Справа № 520/9204/19
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2019 р. № 520/9204/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Заічко О.В.,

при секретареві судового засідання - Мараєвій О.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції Центрального округу про стягнення недоотриманої заробітної плати ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом про стягнення недоотриманої заробітної плати у сумі 134186,54 грн.

В обґрунтування позову посилався на порушення соціальних гарантій, встановлених Державою.

Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні.

Відповідач уповноваженого представника не направив, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Крім того, відповідач відзив на позов не надав.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.6 ст.162 КАС України).

Відповідачем 17.10.2019 року подано до суду клопотання про зобов`язання позивача надати копію позову з додатками відповідачеві.

Втім, суд вказує, що відповідний пакет документів було направлено на адресу відповідача та отримано ним 09.10.2019 року.

Суд, на підставі ст. 205 КАС України, вважає можливим розглянути справу у письмовому провадженні.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

Наказом Державної екологічної інспекції України (Далі-ДЕІ) від 20.12.2018 № 434-0 позивача було звільнено з посади начальника ДЕІ у Полтавській області - Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Полтавської області у зв`язку з ліквідацією.

Згідно з відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ДЕІ у Полтавській області ліквідовано 10.07.2019.

Ліквідація ДЕІ у Полтавській області відбувалася відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 102 про "Питання реалізації Концепції реформування системи державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища", згідно якої Державні екологічні інспекції у Черкаській області та у Полтавській областях ліквідуються, а створюється ДЕІ Центрального округу. Також зазначено, що органи, які ліквідуються виконують свої повноваження до передачі їх новоствореним.

Рішеннями Харківського окружного адміністративного суду у справі 520/63/19, Полтавського окружного адміністративно суду у справах 440/206/19, 440/208/19 та Черкаського окружного адміністративного суду у справах 580/1/19, 2340/5049/18, 2340/4695/18 та 2340/4710/18 встановлено, що фактично в структурі ДЕІ України відбулася реорганізація шляхом ліквідації територіальних органів Державних екологічних інспекцій у Полтавській та Черкаській областях з одночасним створенням ДЕІ Центрального округу як структурного підрозділу ДЕІ України. Функції та повноваження вказаних територіальних органів, які ліквідуються, покладено на новоутворений міжрегіональний територіальний орган як структурний підрозділ ДЕІ України.

Таким чином, суд вказує, що правонаступником ДЕІ у Полтавській області є ДЕІ Центрального округу.

Відповідно до довідки ДЕІ у Полтавській області від 28.12.2018р. № 165, позивачу у грудні 2018 року було нараховано заробітну плату за серпень-грудень 2018 року 143852,83 грн., а всього за 2018 рік - 250423,83 грн.

Позивач, з посиланням на довідку ДЕІ у Полтавській області №85 від 22.03.2019 року вказував, що заробітну плату за грудень 2018 року з проведенням остаточного розрахунку, заробітну плату за серпень, вересень, жовтень та листопад 2018 року у сумі 143852,83 грн. (оклад - 7650,00 грн., ранг - 425,00 грн., вислуга - 3825,00 грн., індексація - 65,31 грн. за відпрацьовані 17 днів (всього за грудень - 11965,31грн.) а також компенсація за невикористану відпустку - 64305,54 грн., вихідна допомога - 14036,00 грн., компенсація за серпень-листопад 2018 - 53545,98 грн.) виплачена 26.12.2018.

У свою чергу позивач, вказуючи на довідку Пенсійного фонду України «Дані про нараховану заробітну плату (дохід, грошове забезпечення)» від 02.09.2019 року №2035 2089 8100 7019, відмічав, що сума нарахованої заробітної плати позивача за грудень 2018 року становить 146151,85 грн., за серпень-грудень становить 199687,83 грн. а всього за 2018 рік - 297697,83 грн.

Тобто, на думку позивача, зазначена нарахована заробітна плата за грудень 2018 року у зазначених довідках ДЕІ у Полтавській області не відповідає даним Пенсійного фонду України, а різниця складає 134186,54 грн. (146151,85 грн. - 11965,31 грн.).

Відповідно до довідки Приватбанку № EJCOBAUUVEEB62G5 у грудні 2018 року Позивач отримав на картковий рахунок від ДЕІ у Полтавській області всього 116302,53 грн.

При цьому, позивач звернув увагу суду, що навіть фактично отримана позивачем заробітна плата не відповідає Відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 02.09.2019 року, відповідно до якої позивач повинен був отримати на картковий рахунок 117959,32 грн. (143852,83 грн. - 25893,51 грн.).

Вищезазначене вказує на те, що нарахована позивачу заробітна плата в повному обсязі станом на день звільнення 26.12.2018 року виплачена не була, а заборгованість по заробітній платі склала 134186,54 грн., що стало підставою подання вказаного позову.

Згідно із ч.1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

За змістом ч. 2 ст. 233 КЗпП України, У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Згідно п.4 ч.1 ст.7 Закону України "Про державну службу" ( в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), державний службовець має право на: оплату праці залежно від займаної посади, результатів службової діяльності, стажу державної служби та рангу.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 (далі - Порядок).

Розглядаючи вказану справу суд вказує, що дійсно позивачу не було виплачено певні нараховані суми заробітної плати, однак з наведеним позивачем розрахунком суд не погоджується та у своїх висновках виходить з наступного.

Так, в розрізі вказаних правовідносин позивач посилався на довідку ДЕІ у Полтавській області від 28.12.2018р. № 165, за якою позивачу у грудні 2018 року було нараховано заробітну плату за серпень-грудень 2018 року 143852,83 грн.

Однак до виплати, згідно довідки ДЕІ у Полтавській області №85 від 22.03.2019 року, за грудень 2018 року відповідна сума становить 11965,31грн.

Але, згідно довідки Пенсійного фонду України «Дані про нараховану заробітну плату (дохід, грошове забезпечення)» від 02.09.2019 року № 2035 2089 8100 7019, сума нарахованої заробітної плати позивача за грудень 2018 року становить 146151,85 грн.

Тобто, на думку позивача, зазначена нарахована заробітна плата за грудень 2018 року у зазначених довідках ДЕІ у Полтавській області не відповідає даним Пенсійного фонду України, а різниця складає 134186,54 грн. (146151,85 грн. - 11965,31 грн.), яку позивач і просив стягнути, додатково посилаючись на банківську виписку та дані Реєстру про суми нарахованих доходів та утриманих податків, в обґрунтування неналежності виплачених йому сум.

Однак, позивачем не було взято до уваги наступне.

У довідці ДЕІ у Полтавській області від 28.12.2018р. № 165, відповідні показники нарахування у грудні 2018 року становили 143852,83 грн. та відповідають даним Державного реєстру фізичних осіб - платників податків в контексті нарахованої суми.

Довідка ДЕІ у Полтавській області від 28.12.2018р. № 165 чинна, у судовому порядку не скасована та позивач не оскаржував відповідні дії відповідача зі внесення до неї невідповідних показників.

Крім того, різниця у сумі за грудень 2018 року у вказаній довідці з даними Пенсійного фонду обумовлена тим, що у довідці ДЕІ відповідна сума 143852,83 грн. вирахувана, виходячи з кількості відпрацьованих днів, а в останній зазначена сума 146151,85 грн., виходячи з кількості днів страхового стажу.

Тобто, позивач суму позову вирахував шляхом віднімання від суми 146151,85 грн. ( за грудень 2018 року за даними ПФУ), не взявши до уваги вирахування податків та зборів, суми 11965,31 грн. ( яка вбачається з довідки ДЕІ у Полтавській області №85 від 22.03.2019 року, проте, доказів отримання позивачем вказаної суми суду не надано).

Відтак, розрахунок, наведений позивачем є суб`єктивним та не відповідає дійсним обставинам.

У свою чергу, у правовідносинах, з приводу яких подано позов, виходячи саме з відпрацьованого часу позивача, а не страхового стажу, чинності довідки ДЕІ у Полтавській області від 28.12.2018р. № 165 та відповідності її показників даним Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, суд не піддає сумніву суму нарахування за грудень 2018 року у розмірі 143852,83 грн.

Тобто, сума нарахованої заробітної плати позивача становить 143852,83 грн.

Водночас, враховуючи дані Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про розмір сум утриманого податку - 25893,51 грн. ( вказані утримання податків не оскаржувались та у даній справі також не є спірними) отже, належна сума до виплати позивачу становить: 143852,83 грн. - 25893,51 грн. = 117959,32 грн.

З банківської виписки наданої позивачем, вбачається перерахування у грудні 2018 року на рахунок позивача заробітної плати трьома платежами на суми: 68197,02 грн., 5000 грн., 43104,51 грн., що загалом становить 116301,53 грн.

Відтак, належною у справі сумою недоотриманої заробітної плати є:

117959,32 грн. - 116301,53 грн.=1657,79 грн.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами ч. 1,2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Державної екологічної інспекції Центрального округу (вул. Коцюбинського, буд. 6,м. Полтава, 36039, ) про стягнення недоотриманої заробітної плати - задовольнити частково.

Стягнути з Державної екологічної інспекції Центрального округу на користь ОСОБА_1 недоотриману заробітну плату у сумі 1657,79 грн. (одна тисяча шістсот п`ятдесят сім гривень 79 копійок).

У задоволенні решти позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 18 жовтня 2019 року.

Суддя Заічко О.В.