Справа № 640/19283/19
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

16 жовтня 2019 року м. Київ № 640/19283/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Балась Т.П., ознайомившись з позовною заявою

за позовом ОСОБА_1
до Оболонського районного відділу Центрального міжрегіонального Управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області Міністерства внутрішніх справ України
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 з позовом до Оболонського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України, Міністерства внутрішніх справ України у якому позивач просить суд,

- встановити, що умова звернутися в установленому законодавством порядку для вклеювання фотокартки в паспорт ОСОБА_1 виконана своєчасно і повністю, тому звернення позивача підлягає обов`язковому задоволенню;

- з огляду на зміст відповіді ДМСУ вважати, що ДМСУ не має заперечень чи застережень щодо вклеювання фото в паспорт громадянина України ( НОМЕР_1 , виданий 19.12.1997 Личаківським РВ УМВС у Львівській області) і зобов`язати ДМСУ в установленому порядку невідкладно вклеїти долучену до заяви ОСОБА_1 фотокартку з її зображенням, що відповідає досягнутому вікові, в паспорт ОСОБА_1 в її присутності, після чого віддати цілий і неушкоджений паспорт без вилучення, здачі, залишення чи іншої протиправної, недбалої дії або бездіяльності щодо її паспорта;

- встановити, що МВС України, яке видало паспорт позивачеві порушило право ОСОБА_1 на отримання інформації, неналежно відреагувало на скарги щодо ігнорування власного наказу та можливих протиправних зазіхань на паспорт громадянина України, таким чином змусивши позивача до позову;

- зобов`язати МВС України персонально проконтролювати дії ДМСУ, у зв`язку з виконанням функціональних обов`язків з метою дотримання законних прав та інтересів ОСОБА_1 , також, але не виключно, заявлених і порушених для забезпечення збереження в позивача цілісного і неушкодженого паспорта старого зразка у вигляді книжечки ( НОМЕР_1 , виданий 19.12.1997 Личаківським РВ УМВС у Львівській області; перша фотокартка вклеєна в повні 23 роки; друга фотокартка вклеєна Оболонським РУ ГУ МВС в м. Київ і відповідає неповним 28 рокам віку, строк вклеювання пропущено з поважних причин).

Пунктом третім частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Враховуючи викладене суд зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не відповідають вимогам статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України та потребують уточнення, шляхом приведення їх у відповідність до вищевказаних положень статті.

Згідно з пунктом 4 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

За умовами пункту 5 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначається виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначаються докази, що підтверджують вказані обставини.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло.

Натомість, під викладом обставин розуміється обґрунтування порушених прав та інтересів позивача оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача.

Згідно з пунктом 9 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

У якості відповідачів у позовній заяві позивач зазначив Оболонський районний відділ Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України, Міністерство внутрішніх справ України.

Разом з цим, вимоги позовної заяви звернуті до Державної міграційної служби України, Міністерства внутрішніх справ України.

Суд також зазначає, що відповідно до вимог частин 1-3 статті 46 Кодексу адміністративного судочинства України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Разом з тим, згідно з частиною 1 статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається, зокрема, за органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Так, позивачем у позовній заяві в якості відповідача визначено Оболонський районний відділ Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України та зазначено код ЄДР: 42552598.

В той же час, вказаний код належить Центральному міжрегіональному управлінню Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області та не містить згадки про належність цього коду Оболонському районному відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області.

Тобто, крім іншого, позивач у справі визначає в якості відповідача певну особу, правоздатність якої позивачем не підтверджена, зокрема, відомостями з ЄДР.

Більш того суд звертає увагу позивача на те, що Оболонський районний відділ Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області є лише районним відділом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, а відтак не є самостійною юридичною особою, з огляду на що не може бути відповідачем у справі. Належним відповідачем є юридична особа до якої відноситься такий відділ.

Суд зауважує, що зміст позовної заяви не містить викладу обставин та нормативно-правового обґрунтування щодо позовних вимог до Міністерства внутрішніх справ України.

Таким чином, позивачеві необхідно уточнити суб`єктний склад сторін у справі та зазначити належних відповідачів, зазначивши виклад обставин та нормативно-правове обґрунтування позовних вимог до кожного з відповідачів.

Частиною третьою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з приписами частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI, за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру встановлюється ставка судового збору у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23.11.2018 № 2629-VIII установлено, що з 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1921 гривень.

Таким чином, під час звернення до суду з даним адміністративним позовом позивачеві належало сплатити судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Натомість, доказів сплати судового збору позивач до позовної заяви не приєднав.

Разом з позовною заявою позивачем подано клопотання, в якому позивач просить відстрочити сплату судового збору, враховуючи те, що позивач планує сплатити його з власних заощаджень для доступу до яких йому може знадобитися паспорт з вклеєною фотокарткою за віком, що є вимогою позовної заяви.

Відповідно до частини 1 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з положеннями статті 8 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Аналіз наведених правових норм свідчить на користь висновку, що єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цих нормах дій є майновий стан заявника. При цьому обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на цю особу - платника судового збору.

У клопотанні сторона повинна навести обставини, які свідчать про її незадовільне (скрутне) матеріальне становище, та надати суду відповідні докази.

Позивачем у обґрунтування свого клопотання про відстрочення сплати судового збору достатніх доказів, які б свідчили про відсутність доходів, додано не було. Крім того, не було додано довідки про розмір отриманих позивачем доходів.

Той факт, що для доступу до власних заощаджень позивачеві може знадобитися паспорт з вклеєною фотокарткою, не є безумовною підставою для відстрочення сплати судового збору, оскільки доказів наявності карткового рахунку та відповідних заощаджень на ньому позивач не надав.

Оскільки позивачем не надано жодних документів, які б свідчили про його майновий стан, суд наразі не вбачає підстав для відстрочення позивачеві сплату судового збору.

Відповідно до частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, у позовній заяві зазначається, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Позовна заява не містить ідентифікаційного коду, офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти Міністерства внутрішніх справ України; офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти Оболонського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України.

Відповідно до частини 1 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Копії доданих до позовної заяви документів для відповідачів позивач до позовної заяви не приєднав.

Наведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального законодавства.

Згідно з частинами 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви мають бути усунені протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали шляхом подання до суду:

- уточненої позовної заяви з урахуванням зауважень суду, а саме:

- із зазначенням ідентифікаційного коду, офіційної електронної адреси (адреси електронної пошти) відповідачів;

- із визначенням належних відповідачів та уточненням змісту позовних вимог;

- із зазначенням викладу обставин та нормативно-правового обґрунтування позовних вимог в частині, що стосується Міністерства внутрішніх справ України;

- документу про сплату судового збору у розмірі 768,40 грн.

- копії доданих до позовної заяви матеріалів для направлення відповідачам.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Оболонського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України про зобов`язання вчинити дії, - залишити без руху.

2. Позивачеві у десятиденний строк з дня одержання ухвали усунути наведені у ній недоліки у вказаний у ній спосіб.

3. Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачеві за адресою, зазначеною у позовній заяві.

Ухвала про залишення позовної заяви без руху набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Т.П. Балась