Справа № 640/15266/19
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 жовтня 2019 року № 640/15266/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Клочкової Н.В., при секретарі судового засідання Бєсєді А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом:

науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер»

до Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві

про визнання протиправною та скасування постанови

представники сторін не прибули

ВСТАНОВИВ :

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» (надалі - позивач), адреса: 01023, місто Київ, вулиця Л. Первомайського, будинок 11 до Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (надалі - відповідач), адреса: 01011, місто Київ, вулиця Різницька, буд. 11б, в якій позивач, з урахуванням позовної заяви в новій редакції, просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Боголей Ірини Юріївни про повернення виконавчого документа стягувачу від 04 липня 2019 року у виконавчому провадженні №54857469.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 09 жовтня 2017 року постановою старшого державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві відкрито виконавче провадження №54857469 про стягнення грошових коштів з науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» на користь Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві в розмірі 9456,43 грн.

Постановою від 05 жовтня 2017 року накладено арешт на майно науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер». 29 червня 2019 року позивач звернувся з заявою про закінчення виконавчого провадження №1 від 28 червня 2019 року в порядку пункту 3 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», яка отримана відповідачем 01 липня 2019 року.

Листом від 23 липня 2019 року №13251/2, який отримано позивачем 05 серпня 2018 року, відповідач повідомив останнього про те, що 04 липня 2019 року державним виконавцем на підставі пункту 2 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

З вказаною постановою про повернення виконавчого документа стягувачу позивач не погоджується, у зв`язку з тим, що державним виконавцем при її винесенні порушено вимоги статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», а тому є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог представник відповідача у відзиві на позовну заяву послався на те, що в провадженні Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві перебувало виконавче провадження №54857469 з примусового виконання виконавчого листа №826/26020/15 від 31 липня 2017 року, виданого Окружним адміністративним судом міста Києва про стягнення з науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» на користь Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві боргу у розмірі 9456,43 грн.

04 липня 2019 року державним виконавцем на підставі пункту 2 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, а 09 липня 2019 року за вх. №16240 до відділу надійшла заява від стягувача про закінчення виконавчого провадження та зняття арештів, на яку була надана відповідь.

З урахуванням викладених обставин, представник відповідача просив відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання, витребувано виконавче провадження №54857469.

В судове засідання 11 жовтня 2019 року представник позивача не з`явився, хоча і був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надав суду письмову заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю представник відповідача в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча також був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Враховуючи викладене, з урахуванням заяви представника позивача та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи, у судовому засіданні 11 жовтня 2019 року судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутністю сторін.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Як вбачається з наданої суду копії матеріалів виконавчого провадження №54857469, 31 липня 2017 року Окружним адміністративним судом міста Києва видано виконавчий лист №826/26020/15 про стягнення з науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах у розмірі 9456,43 грн (надалі - виконавчий лист №826/26020/15).

05 жовтня 2017 року на адресу Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві надійшла заява Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вказаного вище виконавчого листа №826/26020/17.

Постановою державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 09 жовтня 2017 року відкрито виконавче провадження №54857469 з примусового виконання виконавчого листа №826/26020/15, стягувачем зазначено Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві.

Постановою державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 17 листопада 2017 року виконавче провадження №54857469 приєднано до зведеного виконавчого провадження №54840576, яке веде Печерський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Як вбачається з копії листа публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» від 20 грудня 2017 року №116/6533/07, станом на 20 грудня 2017 року на рахунки боржника науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер», відкриті у банку, накладені арешти на підставі, проте, станом на день прийняття постанови про накладення арешту до виконання на арештованому рахунку кошти для виконання відсутні.

04 липня 2019 року державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому провадженні №54857469.

При цьому, як вбачається з копії заяви науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» про закінчення виконавчого провадження, яке зареєстроване відповідачем 09 липня 2019 року за вхідним №16140, позивач просив відповідача закінчити виконавче провадження №54857469 та винести відповідну постанову на підставі пункту 3 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», а також зняти арешт, накладений на майно та кошти товариства, виключити відомості з Єдиного реєстру боржників та скасувати інші вжиті заходи, які були вчинені у рамках виконавчого провадження №54857469.

В той же час, позивачем до позовної заяви було додано копію вказаної вище заяви про закінчення виконавчого провадження разом з копією фіскального чеку відділення поштового зв`язку про направлення цієї заяви поштою 29 червня 2019 року (штрих-код 293).

Відповідно до роздруківки з офіційного сайту Укрпошта поштове відправлення зі штрих-кодом 293 отримано адресатом, у даному випадку, Печерським районним відділом державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві 01 липня 2019 року.

