Справа № 808/2202/18
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 жовтня 2019 року м. Дніпросправа № 808/2202/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Головко О.В., Суховарова А.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 03 липня 2019 року (судді суду 1 інстанції Батрак І.В., Калашник Ю.В., Прасов О.О.) за заявою ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17.07.2018 у справі № 808/2202/18, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку позивачу пенсії по інвалідності у розмірі п`яти мінімальних заробітних плат та зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити пенсію позивачу з 01.10.2010, з врахуванням проведених виплат, на підставі пункту 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року за № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня відповідного року.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17.07.2018 в справі №808/2202/18, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.09.2018, в задоволенні позову ОСОБА_1 до Шевченківського об`єднаного УПФУ м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, відмовлено у повному обсязі.

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд справи за виключними обставинами.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 03 липня 2019 року у задоволенні заяви про перегляд за виключними обставинами рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17.07.2018 у справі № 808/2202/18 відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що на час виникнення спірних правовідносин та на час ухвалення Запорізьким окружним адміністративним судом рішення від 17.07.2018 по справі №808/2202/18 положення норми, які визнані в Рішенні Конституційного Суду України від 25.04.2019 неконституційними, були чинними та підлягали застосуванню відповідачем.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин справи, просить скасувати ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 03 липня 2019 року, прийняти рішення, яким задовольнити заяву про перегляд судового рішення за виключними

обставинами, скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17.07.2018 та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач вказує, що підставою для відмови у задоволенні позовних вимог до відповідача слугувало посилання суду на положення ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», щодо поширення вказаної норми лише на військовослужбовців, які проходили строкову військову службу

Оскільки рішенням Конституційного Суду України від 25.04.2019 у справі №1-р(ІІ)2019 р. визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення «дійсної строкової», яке міститься у положеннях ч.3 ст.59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», то пенсія по інвалідності позивачу, як військовослужбовцю має обчислюватись, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

На думку позивача, інститут перегляду судового рішення у зв`язку з виключними обставинами має на меті виправлення судової помилки, у тому числі через застосування судом при вирішенні справи норм закону, які суперечать Конституції України.

Скаржник вважає, що рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 у справі №1-р(ІІ)2019 р. є виключною підставою для перегляду рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вказує на безпідставність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, як законну та обґрунтовану.

Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Перевіривши судове рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вбачається із заяви, в якості підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, позивач посилається на рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 у справі №1-р(ІІ)2019 р., яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення «дійсної строкової», яке міститься у положеннях ч.3 ст.59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Разом з тим, як встановлено під час розгляду заяви ОСОБА_1 , як пенсіонер, перебуває на обліку у Шевченківському об`єднаному УПФУ м. Запоріжжя та отримує пенсію як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії на підставі ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В травні 2018 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, у якій просив провести перерахунок пенсії з 01 жовтня 2017 року на підставі пункту 9-1 Постанови КМУ № 851 від 15.11.2017 «Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 1210 від 23.11.2011, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Листом від 03.04.2018 №171/Ш-1 Шевченківським об`єднаним УПФУ м. Запоріжжя відмовлено позивачу у здійсненні перерахунку пенсії на тій підставі, що заявник приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не під час проходження дійсної строкової служби, а під час військових зборів.

Не погодившись із вказаною відмовою, позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17.07.2018 в справі №808/2202/18, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.09.2018, в задоволенні позову ОСОБА_1 , до Шевченківського об`єднаного УПФУ м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, відмовлено у повному обсязі.

Судове рішення мотивоване відсутністю у позивача права на перерахунок пенсії на підставі положень ч.3 ст.59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки таке право мають лише особи, які, зокрема, брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи саме під час проходження дійсної строкової служби.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 361 КАС України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з п.1 ч.5 ст.361 КАС України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

25 квітня 2019 року Конституційним Судом України ухвалено рішення у справі №3-14/2019 (402/19, 1737/19) (№1-р(II)/2019), яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення «дійсної строкової», яке міститься у положеннях ч.3 ст.59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю; словосполучення «дійсної строкової», що міститься в положеннях частини третьої ст.59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Конституційний Суд України зазначив, що закріплений у Конституції України обов`язок громадян України потребує поваги, а статус військовослужбовців будь-яких категорій обумовлюється військовою службою, інститут якої надає їм спеціальний статус.

