Справа № 628/3447/17
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 жовтня 2019 р. Справа № 628/3447/17
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Подобайло З.Г.,

Суддів: Бершова Г.Є. , Бартош Н.С. ,

розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 14.01.2019 року по справі № 628/3447/17

за позовом ОСОБА_1

до ФОП ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Куп`янської міської ради Харківської області

про визнання дій органів місцевого самоврядування протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 14.01.2019 року відмовлено у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Куп`янської міської ради Харківської області про визнання дій органів місцевого самоврядування протиправними та скасування рішень.

ІНФОРМАЦІЯ_1 р. на зазначене рішення суду ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 27.08.2019р. в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовлено.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 27.08.2019 року зазначена апеляційна скарга залишена без руху та наданий строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху шляхом направлення до суду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважності причин пропуску строку та обґрунтованих підстав для його поновлення та оригіналу документу про сплату судового збору.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2019р. виправлено описку в ухвалі Другого апеляційного адміністративного суду від 27.08.2019 року по справі № 628/3447/17 та ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2019р. продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги з урахуванням ухвали від 23.09.2019р. про виправлення описки протягом 10 днів з моменту отримання цієї ухвали суду.

Згідно поштового повідомлення ОСОБА_1 отримано копії зазначених ухвал від 23.09.2019р. саме 01.10.2019 року.

Таким чином, останній день на усунення недоліків апеляційної скарги є 11.10.2019 року.

09.09.2019р. ОСОБА_1 подано до суду лист , в якому повідомляє, що у раніше поданому клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження ним, серед іншого зазначалося, що з огляду на запроваджені Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 2 червня 2016 року № 1401 - VIII з 1 січня 2018 обмеження у праві на представництво у судах апеляційної інстанції, після дати постановлення оскарженого рішення він був позбавлений можливості користуватися в апеляційному суді правничою допомогою за участю обраного ним раніше представника за довіреністю, а саме того, який надавав йому правничу допомогу, брав участь у суді першої інстанції в цій справі з початку її розгляду, у тому числі при допиті свідків та якому достеменно відомі усі обставини розгляду справи. Є очевидним, що апеляційний розгляд ухваленого не на його користь оскарженого рішення суду першої інстанції згідно дійсних обставин розгляду справи та доводів згодом поданої апеляційної скарги вимагало значний обсяг правничої допомоги та участі обізнаного фахівця, який розуміється на предметі судового розгляду та поставлених завданнях - спростувати, перш за все, фактичні обставини та висновки суду, вибірково та необ`єктивно, як на його погляд, викладені в оскарженому рішенні. Очевидно, що впоратися з вказаним завданням самостійно мені як нефахівцю було б неможливо; за поставлених цілей справа не допускала апеляційного розгляду у письмовому провадженні. Він визначився зі своїм представником у справі й наміру змінювати його у позивача не було та немає. При цьому, обмежуючи позивача у праві вільного вибору особи, яка б надавала йому правничу допомогу у суді апеляційної інстанції після дати ухвалення оскарженого рішення, публічна влада, зменшуючи обсяг його процесуальних прав у розумінні вільного вибору представника, надала очевидну перевагу органам державної влади та місцевого самоврядування, тобто вжила, як вбачається, дискримінаційну дію на конституційному рівні. Однак, практика допуску до участі в справі Другого апеляційного адміністративного суду представників за довіреністю за справами, ініційованими після дати набрання чинності Законом № 1401-VIII, якраз свідчить про те, що такі особи до участі в справі не допускаються з формальних підстав всупереч посиланням на необхідність додержання конституційних засад судочинства та процесуальну рівність. Очевидно, що з поданою апеляційною скаргою у разі її прийняття до розгляду, надалі слід було вживати ряд принципових процесуальних дій. Вказане у розумінні подальших перспектив апеляційного розгляду залишало позивача тривалий час у стані невизначеності та складності при вирішенні питання складання та подання апеляційної скарги на рішення Куп`янського міськрайонного суду від 14 січня 2019. Вважає, що не без сумнівів та не без вагань у справі № 2040/5300/18 за його позовом до Виконавчого комітету КМР колегія суддів Другого апеляційного адміністративного суду допустила представника за довіреністю до участі у справі, що серед іншого , можливо й визначило задоволення у головному поданої апеляційної скарги з ухваленням постанови від 31 липня 2019. Зазначена обставина стала визначальною для подання в цей же день апеляційної скарги на рішення Куп`янського міськрайоннрго суду від 14 січня 2019р. Посилається на те , що Європейський Суд неодноразово вказував, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У такій формі в цьому пункті втілено «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за цивільним позовом (див. рішення у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. The United Kingdom) від 21 лютого 1975 року, серія А, № 18, сс. 17-18, пп. 35-36). Однак це право не є абсолютним. Якщо доступ до суду обмежено внаслідок дії закону або фактично, Суд має з`ясувати, чи не порушило встановлене обмеження саму суть цього права і, зокрема, чи мало воно законну мету, і чи існувало відповідне пропорційне співвідношення між застосованими засобами і поставленою метою (див. рішення у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, серія А, № 93, сс. 24-25, п. 57). Як вказав Європейський Суд у відповідному аспекті в рішенні "Мельник проти України" від 28 березня 2006 року (Заява № 23436/03, п.23) суд підкреслює, що оскільки питання стосується принципу юридичної визначеності, це піднімає не лише проблему трактування правових норм у звичайному сенсі, а також і проблему недоцільного формулювання процесуальних вимог, яке може перешкоджати розгляду позову щодо суті, тим самим спричиняючи порушення права на ефективний судовий захист, (див. mutatis mutandis, Miragall Escolano and others v. Spain, рішення N 38366/97, параграф 37, ECHR 2001- 1; Zlovska and Zlovska v. the Czech Republic, рішення N 46129/99, параграф 51, ECHR 2002- IX). Вважає, що наведені ним доводи та додані докази мають реальну основу вважати їх поважними та просить прийняти вказане до уваги та надати доступ до суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів зазначає, що встановлення строків для подання апеляційної скарги передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та своєчасного виконання ними передбачених КАС України та іншими законами процесуальних дій.

