Справа № 264/6286/19
Суддя: Пустовойт Т. В.
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/6286/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2019 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м.Маріуполя Донецької області в особі судді Пустовойт Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення,

У С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому вказав, що 15 вересня 2019 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Постанову по справі про адміністративне правопорушення винесено за те, що 15 вересня 2019 року о 09-03 годин ОСОБА_1 керував автомобілем «Hyundai HD 78» державний номерний знак НОМЕР_1 по вул.Митрополитській м.Маріуполя та почав рух, на перехресті вул.Леваневського та вул.Митрополитської, на увімкнений забороняючий сигнал світлофору (червоний поєднаний з жовтим), чим порушено п.8.7.3.є Правил дорожнього руху України. Із постановою не згоден і просить її скасувати, оскільки вважає її необґрунтованою і незаконною. В обґрунтування своїх вимог, позивач вказав, що він дійсно керував автомобілем в зазначений час та його зупинив інспектор патрульної поліції у зв`язку з тим, що нібито він рухався на заборонений сигнал світлофора, однак вказаного правопорушення він не скоював. Між тим, в подальшому інспектор виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП. Вважає, що інспектор упереджено та не об`єктивно поставився до з`ясування обставин справи, незаконно визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення та піддав стягненню. Вважає постанову посадової особи про притягнення його до адміністративної відповідальності незаконною та такою,що підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його присутності, позовні вимоги викладені у адміністративному позові підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача Рябко І.В., яка діє на підставі довіреності від 08.01.2019 року, в судове засідання не з`явилася, подала на адресу суду відзив на пред`явлений позов, згідно якого позовні вимоги не визнала, зазначила про законність дій інспектора роти №2 батальйону №1 УПП в Донецькій області старшого сержанта поліції Бурлака В.О., оскільки позивачем було допущено порушення правил дорожнього руху, а саме, керуючи автомобілем марки ««Hyundai HD 78» державний номерний знак НОМЕР_1 , почав рух, на перехресті вул.Леваневського та вул.Митрополитської м.Маріуполя, на увімкнений забороняючий сигнал світлофору (червоний поєднаний з жовтим), чим порушив п.8.7.3.є Правил дорожнього руху України. За скоєне правопорушення позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за ч.2 ст.122 КУпАП. У підтвердження доводів, надала диск з відеозаписом. На підставі цього просила відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Оскільки обидві сторони у справі в судове засідання не з`явилися, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, для розгляду справи немає перешкод, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі ч.3 ст.194, ч.9 ст.205 КАС України.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 15 вересня 2019 року постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1521680 поліцейським 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області старшим сержантом поліції Бурлака В.О. було притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, зокрема за те, що він 15 вересня 2019 року о 09-03 годин, керуючи автомобілем «Hyundai HD 78» державний номерний знак НОМЕР_1 по вул.Митрополитській м.Маріуполя та почав рух, на перехресті вул.Леваневського та вул.Митрополитської, на увімкнений забороняючий сигнал світлофору (червоний поєднаний з жовтим), чим порушено п.8.7.3.є Правил дорожнього руху України. Вказане порушення тягне за собою відповідальність, передбачену ч.2 ст.122 КУпАП, за скоєння якого накладено штраф в сумі 425 грн.

Відповідно до ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За вимогами ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно ч.1 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч.1,2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем не оспорюється, що він керував автомобілем в зазначений час, однак останній зазначає, що на заборонений сигнал світлофора він не рухався, оскільки перетинав перехрестя на зелений сигнал світлофора.

Згідно постанови серії ЕАК №1521680 ОСОБА_1 порушив п.8.7.3.є Правил дорожнього руху України.

Порушення зафіксовано відеореєстратором встановленим в автомобілі інспекторів поліції, що є допустимим відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» та «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395.

Крім того, статтею 40 вищевказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливим. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно законодавства.

Пунктом 8.7.3.є Правил дорожнього руху України передбачено, що поєднання червоного і жовтого сигналів світлофору забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу.

Згідно з п.8.10 ПДР України, у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх не має не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо вони відсутні та в усіх інших випадках перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

З відеозапису наданого представником відповідача оптичного диску, вбачається що позивач, керуючи автомобілем по вул.Митрополитській м.Маріуполя, перед перехрестям з вул.Леваневського зупинився на світлофорі, проте не дочекавшись зеленого сигналу, почав рух на увімкнений червоний поєднаний з жовтим сигнал. Світлофор змінив сигнал на зелений у той час, коли автомобіль позивача практично знаходився посередині перехрестя, а тому його твердження є спростованими, а правопорушення вчинене позивачем наявним.

Відповідальність за порушення пункту 8.7.3.є Правил дорожнього руху України передбачена ч.2 ст.122 КУпАП.

Суд вважає, що відповідач діяв в межах своїх повноважень, при наявності адміністративного правопорушення в діях позивача, за вчинення якого у передбаченому чинним законодавством порядку, суб`єктом владних повноважень винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, при визначенні розміру якого працівник патрульної поліції врахував особу порушника та конкретні обставини справи, права позивача при цьому порушені не були, посилання позивача на порушення його прав суд розцінює як намагання останнього уникнути адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим, у задоволенні позову відмовляє у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 139, 243-246 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні адміністративного позову позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. На рішення суду, у відповідності до статті 286 КАС України, може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Суддя: Т. В. Пустовойт