Справа № 724/1072/19
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 724/1072/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Гураль Л.Л.

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

16 жовтня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Охрімчук І.Г. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державного інспектора контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області Дробота Василя Дмитровича на рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 20 серпня 2019 року (рішення ухвалено 20.08.2019р. у м.Хотин Чернівецької області) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного інспектора контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області Дробота Василя Дмитровича пр скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №114-ДК007/По/08/01-19 від 21.05.2019 року.,

В С Т А Н О В И В :

04.06.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державного інспектора контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області Дробот Василя Дмитровича про визнання дій незаконними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 21.05.2019р. державним інспектором контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області Дроботом Василем Дмитровичем винесено постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення за порушення, передбачене ст.53-1 КУпАП «Самовільне зайняття земельної ділянки». Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення він намагався пояснити інспекторам про відсутність в його діях будь-якого правопорушення та поясняв, що «була посіяна люцерна і він нею не користувався після укосу. Цією ділянкою більше користуватись не буде». З постановою незгідний, оскільки не вчиняв вказаного правопорушення.

Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 20 серпня 2019 року позов ОСОБА_1 до Державного інспектора контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області Дробота Василя Дмитровича про визнання дій незаконними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задоволено частково.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №114-ДК007/По/08/01-19 від 21.05.2019р., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, за ст.53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 гривень.

Закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В решті частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В апеляційній скарзі зазначає, що під час проведення перевірки та розгляду справи про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 не надав жодного правовстановлюючого документу на вищевказану земельну ділянку. Вказує, що обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує правовстановлюючих документів, а відсутність у неї таких документів є самовільним зайняттям земельної ділянки.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що постановою державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель у Чернівецькій області Дробота В.Д. №114-ДК007/По/08/01-19 від 21.05.2019р. визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.53-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн. (а.с.6).

Встановлено, що ОСОБА_1 самовільно зайняв та використовував земельну ділянку площею 0,01 га із земель запасу м. Хотин (землі комунальної власності, землі сільськогосподарського призначення) за адресою: урочище «Санаторка» м. Хотин Чернівецької області шляхом вирощування багаторічних трав (люцерна), чим порушив ст.ст.125,126,211 Земельного кодексу України.

Вищезазначені обставини також зафіксовані в акті перевірки від 14.05.2019р., акті обстеження земельної ділянки від 14.05.2019р., протоколі про адміністративне правопорушення від 14.05.2019р., де позивач надав пояснення, що на земельній ділянці була посіяна люцерна і він нею користувався, після цього користуватися цією земельною ділянкою не буде, в приписі від 21.05.2019р.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що в діях ОСОБА_1 не встановлено складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53-1 КУпАП, оскільки достатніх доказів його вини у вчиненні даного правопорушення посадова особа в постанові про адміністративне правопорушення не зазначила, та не довела вину позивача, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 підлягає скасуванню.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким частково позов задоволено, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

У відповідності до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Статтею 53-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки - тягне за собою накладення штрафу на громадян від десяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двадцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як зазначено у оскаржуваній постанові, за згадане порушення, тобто порушення вимог ст.ст.125,126 ЗК України, передбачена відповідальність згідно з ст.53 -1 КУпАП.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За вимогами статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (ст. 126 Земельного кодексу України).

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Як вбачається з матеріалів справи, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що позивач вирощував багаторічну траву, здійснював обробіток земельної ділянки та доглядав за нею. Крім того, під час перевірки інспектором не перевірено доводів позивача, що він не вирощував вищезазначену траву, а лише викосив її для годівлі худоби, оскільки вважав, що вона нікому не належить.

Отже, позивач не вчиняв будь-які дії, що свідчать про фактичне використання земельної ділянки.

Статтею 77 КАС України передбачено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Факт будь-якого правопорушення має бути підтверджено виключно допустимими доказами.

Під час апеляційного розгляду справи колегія суддів прийшла до висновку, що відповідачем не доведено правомірність оскаржуваного рішення, наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53-1 КУпАП.

Відповідно до ч.1-3 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315,316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд враховує положення ч.3 ст.272 КАС України, відповідно до якої зазначене судове рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Державного інспектора контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області Дробота Василя Дмитровича залишити без задоволення, а рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 20 серпня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 16 жовтня 2019 року.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Охрімчук І.Г. Смілянець Е. С.