявником вбачається обґрунтованою та законною.

Щодо посилання у позові на обставини, що встановлені рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 06 червня 2018 року, суд зазначає, що вони не спростовують та не суперечать висновкам, які містяться у актах розслідування, а лише можуть доповнювати його описову частину.

Зокрема питання щодо особи водія та власника автомобіля, що здійснив наїзд, його номерних знаків та факт вини водія не впливають на те, чи пов`язаний відповідний нещасний випадок із виконанням службових обов`язків.

Враховуючи викладене, у суду немає підстав вважати, що відповідь Університету є незаконною, а значить, у задоволенні цього позову необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6-8, 10, 19, 72, 90, 139, 191, 241-246, 255, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Луганського державного університету внутрішніх справ ім. Е.О.Дідоренка про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 17 жовтня 2019 року.

Суддя І.Г. Аляб`єв