Справа № 337/3402/19
Суддя: Салтан Л. Г.
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

15.10.2019 ЄУН 337/3402/19
Провадження 2-а/337/69/2019
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.10. 2019 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді - Салтан Л.Г.
за участю секретаря - Шаповалової А.В.
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Зікун А.Ю. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.
Ухвалою суду від 12.08.2019 року відкрито спрощене позовне провадження по справі, ухвалено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та запропоновано відповідачу надати відзив на поданий позов.
У встановлений ухвалою строк, відзив на позов суду не надано як і не надано доказів на спростування доводів позивача, викладених у позовній заяві.
У судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, з заявами про відкладення розгляду справи не зверталися, відповідач заперечень за позовом не надав.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод та інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з ст. 248 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом.
Як передбачено ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій, чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.
Крім того, відповідно до ст. 13 Конвенції, яка гарантує кожному право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо порушення передбаченого Конвенцією права було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Необхідно зазначити, що за змістом ст. 19 Конвенції Суд контролює дотримання державами-сторонами Конвенції взятих на себе зобов`язань.
Згідно п. 2 ст. 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини
Судом встановлено:
31.07.2019 року інспектором 1 взводу 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, лейтенант поліції Зікуном Андрієм Юрійовичем, винесено постанову серії ДПО18 № 593382 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 425 гривень.
Зі змісту спірної постанови вбачається, що 22.07.2019 року, о 12 годині 10 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ЗАЗ 110247, номерний знак: НОМЕР_1 , 24.06.2018 року, в м. Запоріжжя, Хортицький район, вул. Хортицьке шосе, 30-А здійснив рух за дорожню розмітку 1.12 «Стоп-лінія», при включеному червоному сигналі світлофору, чим, нібито, порушив вимоги п.п. 16.3 ПДР України та вичинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.
Позивач не погодився із зазначеним рішенням та звернувся до суду з даним позовом.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що дійсно, 22.07.2019 року, о 12 годині 10 хвилин, керуючи транспортним засобом ЗАЗ 110247, номерний знак: НОМЕР_1 , 24.06.2018 року, в м. Запоріжжя, Хортицький район, вул. Хортицьке шосе, 30-А він здійснив рух за дорожню розмітку 1.12 «Стоп-лінія», при включеному червоному сигналі світлофору, у зв`язку з чим був притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, що передбачено ч.1 ст.122 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., отримав копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 593381 від 22.07.2019 р. 23.07.2019 року ОСОБА_1 сплатив штраф за цією постановою в розмірі 255 грн., що підтверджується копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 593381 від 22.07.2019 р. та копією квитанції про сплату штрафу за цією постановою.
Але, після цього, відповідачем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №593382 від 31.07.2019 р., якою намагається притягнути позивача вдруге до адміністративної відповідальності за одне і те ж саме правопорушення, але з іншою кваліфікацією. Вказану постанову позивач отримав у відділенні поштового зв?язку 07.08.2019 року.
Так, обставини правопорушення, місце та час у цих двох постановах ідентичні.
Різниця лише в тому, що правопорушення у першій постанові від 22.07.2019 року кваліфіковано за ч.1 ст.122 КУпАП, а правопорушення за другою постановою від 31.07.2019 року кваліфіковано за ч.2 ст.122 КУпАП.
Статтею 61 Конституції України визначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Згідно п. 8 ст. 247 КУпАП «Обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення»- Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:
8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту.
Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Відповідно до ст. 53 Закону України «Про дорожній рух», юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.
Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються судом: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; поясненнями свідків.
Згідно зі ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, відповідач по справі у встановлений ухвалою строк, відзив на позов суду не надав, повістку з викликом до суду у судове засідання отримав завчасно, у судове засідання відповідач не з`явився та не надав доказів на спростування доводів позивача, викладених у позовній заяві. Крім того, уповноваженою особою УПП не надано на запит суду матеріалів адміністративної справи та відео фіксації події.
Оскільки, відповідно до ст. 77 КАС України, відповідач не скористався своїм правом щодо надання доказів, які підтверджували б правомірність винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122 ч.2 КУпАП, накладання на нього адмінстягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., не спростував доводи позивача, викладені у поданому позові, суд вважає, що за таких обставин, винесена відносно ОСОБА_1 постанова про накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за ст. 122 ч.2 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.
Керуючись ст. 241, 242, 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Постанову інспектора 1 взводу 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Зікуна Андрія Юрійовича серія НОМЕР_2 593382 від 31.07.2019 рокупро накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. - скасувати.
Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП закрити.
Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з його постановлення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлений 15.10. 2019 року

Суддя : Л.Г. Салтан