Справа № 520/7131/19
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

15 жовтня 2019 р. № 520/7131/19

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Мельников Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Харківській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Харківській області звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд до бюджету України з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , податкова адреса: АДРЕСА_1 , суму податкового боргу в загальному розмірі 91170,28 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 знаходиться на обліку в контролюючому органі як платник податків. При цьому, відповідач має податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в загальному розмірі 91170,28 грн., який відповідачем погашений не був, а, відтак, дану суму боргу позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку.

Ухвалою суду від 05.08.2019 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в зазначеній справі.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надсилалась відповідачеві засобами поштового зв`язку за адресою, що відповідає даним Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та до суду повернулося поштове повідомлення про вручення відповідачу направлених документів.

Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про наслідки неподання відзиву на позов та необхідних документів або заяви про визнання позову до суду.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Суд зазначає, що відповідно до положень ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 15.10.2019 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , зареєстрована як суб`єкт господарювання 07.10.2016 року, місцезнаходження юридичної особи: АДРЕСА_2 .

Фізична особа-підприємець Матвійчук Дар`я Юріївна знаходиться на обліку в контролюючому органі як платник податків.

Відповідно до п.п.19-1.1.1, 19-1.1.2, 19-1.1.7, 19-1.1.10, 19-1.1.34, 19-1.1.45, 19-1.1.46 п.19-1.1 ст.19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів; контролюють своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів; реєструють та ведуть облік платників податків, осіб, які здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, об`єктів оподаткування та об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням, проводять диференціацію платників податків; забезпечують ведення обліку податків, зборів, платежів; забезпечують визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобов`язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; звертаються до суду у випадках, передбачених законодавством; здійснюють інші функції, визначені законами України.

Відповідно до п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платники податків обтяжені обов`язком сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Суд зазначає, що відповідно до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що за даними контролюючого органу за відповідачем рахується податковий борг з податку на додану вартість та єдиного податку у загальній сумі 91170,28 грн., який виник на підставі:

- податкової декларації з податку на додану вартість № від 20.02.2019, терміном сплати до 01.03.2019 у сумі 33067,00 грн.;

- податкової декларації з податку на додану вартість № від 20.03.2019, терміном сплати до 30.03.2019 у сумі 5000,00 грн.;

- податкової декларації з податку на додану вартість № від 19.04.2019, термін сплати 30.04.2019 у сумі 16667,00 грн.;

- податкового повідомлення-рішення № від 29.01.2019 на суму 37486,06 грн., за яким з урахуванням сплати у розмірі 16775,57 грн. до стягнення підлягає сума 20710,49 грн.;

- податкової декларації з єдиного податку № від 28.01.2019 на суму 18777 грн., за якою з урахуванням сплати у розмірі 10301,21 грн. до стягнення підлягає сума 8475,79 грн.;

- податкової декларації з єдиного податку № від 19.04.2019 на суму 7250,00 грн.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять та судом самостійно в рамках офіційного з`ясування обставин у справі не встановлено обставин оскарження або скасування вказаного податкового повідомлення-рішення.

Під час судового розгляду справи представником позивача через канцелярію суду подано лист "Про надання інформації" від 15.10.2019 року, в якому повідомлено, що відповідачем було частково сплачено суму податкового боргу, заявлену до стягнення да даним позовом. При цьому, платежів, які надійшли від платника за період з моменту відкриття провадження по справі до 15.10.2019 року, зараховуються в порядку черговості виникнення податкового боргу за приписами ст. 87 Податкового кодексу України.

Як вказано представником позивача, сума податкового боргу, яку останній просить стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з урахуванням часткової її сплати становить 88170,28 грн. (борг по деклараціям - 67459,79 грн., штрафна санкція - 20710,49 грн.) і складається із:

- податкової декларації з податку на додану вартість № від 20.02.2019, терміном сплати до 01.03.2019 у сумі 33067,00 грн.;

- податкової декларації з податку на додану вартість № від 20.03.2019, терміном сплати до 30.03.2019 у сумі 5000,00 грн.;

- податкової декларації з податку на додану вартість № від 19.04.2019, термін сплати 30.04.2019 у сумі 16667,00 грн.;

- податкового повідомлення-рішення № від 29.01.2019 на суму 37486,06 грн., за яким з урахуванням сплати у розмірі 16775,57 грн. до стягнення підлягає сума 20710,49 грн.;

- податкової декларації з єдиного податку № від 28.01.2019 на суму 18777 грн., за якою з урахуванням сплати до стягнення підлягає сума 5475,79 грн.;

- податкової декларації з єдиного податку № від 19.04.2019 на суму 7250,00 грн.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів відповідачем не сплачено у повному обсязі суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість та єдиного податку, а також штрафу, що підтверджується наданою контролюючим органом обліковою карткою (зворотній бік).

Відповідно до п.176.1е ст.176 Податкового кодексу України платники податку зобов`язані своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов`язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.

Приписами пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п.п. 59.4-59.5 ст.59 Податкового кодексу України, податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

У зв`язку з непогашенням відповідачем суми податкового зобов`язання протягом встановленого строку, позивачем винесено податкову вимогу №12257-77 від 08.02.2019 року, докази направлення якої відповідачу містяться в матеріалах справи, але до контролюючого органу повернувся конверт із направленими документами з відміткою відділення поштового зв`язку «за закінченням строку зберігання».

Згідно з п.87.1 ст.87 Податкового кодексу України, джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

У відповідності до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

На час розгляду справи податковий борг у сумі 88170,28 грн. відповідачем не сплачений, доказів самостійної сплати заборгованості у повному обсязі відповідачем до суду не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та зважаючи на те, що вимогами заявленого позову є стягнення податкового боргу, предметом доказування у даній справі мають бути обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість його стягнення у судовому порядку, встановлення факту його сплати у добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту тощо. При цьому, оскільки рішення суб`єкта владних повноважень, якими донараховано позивачу податкове зобов`язання та штрафні санкції, не є предметом вказаного позову, то суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати його правовий аналіз.

За правилами ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням встановлених фактів, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, 46, м. Харків, 61057) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення податкового боргу - задовольнити частково.

Стягнути до державного бюджету України з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , податкова адреса: АДРЕСА_1 ) суму податкового боргу в загальному розмірі 88170 (вісімдесят вісім тисяч сто сімдесят) грн. 28 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Мельников Р.В.