Справа № 662/1217/19
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 р.м.ОдесаСправа № 662/1217/19
Головуючий в 1 інстанції: Тимченко О.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді - Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.,

при секретарі Жигайлової О.Е.,

за участю представника апелянта - Риженка В . М.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу управління Державної міграційної служби України в Херсонській області на рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 02 вересня 2019 року, прийняте у відкритому судовому засіданні о 14:00 год. в смт. Новотроїцьке Херсонської області, по справі за позовною заявою ОСОБА_3 до управління Державної міграційної служби України в Херсонській області про визнання нечинною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2019 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила визнати нечинною та скасувати постанову серії ПН МХС № 037208 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 29 травня 2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 29 травня 2019 року начальником Новотроїцького відділу управління Державної міграційної служби у Херсонській області прийнято постанову про визнання ОСОБА_3 виннною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 205 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 680 гривень. Згідно постанови позивача визнано винною у тому, що вона запросила в гості іноземного громадянина у приватних справах, надала йому житлову площу, заходів до своєчасної реєстрації його не вжила. З даною постановою позивач не згодна, вважає її незаконною, так як при розгляді та прийнятті рішення були порушені норми матеріального та процесуального права. Позивач зазначає, що в 2009 році вона познайомилася на території України із громадянином Вірменії ОСОБА_4 , після чого підтримувала з ним стосунки, а ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилася дитина донька ОСОБА_5 . Дізнавшись про народження доньки, ОСОБА_4 приїхав до України з метою утримання та виховання своєї дитини в червні 2014 року. З червня 2014 року вони проживають однією сім`єю без укладення шлюбу. Протягом 2014-2019 років ОСОБА_4 звертався до органів державної міграційної служби із заявами про надання йому дозволу на імміграцію, але його звернення не розглядались. Органи Державної реєстраційної служби склали протоколи про адміністративне правопорушення відносно позивача. Позивач вказує, що вона особисто до себе ОСОБА_4 не викликала, він приїхав до своєї дитини, ніяких приватних справ у позивача з ним немає.

Рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 02 вересня 2019 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Доводами апеляційної скарги зазначено, що за весь час перебування на території України іноземного громадянина ОСОБА_3 до територіальних підрозділів УДМС України в Херсонській області відповідно до ст. 17 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та п. 8 Постанови КМУ № 150 для продовження строку перебування на території України громадянина Вірменії ОСОБА_4 не зверталась. Постанову про накладення адміністративного стягнення ОСОБА_3 отримала та розписалась у її отриманні, таким чином посадова особа Новотроїцького РВ діяв в межах передбачених повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України. Апелянт вказує, що ОСОБА_4 з 03.08.2014 перебуває в Україні як нелегальний мігрант, не вживає заходів стосовно легалізації на території України, відсутні кошти необхідні для проживання в Україні, про що свідчить про навмисне ухилення від виїзду, і по теперішній час проживає спільно з позивачкою за вищевказаною адресою. ОСОБА_4 також за порушення строку перебування на території України був притягнутий до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 1 ст. 203 КУпАП (протокол серії МХС № 037207 від 29.05.2019) та постановою (серії МХС № 037207 від 29.05.2019) накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 5000,00 гривень. На думку апелянта стягнення уповноваженою посадовою особою Новотроїцького РВ УДМС України в Херсонській області застосовано без порушень, в межах санкції ст. 205 КУпАП, за якою позивачка притягнена до адміністративної відповідальності, таким чином постанова Новотроїцького РВ УДМС України в Херсонській області про накладення адміністративного стягнення від 29.05.2019 серії МХС № 037208 є законною, винесеною на підставі всебічного, повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин у справі про адміністративне правопорушення.

Відзиву на апеляційну скаргу позивачем не надано.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що як вбачається з постанови та протоколу про адміністративне правопорушення від 29.05.2019 року ОСОБА_3 притягнуто до відповідальності за порушення вимог ст. 205 КупАП за вчинення 29.04.2019 року адміністративного правопорушення, а саме: 29.04.2019 року в 15 год 20 хв. в приміщенні Новотроїцького РВ УДМС встановлено, що громадянка ОСОБА_3 запросила в Україну іноземного громадянина в приватних справах, надала житлову площу, заходів до своєчасної реєстрації з 06.08.2014 року не вжила. В протоколі зазначені пояґсненя ОСОБА_3 , відповідно до яких вона - ОСОБА_3 запросила в гості в приватних справах іноземного громадянина в 2014 році, надала йому житлову площу, заходів до своєчасної реєстрації не вжила, так як народила від нього дитину, тяжкий був час, коштів на існування не було, мешкали на випадкові заробітки чоловіка (а.с. 3, 44).

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що як вбачається з пояснень ОСОБА_3 , свідка ОСОБА_6 , листа-відповіді Новотроїцького управління державної міграційної служби, особи задовго до квітня 2019 року зверталися до уповноважених осіб з метою вирішити питання про отримання своєчасно правових підстав на перебування іноземця в державі Україна, отже умислу на порушення законодавства не встановлено та пропущено тримісячний строк притягнення особи до відповідальності, порушено строк складання протоколу про притягнення позивача до адміністративної відповідальності..

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 № 3773-VI іноземець - особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав; іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні; возз`єднання сім`ї - в`їзд та тимчасове або постійне проживання в Україні членів сім`ї іноземця або особи без громадянства, які проживають в Україні на законних підставах та можуть підтвердити відповідними документами наявність достатнього фінансового забезпечення для утримання членів сім`ї в Україні, з метою спільного проживання сім`ї незалежно від того, коли виникли сімейні відносини - до чи після прибуття іноземця або особи без громадянства до України; іноземці та особи без громадянства, які тимчасово проживають в Україні, - іноземці та особи без громадянства, які отримали посвідку на тимчасове проживання, якщо інше не встановлено законом».

Згідно з п. 14 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою возз`єднання сім`ї з особами, які є громадянами України, або під час перебування на законних підставах на території України у випадках, зазначених у частинах третій - тринадцятій цієї статті, уклали шлюб з громадянами України та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період до отримання дозволу на імміграцію.

Згідно з ч.1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Згідно з ст. 205 КУпАП невжиття громадянами, які запросили в Україну іноземців і осіб без громадянства в приватних справах і надали їм жилу площу, заходів до забезпечення у встановленому порядку їх своєчасної реєстрації - тягне за собою попередження або накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:

1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення;

2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку;

3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність;

4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони;

5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення;

6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність;

7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу;

8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту;

9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, у порушення вищевказаних вимог, протокол про адміністративне правопорушення складено 29.05.2019 року, а не протягом 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, яке відповідно до протоколу виявлено 29.04.2019 року (а.с. 44).

Отже вірним є висновок суду першої інстанції, що протокол, на підставі якого ОСОБА_3 була притягнута до адміністративної відповідальності, складено з порушенням вимог, визначених ст.. 254 ч.2 КУпАП.

При вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Ч.1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доказів того, що адміністративне правопорушення було виявлено 29.05.2019 р. в матеріалах справи відсутні, в апеляційній скарзі відсутні обґрунтування з цього питання.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління Державної міграційної служби України в Херсонській області - залишити без задоволення.

Рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 02 вересня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик