Справа № 1.380.2019.005047
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2019-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1.380.2019.005047
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді Сподарик Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Карпи А.В.,

представника позивача Цибуля І.Й. ,

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИВ :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ) ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни (02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки,6, офіс 15) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.09.2019 ВП № 60055145.

Ухвалою суду від 04.10.2019 відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.

16.10.2019 за вх. № 37459 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідач позовні вимоги заперечує повністю.

17.10.2019 за вх. № 37612 позивачем подано відповідь на відзив.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження від 13.09.2019 ВП № 60055145 прийнята з порушенням приписів ч.2 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки приватним виконавцем виконавчий документ прийнято до виконання не за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи (позивача). Позивач зазначила, що згідно договору карткового рахунку, який міститься в матеріалах виконавчого провадження, слідує, що картковий рахунок № НОМЕР_2 відкритий ОСОБА_2 в ПАТ «Дельта Банк» як кредитний рахунок, отже, кошти, що знаходяться на цьому рахунку є власністю (майном) банку, а не боржника. В такому випадку відповідач повинен був відповідно до п.10 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» повернути цей виконавчий документ стягувачу у зв`язку із пред`явленням не за місцем виконання, чого в даному випадку зроблено не було. Зважаючи на наведене, позивач просив скасувати спірну постанову відповідача.

Відповідачем 16.10.2019 за вх. № 37459 подано письмовий відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 у повному обсязі, посилаючись на те, що оскільки у розумінні ст.190 Цивільного кодексу України грошові кошти у формі записів на рахунках у банках є майном, то, враховуючи подану стягувачем ТзОВ «Росвен Інвест Україна» заяву про примусове виконання рішення із зазначенням місця знаходження майна боржника ОСОБА_2 (грошових кошів) - карткового рахунку № НОМЕР_3 у валюті гривні, відкритого в ТзОВ «Росвен Інвест Україна», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Щорса,36-Б, приватний виконавець на законних підставах виніс спірну постанову про відкриття виконавчого провадження з дотриманням вимог ст.24 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника, та з урахуванням того, що майно боржника ОСОБА_2 (грошові кошти) перебуває у м. Києві. Як на підтвердження обґрунтованості вказаної позиції відповідач посилався на постанову Верховного Суду від 10.09.2018 у господарській справі № 905/3542/15. Відповідач зазначила, що оскільки до відповідача надійшов виконавчий документ, у якому зазначено, що місцезнаходження майна боржника у межах виконавчого округу м. Києва, у приватного виконавця не було підстав для повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку із пред`явленням не за місцем виконання.

Сторони про час, дату та місце розгляду справи на 18.10.2019 повідомлені належним чином.

Відповідач у судове засідання 18.10.2019 не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Дослідивши доводи позову, зібрані у справі докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, ознайомившись з відзивом , відповіддю на відзив проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 03.09.2019 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової Аліни Анатоліївни вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 2995, про звернення стягнення з громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 паспорт серія НОМЕР_4 , виданий Радехівським РВ УМВС України в Львівській області 10.10.1997, який є боржником за Кредитним договором № 003-13073-030413 від 03.04.2013, укладеним ним з ПАТ «Дельта Банк» (), правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТзОВ «Росвен Інвест Україна», (, місцезнаходження: 03126, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела,6, реквізити UA НОМЕР_5 , МФО 300346, Банк отримувача : АТ «Альфа Банк».

09.09.2019 представник ТзОВ «Росвен Інвест Україна» звернувся до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. з заявою про примусове виконання рішення, в якій просив:

розпочати примусове виконання рішення на підставі виконавчого документу, а саме: виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною за № 2995 від 03.09.2019 про стягнення із боржника, яким є: ОСОБА_2 коштів у розмірі 19460,85 грн (дев`ятнадцять тисяч чотириста шістдесят) гривень 85 коп.;

у випадку встановлення доходу боржника, яким є: ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер платника податків: НОМЕР_1 , звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на його майно та без перевірки його майнового стану за місцем проживання (перебування) Боржника;

документи виконавчого провадження надсилати стягувачеві за адресою для листування або на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_2.;

грошові суми, стягнуті з боржника перераховувати за наступними реквізитами: Отримувач: ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», Рахунок в форматі IBAN: НОМЕР_3,МФО: 300346, Банк отримувача: AT «Альфа Банк», Код , призначення платежу: погашення боргу за виконавчим написом № 2995 від 03.09.2019 року, боржник: ОСОБА_2 , код: НОМЕР_1 .