Листом від 23 липня 2019 року № 13251/2 Печерський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві повідомив позивача про те, що 04 липня 2019 року державним виконавцем на підставі пункту 2 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого провадження стягувачу.

Незгода позивача з постановою про повернення виконавчого документа стягувачу стала підставою для звернення до адміністративного суду з вказаною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Правовідносини, що виникли між сторонами у справі регулюються Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII (надалі - Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII).

У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 26 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

При цьому, згідно частини 1 статті 30 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

Абзацом 2 пункту 14 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, передбачено, що у разі відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється зведене виконавче провадження, воно приєднується до зведеного виконавчого провадження, про що державним виконавцем виноситься постанова.

Пунктом 16 цієї ж Інструкції визначено, що за наявності підстав для закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа виконавчий документ виводиться із зведеного виконавчого провадження за постановою виконавця про виведення виконавчого документа зі зведеного виконавчого провадження.

Так, як було встановлено судом, постановою державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 09 жовтня 2017 року відкрито виконавче провадження №54857469 з примусового виконання виконавчого листа №826/26020/15, а постановою від 17 листопада 2017 року виконавче провадження №54857469 приєднано до зведеного виконавчого провадження №54840576, яке веде Печерський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

В той же час, суд звертає увагу, що в наданій суду копії матеріалів виконавчого провадження №54857469 відсутня копія постанови про виведення вказаного виконавчого провадження зі зведеного виконавчого провадження №54840576.

Також, частиною 5 статті 15 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У відповідності до пункту 3 частини 1 статті 39 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 року №203 «Про утворення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві» утворено Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві, реорганізувавши шляхом злиття Правобережне, Лівобережне, Центральне об`єднані управління Пенсійного фонду України в місті Києві та головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві.

Постанова Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 року №203 набрала чинності 05 квітня 2017 року.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Як встановлено судом, 27 квітня 2018 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис №3035528 про припинення діяльності юридичної особи - Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві та цього ж дня внесено запис № 0074949 про реєстрацію Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві.

В той же час, згідно з пунктом 2 частини 1 статті 37 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Так, як вже було зазначено судом та вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, державним виконавцем 04 липня 2019 року винесено постанову про повернення виконавчого листа №826/26020/19 стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII, стягувачем зазначено Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві.

При цьому, суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутня належним чином засвідчена копія ухвали суду про заміну сторони виконавчого провадження, зокрема, з Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві, що, в свою чергу, дозволяє суду дійти висновку про те, що станом на 04 липня 2019 року Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві вибуло з виконавчого провадження №54857469, як стягувач, що, в свою чергу, свідчить про протиправність оскаржуваної постанови про повернення виконавчого документа від 04 липня 2019 року, оскільки станом на 04 липня 2019 року Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві припинило свою діяльність, як юридична особа у встановленому законодавством порядку.

Стосовно посилань позивача щодо порушення державним виконавцем вимог статті 39 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII, зокрема, щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 3 частини 1 статті 39 цього Закону, суд зазначає, що такі твердження позивача не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, оскільки виконання обов`язків стягувача у даному виконавчому провадженні щодо стягнення заборгованості допускає правонаступництво, в даному випадку, правонаступником мало бути Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 року №203 «Про утворення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві».

Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, з урахуванням того, що відповідачем не надано суду належним чином засвідчених копії постанови про виведення виконавчого провадження №54857469 із зведеного виконавчого провадження, а також копії ухвали суду про заміну стягувача у виконавчому провадженні його правонаступником, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 04 липня 2019 року.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що предметом спору у даній справі є визнання протиправною та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, а тому судом при вирішенні даного спору по суті не надається правова оцінка діям або бездіяльності відповідача в частині своєчасно або несвоєчасного розгляду заяви позивача про закінчення виконавчого провадження від 29 червня 2019 року.

Інші доводи та аргументи учасників не спростовують висновків суду.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані позивачем докази суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи платіжного доручення, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 1921,00 грн. Відтак, враховуючи розмір задоволених позовних вимог, суд присуджує на користь позивача судові витрати у розмірі 1921,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6-10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255,287 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» до Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві - задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Боголей Ірини Юріївни про повернення виконавчого документа стягувачу від 04 липня 2019 року у виконавчому провадженні №54857469.

3. Стягнути на користь науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» (01023, місто Київ, вулиця Л. Первомайського, будинок 11, ) за рахунок бюджетних асигнувань Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (01011, місто Київ, вулиця Різницька, будинок 11б, ) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 копійок).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.В. Клочкова