Справа № 240/7019/19
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/7019/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Нагірняк М.Ф.

Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

15 жовтня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Ватаманюка Р.В. Драчук Т. О. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Аніщенко А.О.,

представника відповідача: Алексійчук В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 14 червня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про зобов`язання призначити та виплатити пенсію,

В С Т А Н О В И В :

в травні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про зобов`язання призначити з 01.07.2018 та виплатити пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" та її виплату.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 14.06.219 позов задоволено: зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 01.07.2018року по 17.10.2018 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" та її виплату. Судові витрати ОСОБА_1 у вигляді судового збору в сумі 768,40 грн. стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що підстав для перерахунку пенсії позивачу з 01.07.2018 по 17.10.2018 немає, оскільки із заявою встановленого зразка та належними документами позивач звернулась 18.10.2018, а тому пенсія по втраті годувальника їй була призначена саме з цієї дати, тобто з дня звернення за пенсією.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримала вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Позивач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлена про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до частини 2 статті 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач отримувала пенсію за віком і перебувала в шлюбі із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який отримував пенсію згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У відповідності до положень ст.30 Закону N2262-XII позивач 21.06.2018 звернулася до відповідача із заявою про перехід з пенсії за віком на пенсію у зв`язку із втратою годувальника (смерті чоловіка) та надала відповідні документи.

Згідно відповідача від 03.07.2018 №Л-3142, позивачу було відмовлено в призначенні вказаної пенсії у зв`язку із наявною невідповідністю фамілії померлого чоловіка Позивача у свідоцтві про смерть та у свідоцтві про шлюб (" ОСОБА_3 " і "Лісіца").

18.10.2018 позивач подала до відповідача додатково рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 14.09.2018, що набрало законної сили, відповідно до якого підтверджено, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 з 28.01.1968 перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_1 (а.с.8).

На підставі вказаного додаткового поданого судового рішення відповідач з 18.10.2018 призначив позивачу пенсію у зв`язку із втратою годувальника (чоловіка).

Позивач, вважаючи, що переведення її на пенсію по втраті годувальника повинне здійснюватись з 01.07.2018, а не з 18.10.2018, звернулась до суду з цим позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідно до положень ст.30 Закону N2262-XII позивач має право на отримання (переведення) з 01.07.2018року пенсії у зв`язку із втратою годувальника (смерті чоловіка), що отримував пенсію відповідно до цього ж Закону N2262-XII.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 36 Закону № 1058-IV визначені умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, за яких пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року - незалежно від тривалості страхового стажу.

Члени сім`ї, які вважаються непрацездатними і утриманцями, визначаються відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Пунктом 1 ч. 2 ст. 36 Закону № 1058-IV зазначено, що непрацездатними членами сім`ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Частиною 3 ст. 36 Закону № 1058-IV встановлено, що до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

За приписами ст.30 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.

Згідно матеріалів справи, позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 отримувала пенсію за віком.

Померлий чоловік позивачки ОСОБА_2 , на день смерті отримував пенсію згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Отже, для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника з дня, що настав за днем його смерті, позивачка мала звернутись з відповідною заявою протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Як вбачається з матеріалів справи, годувальник чоловік позивача помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При цьому, позивач звернулась до пенсійного органу із заявою 21.06.2018, тобто в межах строку, встановленого пунктом 3 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058-ІV, що підтверджується матеріалами справи, у якій просила у зв`язку із смертю чоловіка призначити їй пенсію у разі втрати годувальника з 01.07.2018.

Таким чином, позивачем дотримано 12-місячний строк звернення до пенсійного органу із заявою, що є підставою для переведення її на цей вид пенсії з дня, наступного після дня смерті годувальника.

Аналогічна позиція щодо 12-місячного терміну звернення із заявою про переведення на інший вид пенсії у зв`язку з втратою годувальника висловлена Верховним Судом у постанові від 18.04.2019 у справі справа №199/154/17-а.

Так, відповідач призначив позивачу пенсію у зв`язку із втратою годувальника лише з 18.10.2018 року, яке було зумовлено виключно тим, що позивач із заявою про таке призначення пенсії звернулася лише 18.10.2018року.

Одночасно слід зазначити, що сторони не оспорюють право позивача на призначення пенсії у разі втрати годувальника та її розмір, що виплачується з 18.10.2018. Суть спору між сторонами в даній справі зведена виключно до правомірності дій відповідача щодо не призначення та невиплати такої пенсії позивачу ще з 01.07.2018.

Однак, виходячи із наведених вище норм, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки позивач звернулась у передбачений законом 12-місячний строк з дня смерті годувальника про переведення її на цей вид пенсії, а тому, має право на переведення її на вказану пенсію з дня, наступного після дня смерті годувальника, тобто, з 22.03.2018.

Проте, колегією судів враховується та обставина, що при зверненні позивача 21.06.2018 до відповідача вона просила призначити пенсію у разі втрати годувальника з 01.07.2018, де відповідач було встановлено розбіжності у фамілії її чоловіка у свідоцтві про смерть та у свідоцтві про шлюб. Разом з тим, 18.10.2018 позивач подала до відповідача рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 14.09.2018 року, що набрало законної сили, відповідно до якого підтверджено, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 з 28.01.1968 перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_1 (а.с.8).

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що відповідно до положень ст.30 Закону №2262-XII позивач має право на отримання (переведення) з 01.07.2018 пенсії у зв`язку із втратою годувальника (смерті чоловіка), що отримував пенсію відповідно до цього ж Закону №2262-XII, а тому перерахунок вказаного виду пенсії підлягає у період з 01.07.2018 по 17.10.2018.

Доводи апелянта про те, що заява позивача від 21.06.2018 не відповідає встановленій формі, а тому таке звернення мало місце виключно в розумінні Закону України «Про звернення громадян», колегія суддів відхиляє, оскільки відповідно до п.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1, для призначення пенсії в разі втрати годувальника подається, окрім інших документів, заява, але вимога щодо відповідності такої заяви Додатку 1 відсутня.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, ні приписами Закону №2262-XII ні приписами Порядку №3-1 не передбачено, що невідповідність поданої особою заяви вимогам Додатку 1 до вказаного Порядку є підставою для відмови у призначенні пенсії в разі втрати годувальника.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо задоволення позовних вимог.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 14 червня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 17 жовтня 2019 року.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Ватаманюк Р.В. Драчук Т. О.