Справа № 9901/768/18
Суддя: Гриців Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2019-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року

м. Київ

Справа № 9901/768/18

Провадження № 11-525заі19

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Гриціва М. І.,

суддів Анцупової Т. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гудими Д. А., Єленіної Ж. М., Золотнікова О. С., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Пророка В. В., Рогач Л. І., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.

розглянула в порядку письмового провадженняапеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 22 квітня 2019 року (судді Бившева Л. І., Гончарова І. А., Олендер І. Я., Шипуліна Т. М., Ханова Р. Ф.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів (далі також - КДКП; Комісія) про визнання незаконним і скасування рішення та

ВСТАНОВИЛА:

1. 05 вересня 2018 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду як суду першої інстанції позов до КДКП з вимогами визнати протиправним та скасувати її рішення від 27 липня 2018 року № 332дп-18 про притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладення на нього ( ОСОБА_1 ) стягнення у виді догани. Цим рішенням його визнано винним у неналежному виконанні службових обов`язків прокурора на підставі положень пункту 1 частини першої статті 43 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру» (далі - Закон № 1697-VII).

Незгоду з цим рішенням мотивує тим, що воно прийняте з порушенням установленої процедури, є протиправним, необґрунтованим і безпідставним.

З посиланням на положення частини першої статті 44, частини першої статті 45 Закону № 1697-VII зазначає, що поставлений йому за провину дисциплінарний проступок не підтверджується документально чи іншими фактичними даними, отриманими в установленому законодавством порядку. Залишено поза увагою те, що надання матеріалів кримінального провадження здійснювалося регулярно із забезпеченням необхідних умов для ознайомлення, визначених процесуальним рішенням прокурора.

Його дії відповідали вимогам Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), що регламентують дії слідчого під час досудового розслідування.

Вважає, що Комісія неправильно визначила, що бездіяльність слідчого при наданні матеріалів провадження для ознайомлення може бути оскаржена в судовому порядку.

Хибними є й твердження Комісії про надання матеріалів досудового розслідування не в повному обсязі. У цій справі надавався доступ до цих матеріалів у 311 томах, що, якщо зважити на таку кількість матеріалів, не могло не створити труднощі з їх збереження та одночасного надання для ознайомлення. Сторона захисту не обмежувалася у правоможності робити копії з матеріалів досудового розслідування та порівнювати нові матеріали з раніше отриманими.

Комісія не надала значення тому, що обставини, які встановив слідчий суддя в межах кримінального провадження, потребували ретельного дослідження на предмет установлення в них ознак складу дисциплінарного проступку, зокрема такого його елемента, як суб`єктивна сторона проступку. Для цього необхідно було витребувати копії відеозаписів ознайомлення підозрюваного з матеріалами розслідування, що зберігаються в матеріалах кримінального провадження.

Узагальнює, що оскаржуване рішення КДКП не відповідає визначеним у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) таким критеріям, як обґрунтованість, безсторонність (неупередженість), добросовісність, розсудливість, пропорційність.

2. Колегія суддів Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду рішенням від 22 квітня 2019 року відмовила в задоволенні позову.

Цей суд установив і дослідив фактичні обставини, на підставі яких ґрунтувався висновок Комісії про вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, визначив і відтворив норми матеріального і процесуального права, які регулюють спірні відносини і застосування яких зумовило фактичні передумови проступку, поставленого позивачу за провину. З`ясував і перевірив повноваження КДКП на ухвалення оскаржуваного рішення, правомірність установлення нею ознак правопорушення в діях позивача та дотримання порядку притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Суд також виокремив і відобразив аргументи позивача на користь заявлених ним вимог, проаналізував їх, навів мотиви незгоди з ними й підсумував, що позовні вимоги ОСОБА_1 не містять підстав та обґрунтування для визнання рішення КДКП протиправним, необґрунтованим і таким, що підлягає скасуванню.

3. Позивач ОСОБА_1 не примирився з рішенням суду і подав апеляційну скаргу.

Вважає, що суд не дослідив усіх обставин справи, не надав належної правової оцінки доказам і аргументам позивача, що зумовило неправильне вирішення спору. Просить скасувати це рішення і постановити нове про задоволення позову в повному обсязі.

Незаконність судового рішення вбачає в тому, що суд неправильно витлумачив положення статті 290 КПК, яка передбачає відкриття матеріалів іншій стороні під час закінчення досудового розслідування і здійснення ознайомлення сторони захисту з матеріалами досудового розслідування, неточно виклав зміст цієї норми та усупереч вимогам закону розширено витлумачив її положення.

