Справа № 344/16610/19
Суддя: Татарінова О. А.
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/610/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Татарінової О.А.,

секретаря Мельницької Л.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, поліцейського взводу № 1 роти № 1 Боднар Зоряни Юріївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, поліцейського взводу № 1 роти № 1 Боднар Зоряни Юріївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Мотивував тим, що постановою зазначено, що він 09.09.2019 року о 10:33 годині на автодорозі Н-10 24ий км, керуючи автомобілем Subaru Forester реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 74 км/год, чим перевищив встановлені обмеження руху в населеному пункті більше ніж на 20 км/год, швидкість руху вимірювалась приладом TruCAM LTI 20/20 TC 000734, чим порушив п. 12.4 ПДР України. Інспектором поліції йому було показано розмазане фото на екрані приладу TruCAM LTI 20/20 TC 000734. Поліцейський не зібрав доказів, які б свідчили про вчинення ним даного адміністративного правопорушення, постанова була винесена на місці зупинки транспортного засобу. Він рухався з допустимою швидкістю в потоці транспортних засобів, які рухались в попутному та зустрічному напрямках, а тому має обґрунтовані підстави не довіряти технічному приладу вимірювання швидкості.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву зазначивши, що вимоги позивача безпідставні та не підлягають до задоволення, оскільки позивач керуючи транспортним засобом рухався зі швидкістю 74 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 24 км/год, що було зафіксовано за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20. Факт порушення ПДР позивачем був виявлений інспектором патрульної поліції, який з дотриманням вимог закону та обґрунтовано прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а постанова серії ДП18 №532578 від 09.09.2019 року відповідає вимогам ст.. 283 КУпАП, є законною та обґрунтованою, оскільки при її винесенні виконано всі вимоги чинного законодавства.

Позивач подав відповідь на відзив на позовну заяву вказавши, що у відзиві відповідач не спростував його твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог. Постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 532578 від 09.09.2019 року повністю не відповідає вимогам ст.ст. 276,278 КУпАП, є незаконною та необґрунтованою, оскільки при її винесенні не виконано та порушено вимоги чинного законодавства, а саме здійснено ряд процесуальних порушень, які унеможливлюють повний, всебічний та неупереджений розгляд та з`ясування обставин справи, а тому дана постанова підлягає скасуванню.

Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримав, просив його задовольнити.

В судовому засіданні 30.09.2019 року представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності притягнення водія транспортного засобу до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, відповідальність за яке, передбачена ч. 1 ст. 122 КупАП.

Положеннями ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до п.12.4 Правил Дорожнього руху у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

З постанови серії ДП18 № 532578 від 09.09.2019 року в справі про адміністративне правопорушення вбачається, що 09.09.2019 року водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Subaru Forester реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 74 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості в населеному пункті на 24 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Швидкість руху транспортного засобу було зафіксовано за допомогою лазерного вимірювача швидкості ТгuСаm LТІ 20/20.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як встановлено частинами 2, 3 статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до пункту 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року № 1408/27853 (далі - Інструкція № 1395) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Позивач в позові вказав, що 09.09.2019 року керуючи автомобілем Subaru Forester реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Н-10 24ий км був зупинений відповідачем, оскільки перевищив допустиму швидкість руху. На прохання позивача пред`явити докази, йому було надано розмазане фото на екрані приладу ТгuСаm LТІ 20/20. Отже доказів, на яких ґрунтується висновок відповідача про вчинення позивачем адміністративного правопорушення відсутні, за таких обставин позивач вважає, що відповідачем не доведено правомірність винесення постанови та не надано належних доказів, які б підтверджували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст.ст.72,73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Представником відповідача не надано належних та допустимих доказів на підтвердження порушення позивачем правил ПДР.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За вказаних обставин, суд прийшов до висновку про відсутність належних та достатніх доказів для констатування факту порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України, відповідно, і вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст.122 КупАП.

Відтак, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що оскаржувана постанова серії ДП18 № 532578 від 09.09.2019 року підлягає скасуванню, а тому даний позов слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9 КАС України, ст. ст. 280, 288, 289, 293 КУпАП, керуючись ст.ст. 77, 246, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, поліцейського взводу № 1, роти № 1, ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову ДП18 № 532578 від 09.09.2019 року винесену інспектором Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Боднар Зоряною Юріївною про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя О.А. Татарінова