Обставини, з якими апелянт пов`язує поважність причин пропуску строків звернення, повинні бути доведеними та підтвердженими належними доказами, і дійсно підтверджувати неможливість звернення до суду у встановлений законодавством строк.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Суд враховує практику Верховного Суду в ухвалі від 26.09.2018 справа №753/7279/18, а саме висновки суду, що поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу. До їх числа відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, та після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Таким чином, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Апелянт, повинен бути обізнаний з порядком та строками апеляційного оскарження, встановленими процесуальним законодавством, а також вчиняти всі залежні від нього дії з метою дотримання відповідних вимог КАС України.

У низці рішень Європейського суду з прав людини зазначено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Осман проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1998 р. зазначено, що обмеження не буде сумісним з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., «якщо воно не має правомірної мети і якщо відсутнє пропорційне співвідношення між вжитими засобами та постановленою метою».

Так, існування процесуальних строків на оскарження судових рішень зумовлене вимогами щодо забезпечення швидкого та ефективного розгляду справ, дисциплінування поведінки учасників процесу. Саме тому закон передбачає різноманітні способи визначення проміжку часу, протягом якого такі учасники можуть здійснити свої процесуальні права.

Важливість існування та дотримання строків звернення з апеляційною скаргою також зумовлено і такими обставинами.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким кожна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий, лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Водночас, суд звертає увагу, що поважними визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. Такими обставинами є ті, що унеможливлюють вчасне звернення до суду з апеляційною скаргою.

Матеріали справи свідчать , що ОСОБА_1 особисто отримав повний текст рішення 31.01.2019р., то в розумінні вимог ст. 295 КАС України , він мав би право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду, тобто до 31.02.2019р.

Апеляційна скарга подана ОСОБА_1 через 5 місяців.

У пункті 46 рішення Європейського суду з прав людини "Устименко проти України" (№ 32053/13) зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності".

У пункті 48 рішення Європейського суду з прав людини "Пономарьов проти України" (№ 3236/03) зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання ("Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" № 11681/85).

У пункті 44 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Осман проти Сполученого Королівства" зазначено, що обмеження не буде сумісним з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, "якщо воно не має правомірної мети і якщо відсутнє пропорційне співвідношення між вжитими засобами та поставленою метою" (CASO OSMAN CONTRA REINO UNIDO № 23452/94).

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Посилання апелянта на те , що питання пошуку належної особи для здійснення представництва в суді апеляційної інстанції зайняло у нього багато часу та на допуск такого представника при вирішенні іншої справи , в якій прийнято рішення на його користь, жодним чином не впливає на строки подачі апеляційної скарги по даній справі.

Доказів неможливості подання апеляційної скарги в даній справи протягом 5 місяців з моменту отримання рішення суду першої інстанції до суду апеляційної інстанції не надано. Інших поважних підстав пропуску строку подання апеляційної скарги по даній справі позивачем не наведено.

Враховуючи наведене та те, що апелянт не виконав вимоги ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 27.08.2019р. та не надав до суду заяву (клопотання) про поновлення строку на апеляційне оскарження з вказанням об`єктивно непереборних підстав , які не залежали від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для подання апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку , що обставини, вказані апелянтом не свідчать про поважність підстав пропуску строку апеляційного оскарження.

Неналежне використання наданих процесуальних прав не може визнаватись судом як поважна причина пропуску процесуального строку.

Також, колегія суддів зазначає, що згідно з ч.3 ст.299 Кодексу адміністративного судочинства України, питання про відмову у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів після надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.299 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Вимоги ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 27.08.2019 року з урахуванням ухвал від 23.09.2019р. не виконані апелянтом, недоліки апеляційної скарги не усунуто, а саме у строк, визначений судом, тому суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Враховуючи те , що скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву (клопотання) про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст. 299 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження залишити без задоволення.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 14.01.2019 року по справі № 628/3447/17 за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Куп`янської міської ради Харківської області про визнання дій органів місцевого самоврядування протиправними та скасування рішень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя З.Г. Подобайло
Судді Г.Є. Бершов Н.С. Бартош