Справа № 640/3902/19
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 жовтня 2019 року № 640/3902/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Каракашьяна С.К., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу:

за позовомПриватного підприємства «Агросила»
доГоловного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство «Агросила» (далі-позивач/ ПП «Агросила») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - відповідач/ ГУ ДФС у м. Києві), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.09.2018 №7.

Позивач мотивує свої вимоги безпідставністю застосування штрафу за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, оскільки, як зазначає позивач, при реєстрації податкової накладної сталась технічна помилка щодо зазначення року складання, що було виправлено шляхом подання та реєстрації розрахунку коригування кількісних і вартісних показників.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, вказавши про правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, прийнятого у межах наданих контролюючому органу повноважень, у зв`язку з виявленими під час перевірки порушеннями вимог податкового законодавства з боку позивача.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Співробітниками Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних ПП «Агросила» за січень 2017 року - серпень 2018 року, результати якої оформлені актом від 12.09.2018 №15466/26-15-12-07-20/32306208 (далі -акт перевірки).

Відповідно до акту перевірки, перевіркою встановлено порушення ПП «Агросила» граничних строків реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних за січень 2017 року - серпень 2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначених п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, а саме:

- податкова накладна №4 від 14.03.2017, дата реєстрації 23.03.2018, порушення граничних термінів реєстрації - 357 днів;

- податкова накладна №4 від 14.03.2018, дата реєстрації 19.04.2018, порушення граничних термінів реєстрації - 19 днів.

На підставі висновків акту перевірки від 12.09.2018 №15466/26-15-12-07-20/32306208, Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві прийняте податкове повідомлення-рішення від 28.09.2018 №, відповідно до якого відносно позивача застосований штраф на загальну суму 17678,50 грн., а саме:

- за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ 29464,17 грн. застосовано штраф в розмірі 20% у сумі 5892,83 грн.;

- за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 61 до 365 календарних днів на суму ПДВ 29464,17 грн. застосовано штраф в розмірі 40% у сумі 11785,67 грн.

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Разом з тим, згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції. Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п`ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Відповідно до п. 11 підрозділу 2 роз. ХХ «Перехідні положення» ПК України, з 1 лютого 2015 року реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають всі податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних (у тому числі які не надаються покупцю, виписані за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування) незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

Аналізуючи зазначені норми, суд зазначає, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний реєструвати податкові накладі та/або розрахунки коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних не пізніше п`ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.

Як вбачається з матеріалів справи, 13 березня 2018 року між ПП «Агросила» та ТОВ «Амако Україна» укладено договір №13634/000912 про поставку товару: промтоварний фургон.

Оплачений товар платіжним дорученням від 14.03.2018 №14, отриманий згідно видаткової накладної від 26.10.2018 №17.

За фактом оплати та правилом першої події, позивачем складена податкова накладна №4.

Вказана податкова накладна №4 направлена 23.03.2018 на реєстрацію в Єдиному реєстрів податкових накладних.

В подальшому, як зазначає позивач, останнім виявлена помилка в даті складання податкової накладної, а саме 14.03.2017, замість вірної дати 14.03.2018, після чого 19.04.2018 позивачем складено розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №5 до податкової накладної №4 від 14.03.2017.

19. квітня 2018 року направлено на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних вірно заповнену податкову накладну від 14.03.2018.

Відповідно до п. 21 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого Наказом Мінфіна № 1307 від 31.12.2015р., у разі здійснення коригування сум податкових зобов`язань, а також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, відповідно до статті 192 розділу V Податкового кодексу України постачальник (продавець) товарів/послуг складає розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної (далі - розрахунок коригування) за формою згідно з додатком 2 до податкової накладної. Розрахунок коригування складається особами, визначеними відповідно до пункту 1 цього Порядку. Порядок складання розрахунку коригування та його реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних аналогічний порядку, передбаченому для податкових накладних, крім випадків, передбачених цим Порядком. У розрахунку коригування вказуються дата та номер податкової накладної, до якої вносяться зміни. У клітинках номера податкової накладної, що не заповнюються, нулі, прочерки та інші знаки чи символи не проставляються. У разі складання розрахунку коригування з метою виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, у розрахунку коригування зазначаються виправлені дані. Не допускається виправлення даних щодо дати складання податкової накладної та її порядкового номера.

Отже, помилка, допущена в номері чи даті податкової накладної, не може бути виправлена шляхом складання розрахунку коригування.

В той же час, згідно абз. 6 п. 192.1 ст. 192 ПК України розрахунок коригування до податкової накладної складається також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг.

Матеріалами справи підтверджується, що 14.03.2017 жодних господарських операцій, які були б підставою для складання податкової накладної, між позивачем та його конрагентом не здійснювалось.

Отже суд приходить до висновку, що розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 19.04.2018 №5 не містить виправлень щодо дат податкових накладних, а лише зазначають, що поставки за накладною № 4 фактично не відбулись, а отже об`єкт оподаткування дорівнює нулю.

Також, 16.04.2018 позивачем складено і зареєстровано правильну податкову накладну №4 від 14.03.2018 з аналогічними показниками щодо асортименту, кількості та вартості товару.

Таким чином, оскільки у позивача 14.03.2017 був відсутній обов`язок складати та реєструвати податкову накладну на адресу ТОВ «Амако Україна», її помилкове виписування не тягне за собою жодних наслідків які передбачені п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України.

При вирішенні спору судом враховується правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 26 червня 2018 року по справі №813/4556/16, де вказано зокрема, що помилкове виписування податкової накладної не тягне за собою жодних наслідків, які передбачені пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України.

Натомість, щодо решти суми штрафу у розмірі 5892,83 грн. за порушення строків реєстрації податкової накладної № 4 від 14.03.2018, позивачем не надано будь-яких пояснень, спростувань вказаних порушень.

Враховуючи вищенаведене в сукупності, податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 28.09.2018 № підлягає скасуванню в частині застосування штрафу в сумі 11785,67 грн.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із частинами першою-третьою статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов приватного підприємства «Агросила» задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 28.09.2018 № в частині застосування штрафу в сумі 11785,67 грн.

3. В решті позову відмовити.

4. Витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 коп.) відшкодувати приватному підприємству «Агросила» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби в м. Києві.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя С.К. Каракашьян