До вказаної заяви стягувачем, зокрема, додано оригінал виконавчого напису № 2995 від 03.09.2019 та оригінал платіжного доручення про сплату авансового внеску.

13.09.2019 за вищевказаною заявою ТзОВ «Росвен Інвест Україна» приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 60055145 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової Аліни Анатоліївни № 2995 від 03.09.2019.

Не погодившись із вказаною постановою у виконавчому провадженні ВП № 60055145, позивач звернулася до суду з позовною заявою про визнання постанови протиправною та її скасування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016р. (далі - Закон №1404-VIII) примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом приписів п.1 ч.2 ст.18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 22 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» №1403-VIII від 02.06.2016р. (далі - Закон №1403-VIII) про початок діяльності приватний виконавець повідомляє Міністерство юстиції України. Пунктом 2 частини 2 цієї статті Закону у повідомленні про початок діяльності обов`язково зазначаються виконавчий округ, на території якого приватний виконавець має намір здійснювати діяльність.

Пунктом 4 частини 2 статті 23 Закону №1403-VIII передбачено, що у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Відповідно до частин 1, 2, 3, 6 статті 25 Закону №1403-VIII виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ. Інформація про приватних виконавців виконавчого округу та реквізити їхніх офісів розміщуються у всіх судах та в органах державної виконавчої служби, розташованих у межах відповідного виконавчого округу. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Згідно з ч.2 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що і Закон України «Про виконавче провадження» і Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначають вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження. При цьому згідно з частиною 3 статті 25 Закону №1403-VIII право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

При цьому зі змісту наведеної норми частини 2 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» слідує, що у разі якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на яку розповсюджуються відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.

Частиною 5 статті 24 Закону №1404-VIII визначено, що у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби. Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України. Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 3 статті 26 Закону №1404-VIII встановлено, що у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Згідно з абз.1 ч.5 ст.26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до абз.1 ч.7 ст.26 Закону №1404-VIII у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

Судом встановлено, що приватний виконавець Вольф Т.Л. здійснює примусове виконання рішень у виконавчому окрузі міста Києва.

Також судом встановлено, що боржник у виконавчому провадженні ВП № 60055145 - фізична особа - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, місце проживання боржника не відноситься до виконавчого округу, на території якого приватний виконавець Вольф Т.Л. здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України, а виконавчий документ у виконавчому провадженні ВП № 660055145 прийнято до виконання відповідачем не за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи.

Обґрунтовуючи правомірність постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 660055145, відповідач посилався на те, що у даному випадку виконавчий документ було прийнято не за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, а за місцезнаходженням його майна - грошових кошів на картковому рахунку, відкритому в ТзОВ «Росвен Інвест Україна», який розташований за адресою: 03126, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела,6 що підпадає під виконавчий округ, на території якого приватний виконавець Вольф Т.Л. здійснює свою діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

Однак, суд вважає безпідставними вказані доводи відповідача, з огляду на таке.

Як слідує з матеріалів виконавчого провадження, копії якого долучені до матеріалів справи, відповідач на підтвердження знаходження майна боржника у м. Києві, а саме: карткового рахунку, надає довідку від 09.09.2019 за вих. №09/09/19-1/995, в якій вказано, що ТзОВ «Росвен Інвест Україна» підтверджує, що у клієнта ОСОБА_2 є рахунок, який змінено в формат IBAN НОМЕР_3 , відкритий у відділені «Київське №4» АТ «Альфа Банк» м. Київ, МФО 300346, що з находиться за адресою м. Київ вул. Хрещатик,14, при цьому, на підтвердження наведеного стягувачем також надано договір карткового рахунку, з якого, в свою чергу, слідує, що ОСОБА_2 відкрито в ПАТ «Дельта Банк» картковий рахунок № НОМЕР_2 отже, номери карткових рахунків, вказаних стягувачем не співпадають, при цьому номер карткового рахунку № UA НОМЕР_5 , вказаний у довідці від 09.09.2019 за вих. №09/09/19-1/995 повністю співпадає з рахунком самого стягувача, вказаним ним у заяві про примусове виконання рішення у якості рахунка, на який слід перераховувати грошові суми, стягнуті з боржника.