Вирішуючи порушені в конституційних скаргах питання, Конституційний Суд України зазначив, що аналіз положень ст. ст. 16, 17 Конституції України дає підстави для висновку, що особи, які під час проходження військової служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, мають спеціальний статус та особливі умови соціального захисту. За Конституцією України посилений соціальний захист вказаних категорій осіб вимагає від держави виконання обов`язку визначати такий обсяг їх соціального забезпечення, який гарантуватиме їм гідні умови життя, а також повне відшкодування заподіяної шкоди.

Конституційний Суд України наголосив, що держава може встановлювати певні відмінності щодо рівня соціального захисту вказаних категорій осіб, однак визначені законом відмінності не повинні: допускати жодних невиправданих винятків із конституційного принципу рівності, містити ознак дискримінації при реалізації зазначеними особами права на соціальний захист та порушувати сутність права на соціальний захист, а обґрунтування механізму нарахування соціальних виплат має відбуватись із урахуванням критеріїв пропорційності та справедливості.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що військовослужбовці строкової служби, пенсія яким призначається за ч. 3 ст. 59 Закону та обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, в окремих випадках мають вищий рівень соціального захисту, оскільки розмір їх соціального забезпечення є значно більшим порівняно з іншими категоріями військовослужбовців (у тому числі військовозобов`язані під час участі у військових зборах), які брали безпосередню участь у ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС та її наслідків. Отже, військовослужбовці, які постраждали під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при виконанні військового обов`язку, мають різний рівень соціального забезпечення. Такий підхід законодавця до визначення рівня соціального забезпечення вказаних категорій осіб не відповідає принципу справедливості та є порушенням конституційного принципу рівності.

Таким чином, за висновками Конституційного Суду України, законодавець не забезпечив певні категорії військовослужбовців, які виконують конституційно значущі функції щодо захисту Вітчизни, особливими умовами соціального захисту, обсяг яких має передбачати гідні умови їх життя й повне відшкодування заподіяної шкоди, чим порушив сутність конституційного права на соціальний захист, конституційні гарантії щодо безумовного забезпечення належного рівня їх соціального захисту.

Відповідно до резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України № 1-р(ІІ)/2019 від 25.04.2019, словосполучення дійсної строкової служби, яке міститься в положеннях ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», визнане неконституційним та втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Положеннями статті 152 Конституції України визначено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Відповідно до статті 91 Закону України від 13 липня 2017 року № 2136-VIII «Про Конституційний Суд України» закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Отже, враховуючи, що станом на день звернення ОСОБА_1 до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, а також на час судового розгляду справи та ухвалення Запорізьким окружним адміністративним судом рішення від 17 липня 2018 року, була чинною редакція частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка визнана неконституційною лише 25.04.2019, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що відповідач діяв відповідно до вимог чинного на той час законодавства, а тому й відсутні підстави для скасування рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17 липня 2018 року.

Частиною 6 статті 361 КАС України передбачено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Предметом спору у цій справі була відмова відповідача у здійснення перерахунку пенсії та зобов`язання провести перерахунок і виплату пенсії з 01.10.2017, отже спірні правовідносини не охоплювалися майбутнім періодом.

Водночас, суд апеляційної інстанції зазначає, що оскільки положення частини 3 статті 59 Зaкoну Укрaїни «Прo стaтус і соціальний зaxист грoмaдян, які пoстрaждaли внaслідoк Чoрнoбильськoї кaтaстрoфи» в частині «дійсної строкової» втратили чинність з дня ухвалення рішення Конституційним Судом України, позивач має право на перерахунок пенсії згідно з частиною 3 статті 59 Зaкoну Укрaїни «Прo стaтус і сoціaльний зaxист грoмaдян, які пoстрaждaли внaслідoк Чoрнoбильськoї кaтaстрoфи» з 25 квітня 2019 року, яке може бути реалізовано шляхом звернення позивача до органу ПФУ із заявою про проведення перерахунку пенсії.

З огляду на вищевикладене, у спірних відносинах відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 321, 322, 325, 329, 361-369 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 03 липня 2019 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з 15.10.2019 та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров