Справа № 160/9900/19
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

15 жовтня 2019 року Справа 160/9900/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Єфанова О.В., перевіривши матеріали позовної заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шевцова Ігоря Вікторовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, про визнання неправомірними дій, скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шевцова Ігоря Вікторовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, з вимогами:

- визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шевцова І. В., номер посвідчення 0169 від 06.03.2018 р., щодо здійснення виконавчих дій в межах примусового виконання постанов Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради №04/1501 від 15.01.2019 р. та №28/0702 від 07.02.2019 р.;

- скасувати постанову про відкриття провадження від 15.04.2019 р. (ВП № 58908919) приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шевцова І. В., яку було винесено на підставі постанови №28/0702 виданої 07.02.2019 р. Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради та постанову про відкриття провадження від 12.04.2019 р. (ВП № 58875796) приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шевцова І. В., яку було винесено на підставі постанови №04/1501 виданої 15.01.2019 р. Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, постанову про арешт коштів боржника від 15.04.2019 р. (ВП № 58875796), якою було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках боржника: 1. код фінансової установи: 305653, назва фінансової установи: ДО ДАТ "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ" м. Дніпропетровськ, номер рахунку: НОМЕР_1 ; 2. код фінансової установи: 380805, назва фінансової установи: АТ "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ" м. Київ, номер рахунку: НОМЕР_2 та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що були відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику: ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ;

- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шевцова І. В., в провадженні якого знаходиться зведене виконавче провадження №58909058, повернути стягувачу без прийняття до виконання постанови Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради №04/1501 від 15.01.2019 р. та №28/0702 від 07.02.2019 р., про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якими фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 2 п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" та накладено штраф у сумі 69 156 (Шістдесят дев`ять тисяч сто п`ятдесят шість гривень) 00 коп. по кожній з постанов, що всього становить 138312 (сто тридцять вісім тисяч триста дванадцять гривень) 00 коп., протягом трьох робочих днів з дня отримання рішення суду.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку, що дана позовна заява подана з порушенням вимог закону.

Відповідно до ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються:

4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Крім того, згідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Частиною 2 ст.245 КАС України встановлено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю;

7) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об`єднання громадян;

8) примусовий розпуск (ліквідацію) об`єднання громадян;

9) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України;

10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів;

11) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України або про продовження строку такого затримання;

12) затримання іноземця або особи без громадянства до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні;

13) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

14) звільнення іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

15) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Таким чином, КАС України не передбачено визнання неправомірними дій.

Так, відповідно до частини шостої статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Так, згідно ч. 2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду:

1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

За приписами частини першої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, законодавством регламентовано чіткі строки звернення до суду з адміністративним позовом, перебіг яких починається з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення свого права або законного інтересу, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на захист.

Отже, законодавством передбачено, що у разі, якщо особа не знала про порушення, але з певної дати повинна була про нього дізнатись, перебіг строку обчислюється саме з моменту, коли особа повинна була дізнатись про відповідне порушення її прав.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами (Постанова Верховного Суду від 17.07.2018 року у справі №521/21851/16-а).

Так, предметом оскарження є, зокрема постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шевцова І. В. про відкриття провадження від 15.04.2019 р. (ВП № 58908919), та постанову про відкриття провадження від 12.04.2019 р. (ВП № 58875796), про арешт коштів боржника від 15.04.2019 р. (ВП № 58875796).

Судом встановлено, що з позовом фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду 10.10.2019 року, про що свідчить відбиток штемпелю на позовній заяві.

Отже, позивачем пропущено десятиденний строк, встановлений для звернення до адміністративного суду з даним позовом.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, також містить положення, відповідно до яких право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (рішення від 22.10.1996 по справі "Стаббігс та інш. проти Великобританії", рішення від 27.02.1980 по справі "Девеер проти Бельгії" ).

Отже, такі строки обмежують час, протягом якого правовідносини можуть вважатися спірними.

Таким чином, позивачу необхідно надати заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з чітким обґрунтуванням причин поважності його пропуску та зазначенням дати (моменту), з якої позивач дізналась про порушення її прав та охоронюваних законом інтересів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтями 152, 160-161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шевцова Ігоря Вікторовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, про визнання неправомірними дій, скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Встановити позивачам термін для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали та усунути недоліки позовної заяви, а саме:

викласти позовні вимоги у відповідності до вимог ст.5, ст.245 КАС України;

надати належним чином оформлену заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з чітким обґрунтуванням причин поважності його пропуску та зазначенням дати (моменту), з якої позивач дізналась про порушення її прав та охоронюваних законом інтересів.

Попередити позивача про наслідки невиконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені частиною четвертою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, за якою позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до частини другої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено оскарження ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суддя О.В. Єфанова