Справа № 240/3972/19
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

17 жовтня 2019 року

Київ

справа №240/3972/19

адміністративне провадження №К/9901/23909/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Тацій Л.В.,

суддів: Рибачука А.І., Стеценка С.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у касаційній інстанції адміністративну справу № 240/3972/19

за позовом ОСОБА_1 до Коростишівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - управління ПФУ) про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 липня 2019 року, постановлену в складі колегії суддів: головуючого судді Іваненка Т.В., суддів: Граб Л.С., Сторчака В.Ю., -

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом до Коростишівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі- відповідач, управління ПФУ), у якому просив:

- визнати протиправною та скасувати відмову відповідача в перерахунку йому пенсії державного службовця в розмірі 80% заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі згідно наданих довідок, оформлену листом від 13.02.2019 № 2266/07;

- визнати бездіяльність відповідача щодо не здійснення перерахунку позивачу пенсії державного службовця в розмірі 80% заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі згідно наданих з зверненням від 16 червня 2018 року довідок;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії державного службовця в розмірі 80% заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі згідно наданих з зверненням від 16 червня 2018 року довідок.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Житомирський окружний адміністративний суд рішенням від 17 травня 2019 року відмовив у задоволенні позову.

Не погодившись із цим рішенням, ОСОБА_1 та Громадська організація "Проти придурків та ідіотів" (далі-ГО) звернулись до апеляційного суду із апеляційною скаргою.

Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 04 липня 2019 року на підставі статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) залишив апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ГО без руху через несплату ГО судового збору, встановивши строк для виправлення недоліків скарги у десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Ухвалою від 25 липня 2019 року Сьомий апеляційний адміністративний суд повернув апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ГО у зв`язку із неусуненням її недоліків.

Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відсутні підстави для звільнення Громадської організації "Проти придурків та ідіотів" від сплати судового збору. За таких обставин, виходячи з того, що апеляційна скарга від двох скаржників (ГО та ОСОБА_1 ) подана одним документом, недоліки скарги щодо сплати ГО судового збору не усунуті в строк, встановлений судом, апеляційна скарга підлягає поверненню з підстав, передбачених ч. 2 ст. 298 КАС України.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Не погодившись з ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 липня 2019 року, ОСОБА_1 та ГО подали касаційну скаргу про її скасування та передачу справи до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

У касаційній скарзі зазначено, що посилання в апеляційній скарзі щодо ГО здійснено у повній відповідності до пункту 4 частини другої статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), крім того, ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, отже звільнений від сплати судового збору.

Відзив на касаційну скаргу до суду не надходив.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Верховний Суд ухвалою від 28.08.2019 відкрив касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 та відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Громадської організації "Проти придурків та ідіотів" на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 липня 2019 року.

Ухвалою від 16 жовтня 2019 року Верховний Суд призначив справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 до розгляду в порядку письмового провадження.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 перебуває з 05.02.2014 на обліку в Коростишівському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію як державний службовець.

16.06.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про долучення документів для перерахунку пенсії, до якої додав довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця.

Попередньо 28.10.2016 позивач звертався із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати з 01.05.2016.

Листом від 02.07.2018 відповідач повідомив ОСОБА_1 про відмову в перерахунку пенсії у зв`язку з набранням чинності Закону №889, яким скасовано ст.37 Закону №3723, що передбачала перерахунок пенсії державного службовця у зв`язку зі зміною заробітної плати працюючого на відповідній посаді. Вказано, що з 01.05.2016 не передбачено перерахунку раніше призначених пенсій державним службовцям.

Листом Коростишівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 13.02.2019 позивачу роз`яснено причини відмови та повідомлено про неможливість врахувати інформацію, що зазначена в довідках Північного офісу Держаудитслужби.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, вважаючи, що його права порушено, позивач звернувся до суду з даним позовом, який рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 17 травня 2019 року залишено без задоволення.

На рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 травня 2019 року подана апеляційна скарга, яка підписана від імені ОСОБА_1 та ГО.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.07.2019 апеляційна скарга залишена без руху через те, що ГО зазначена третьою особою, але питання вступу її до участі у справі в такому статусі в порядку, передбаченому ст. 49 КАС України не вирішувалось. Окрім того, судом апеляційної інстанції зазначено про необхідність сплати ГО судового збору. Одночасно судом апеляційної інстанції зазначено, що позивач є інвалідом ІІ групи, а відтак відповідно до п.9 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", останній звільнений від сплати судового збору.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.07.2019 апеляційну скаргу повернуто з підстав, передбачених ч. 2 ст. 298 КАС України.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з положенням частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону ухвала суду апеляційної інстанції відповідає не в повній мірі, а викладені у касаційній скарзі вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Частинами 1 та п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Апеляційна скарга по цій справі подана за підписом позивача та ГО, суд апеляційної інстанції, встановивши, що громадське об`єднання зазначено у скарзі як третя особа, що не заявляє самостійних вимог без вирішення питання вступу її до участі у справі в такому статусі в порядку, передбаченому ст. 49 КАС України, а також посилаючись на несплату ГО судового збору, залишив апеляційну скаргу без руху та вподальшому повернув її.