Крім того, з договору карткового рахунку, який міститься в матеріалах виконавчого провадження, слідує, що картковий рахунок № НОМЕР_2 відкритий ОСОБА_2 в ПАТ «Дельта Банк» як кредитний рахунок, отже, кошти, що знаходяться на цьому рахунку є власністю (майном) банку, а не боржника.

На користь наведеного висновку також свідчить той факт, що приватним виконавцем не було негайно після відкриття виконавчого провадження накладено арешту на кошти на цьому картковому рахунку ОСОБА_2 , як того вимагає абз.1 ч.7 ст.26 Закону №1404-VIII у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, на яких наявні кошти такого боржника, а також не здійснювалося звернення стягнення на кошти на цьому рахунку, а було здійснено звернення стягнення лише на заробітну плату позивача.

При цьому стягувачем при поданні заяви про примусове виконання рішення не зазначено та не надано доказів, які б підтверджували, що боржник дійсно має власні грошові кошти (майно) на будь-якому із зазначених вище рахунках, а відповідачем при прийнятті виконавчого документа до виконання це не перевірено. Як стверджував - представник позивача у засіданні суду борг погашено станом на січень 2018 року.

Таким чином, доводи відповідача про те, що виконавчий документ прийнято ним до виконання за місцезнаходженням майна боржника є безпідставними та спростовуються вищенаведеним.

Посилання відповідача на постанову Верховного Суду від 10.09.2018 у господарській справі №905/3542/15 у даному випадку є не доречним, бо у рамках вказаної справи мали місце зовсім інші обставини, а саме постанова приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження, яка оскаржувалася у цій справі, стосувалася виконання ухвали апеляційного суду від 25.01.2018р. про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти, що належать відповідачу у цій справі, та підлягають до сплати позивачу, а банк, в якому були відкриті рахунки відповідача, на яких перебували його власні кошти та на які накладався арешт, знаходився у межах виконавчого округу, на території якого приватний виконавець, що виніс спірну постанову про відкриття провадження, здійснював свою діяльність та відомості щодо якого були внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

У справі ж, що розглядається, визначальною обставиною є те, що відповідач, приймаючи до виконання виконавчий документ помилково вважав, що місцезнаходження майна боржника належить до виконавчого округу, на території якого він здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України, бо таке майно на цій території відсутнє.

За таких обставин, оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження від 13.09.2019 ВП № 60055145 прийнята відповідачем з порушенням приписів ч.2 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки приватним виконавцем виконавчий документ прийнято до виконання не за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи (позивача). Дане і підтверджено довідкою з місця проживання позивача і витягом з реєстру речових прав, що майно у позивача наявне у Радехівському районі.

Згідно з п.10 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Таким чином, у даному випадку приватний виконавець повинен був повернути виконавчий документ стягувачу у зв`язку із пред`явленням його не за місцем виконання, чого в даному випадку зроблено не було.

Вказані обставини не були перевірені та враховані відповідачем під час винесення спірної постанови про відкриття виконавчого провадження, а тому таке рішення приватного виконавця є таким, що винесено з порушенням норм чинного законодавства, не у спосіб та не в порядку, які встановлені Законом України «Про виконавче провадження», отже, спірна постанова підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що на підставі ч.1 ст.139 КАС України, судові витрати зі сплати судового збору у сумі 768,40 грн., понесені позивачем, підлягають відшкодуванню на користь останнього шляхом стягнення цієї суми коштів з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни.

Керуючись ст.ст. 6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_2 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни про визнання протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження - задоволити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 13.09.2019 ВП № 60055145.

Стягнути на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни (02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки,6, офіс 15) судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення із врахуванням п.п.15.5 п.15 Розділу VII Перехідні положення КАС України.

Суддя Сподарик Н.І.