Справа № 758/9435/18
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 758/9435/18 Суддя (судді) першої інстанції:Васильченко О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 26 грудня 2018 року про повернення позовної заяви у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП м. Кропивницький капрала поліції Мушика Олександра Олеговича про скасування постанови та закриття провадження у справі,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 позивач, ОСОБА_2 , звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом до інспектора УПП м. Кропивницький капрала поліції Мушика Олександра Олеговича про скасування постанови та закриття провадження у справі.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 26 грудня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу у якій просить оскаржувану ухвалу скасувати направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що ухвала суду першої інстанції не відповідає нормам Кодексу адміністративного судочинства України. Зокрема, апелянт вказує на те, що звертався до суду першої інстанції із клопотанням про продовження строків на усунення недоліків, та в подальшому подав до суду позовну заяву з виправленими недоліками.

У відповідності до ст. 311, 312 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Постановлюючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не виконано вимог ухвали, якою позовну заяву залишено без руху.

Даючи правову оцінку фактичним обставинам, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

При цьому, ухвала про залишення позовної заяви без руху має містити виявлені недоліки та спосіб їх усунення.

Невиконання належним чином вмотивованої ухвали у спосіб визначений судом тягне за собою наслідок у вигляді повернення такої позовної заяви.

Так, ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 29.10.2018 позовну заяву залишено без руху та вказано, що позивачем долучено до матеріалів справи нечитабельну копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності; в порушення п.2 ч.5 ст. 160 КАС України позивачем в позовній заяві не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти; позовна заява не містить власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; не додано копії додатків до позовної заяви для відповідача; не наведене правове обґрунтування заявленої вимоги про закриття провадження у справі.

01.11.2018 позивач отримав копію ухвали Подільського районного суду міста Києва від 29.10.2018.

06.11.2019 на виконання вимог ухвали суду першої інстанції позивачем було надано клопотання про продовження строку на усунення недоліків позовної заяви, оскільки для отримання копії оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності належної якості звернувся листом до відповідача, що потребує додаткового часу. На підтвердження вказаного позивач надав копію фіскального чеку.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції, з посиланням на ч.4 ст.169 КАС України вказав, що позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки з урахуванням особливостей процедури їх визначення визначаються в законі (щодо граничної тривалості), а суд вправі конкретизувати строк у межах, визначених у законі.

За правилами ч. 2 ст. 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Верховний Суд у постанові від 16.08.2019 у справі № 812/1866/17 зазначив, що у суду є свобода розсуду (дискреційні повноваження) на продовження процесуальних строків, адже лише суд вирішує, яка причина невиконання вимог ухвали, в межах строку встановленого ухвалою, є поважною та які докази можна брати до уваги за умови обґрунтування позиції відповідними доводами. При цьому суд зобов`язаний діяти в межах процесуального строку, встановленого законодавством (який не може перевищувати 10 днів), виходити з оцінки й аналізу всіх наведених доводів, а також із того, чи мав заявник можливість своєчасно реалізувати своє право на усунення недоліків.

Однак, судом першої інстанції не вирішувалося вказане клопотання та не продовжено такого строку та не надано позивачу виправити недоліки в повному обсязі.

При цьому, поверненню позовної заяви на підставі п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України обов`язково повинна передувати перевірка усунення позивачем протягом встановленого строку недоліків позовної заяви, визначених ст. ст. 160, 161 КАС України.

Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків (ч.5 ст.169 КАС України).

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху встановлено позивачу строк до п`яти днів для усунення недоліків позовної заяви, з дня отримання вказаної ухвали суду. Позивач отримав копії ухвали суду від - 01.11.2018, тобто останнім днем для усунення недоліків є 06.11.2018.

Однак, в порушення приписів частини п`ятої статті 169 КАС України судом постановлено ухвалу про повернення позовної заяви, у зв`язку з не усуненням недоліків лише 26.12.2018, тобто більше ніж через місяць з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що позивачем в подальшому фактично усунуто недоліки адміністративного позову в спосіб запропонований судом першої інстанції, надано нову редакцію позовної заяви.

Разом з тим, ухвалу про повернення позовної заяви постановлено в той же день - 26.12.2018, коли позивач на виконання вимог ухвали суду першої інстанції без руху, подав виправлену позовну заяву.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження. Для Суду природа перешкод у реалізації права на доступ до суду не має принципового значення.

Зі змісту ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод прямо випливає, що доступність правосуддя є невід`ємним елементом права на справедливий суд.

У рішенні по справі «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року Європейський суд з прав людини дійшов до висновку, що сама конструкція ст. 6 Конвенції була би безглуздою та неефективною, якби вона не захищала право на те, що справа взагалі буде розглядатися. У рішенні по цій справі Суд закріпив правило, що ч. 1 ст. 6 Конвенції містить у собі й невід`ємне право особи на доступ до суду.

У справі «Мушта проти України» ЄСПЛ зазначав, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

А відтак, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала винесена передчасно, є помилковою та не відповідає вимогам процесуального закону.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, враховуючи вимоги законодавства України, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для повернення позовної заяви ОСОБА_1 до інспектора УПП м. Кропивницький капрала поліції Мушика Олександра Олеговича про скасування постанови та закриття провадження у справі.

Так, згідно з ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Судом апеляційної інстанції встановлено невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи щодо наявності підстав для повернення позовної заяви.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 243, 315, 320, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 26 грудня 2018 року про повернення позовної заяви - задовольнити.

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 26 грудня 2018 року про повернення позовної заяви - скасувати.

Справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП м. Кропивницький капрала поліції Мушика Олександра Олеговича про скасування постанови та закриття провадження у справі - направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту підписання є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови підписано 16.10.2019

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді В.О.Аліменко,

Н.В.Безименна