Водночас, суд апеляційної інстанції, констатувавши наявність у позивача пільг щодо сплати судового збору, передбачених п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», як у особи з інвалідністю ІІ групи та відсутність підстав для залишення апеляційної скарги в частині, в якій вона подана ОСОБА_1 , повернув скаргу в цілому.

За правилами ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Порядок сплати судового збору врегульований ст. 6 Закону України «Про судовий збір», абзацом 2 ч. 7 якої передбачено, що у разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Згідно вимог ч. 1 та 2 ст. 302 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, у будь-який час до початку апеляційного розгляду мають право приєднатися до апеляційної скарги, підтримавши її вимоги. До заяви про приєднання до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору та докази надсилання (направлення) копії заяви іншим учасникам справи.

Аналіз наведених положень Кодексу адміністративного судочинства України та Закону України «Про судовий збір» дає підстави для висновку, що у разі подачі апеляційної скарги двома і більше скаржниками, обставина дотримання вимог щодо сплати судового збору кожним із них підлягає з`ясуванню окремо, а отже за наявності у позивача пільг зі сплати судового збору, суд апеляційної інстанції не мав права залишати апеляційну скаргу в частині, в якій вона подана саме ОСОБА_1 , без руху та, відповідно, повертати її в цій частині через невиконання іншим скаржником (ГО) вимог ухвали про залишення скарги без руху.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що апеляційна скарга подана двома скаржниками ОСОБА_1 та Громадською організацією "Проти придурків та ідіотів" одним документом, а нормами КАС України не передбачено одночасне відкриття апеляційного провадження та залишення апеляційної скарги без руху, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості відкрити провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 Однак за вказаних обставин, позивач не позбавлений можливості подати апеляційну скаргу від свого імені.

Такі висновки Верховний Суд вважає помилковими, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Право на перегляд справи та оскарження судового рішення є конституційним. Вказаний принцип має на меті забезпечення законності та обґрунтованості судових рішень.

Так, пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що до основних засад судочинства віднесено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. Зазначена правова норма узгоджується також із положеннями статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Вимоги до форми та змісту апеляційної скарги встановлені у ст. 296 КАС України, перелік таких вимог є чітко визначеним, а додержання форми і змісту основною метою має надання можливості адміністративному суду апеляційної інстанції ідентифікувати скаржника та кваліфікувати вимоги такої особи, що подає апеляційну скаргу.

Стаття 296 КАС України не містить заборони подання апеляційної скарги двома та більше заявниками, а, за умови відсутності підстав для залишення апеляційної скарги без руху окремо щодо кожного із заявників, до такої особи не можуть бути застосовані наслідки недотримання вимог ст. 296 КАС України іншим заявником. Вимога суду апеляційної інстанції про подання окремої (нової) апеляційної скарги ОСОБА_1 не відповідає принципу правової визначеності, який повинен забезпечувати реалізацію прав людини та громадянина за умови впевненості в тому, що гарантовані йому права є непорушними і будуть належним чином захищені, без виникнення сумніву в тому, що на особу буде покладено тягар вжити додаткові заходи, вчинення яких не передбачено законом.

З огляду на це, в контексті обставин справи, апеляційна скарга в тій частині, що подана ОСОБА_1 , не має недоліків форми і змісту, вимоги щодо дотримання яких, передбачені ст. 296 КАС України та таких, що не дозволяли суду апеляційної інстанції можливості ідентифікувати скаржника чи кваліфікувати вимоги позивача, таких недоліків в цій частині не було встановлено і апеляційним адміністративним судом, від сплати судового збору ОСОБА_1 звільнений, а отже і підстави повернення скарги в цій частині відсутні.

Верховний Суд зазначає, що суди повинні гарантувати доступ до правосуддя особам, які вважають, що їх право порушене і діяли добросовісно.

Відповідно до ч. 1 ст. 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Керуючись ст. 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 липня 2019 року по справі № 240/3972/19 - скасувати в частині повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 та справу в цій частині направити до Сьомого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.

В решті ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 липня 2019 року по справі № 240/3972/19 -залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя- доповідач: Л.В. Тацій

Судді: А.І. Рибачук

С.Г. Стеценко