Подібно до аргументації позовної заяви позивач стверджує, що учасники кримінального процесу не оспорювали обсягу та строків надання матеріалів на ознайомлення, а не погоджувались лише з черговістю їх надання. Звертає увагу на обставини та умови, за яких відбувалося ознайомлення з матеріалами досудового розслідування. Підозрюваний, його захисники, а також інші учасники справи мали ознайомитися зі значною кількістю матеріалів кримінального провадження (311 томів). Право на ознайомлення з цим обсягом матеріалів досудового розслідування мало бути забезпечене для численної кількості потерпілих у справі (понад 250 осіб). Для врегулювання цього процесу слідчий постановою встановив порядок надання томів для ознайомлення стороні захисту. Таке рішення винесено на виконання вимог статті 110 КПК та є обов`язковим до виконання фізичними та юридичними особами прав, свобод та інтересів яких вона стосується.

Комісія хибно визнала, що судове рішення, яким установлено протиправну бездіяльність слідчого в межах кримінального процесу, є обов`язковою підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

З посиланням на положення пунктів 49, 50, 51 Положення про порядок роботи кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, прийнятого всеукраїнською конференцією прокурорів 27 квітня 2017 року (далі - Положення) на засіданні Комісії обвинувачений у кримінальному провадженні ОСОБА_3 надав ухвалу судді Печерського районного суду міста Києва від 27 березня 2018 року (судова справа № 757/5741/18-к), яка була новою обставиною й до цього не долучалась до матеріалів дисциплінарного провадження. Попри це розгляд дисциплінарної скарги не відкладався для проведення додаткової перевірки, хоч така обставина є істотною для прийняття рішення дисциплінарним органом.

Звертає увагу на ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 16 лютого та 13 квітня 2018 року про встановлення строку до 15 травня 2018 року включно, впродовж якого підозрюваний та його захисники повинні ознайомитися з матеріалами справи. У цих судових рішеннях містяться роз`яснення, що після спливу встановленого строку вони будуть вважатися такими, що реалізували свій доступ до матеріалів. Зазначає також, що у кримінальному провадженні є судові рішення, якими суди відмовляли у задоволенні скарг обвинуваченого про ненадання доступу до матеріалів кримінального провадження та про протиправну бездіяльність слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Підсумовує, що окреслені аргументи вказують на те, що для обрання стягнення у виді догани не було достатніх підстав, а фактичне його застосування демонструє, що винесене щодо позивача рішення є упередженим.

4. Суд на описані обставини уваги не звернув і дійшов неправильного висновку, що оскаржуване рішення відносно ОСОБА_1 Комісія прийняла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Вказує також на порушення судом вимог процесуального закону, який не вирішував заявлених у судовому засіданні клопотань та не досліджував доказів, які мають значення для правильного вирішення справи.

5. У відзиві на апеляційну скаргу КДКП просить рішення суду залишити в силі, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

У контексті конкретних фактичних обставин справи Комісія повідомила, що дії слідчого з обмеження доступу до матеріалів досудового розслідування стороні захисту протягом листопада 2017 року - березня 2018 року, позбавлення права робити порівняльний аналіз зібраних доказів, що містяться у різних томах такого провадження, є грубим порушенням права обвинуваченого на захист.

Наголошує, що чинний КПК передбачає виключне право слідчого судді встановлювати строки для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, а не слідчого чи прокурора, який здійснює процесуальне керівництво. Невідкриття цих матеріалів відповідно до частини десятої статті 290 КПК може призвести до того, що відомості з доказовою інформацією під час судового розгляду можуть бути визнані недопустимими.

Висновок про наявність дисциплінарного проступку слідчого Комісія ухвалила за наслідками перевірки дисциплінарної скарги адвоката Ракова В. В. від 12 березня 2018 року, відеозаписів процедури ознайомлення підозрюваного ОСОБА_3 з матеріалами досудового розслідування та обставин, установлених у судовому порядку і викладених в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 березня 2018 року.

З пояснень ОСОБА_1 було встановлено, що матеріали кримінального провадження учасникам справи він надавав на власний розсуд, сам визначав кількість томів та послідовність ознайомлення з ними.

Зазначається, що Комісія прийняла рішення в межах повноважень та у спосіб, передбачений Законом № 1697-VII.

6. Велика Палата Верховного Суду дослідила наведені в апеляційній скарзі доводи, перевірила матеріали справи, переглянула оскаржуване судове рішення і не виявила порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й постановити рішення про задоволення позовних вимог. Цього висновку дійшла з огляду на таке.

Обставини, на підставі яких Комісія притягнула ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання службових обов`язків прокурора, а суд першої інстанції дослідив і дав їм свою правову оцінку, стисло можна викласти так.

Управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України (далі - Департамент, Управління відповідно) здійснювало досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002675 (далі - КП № 42016…2675)

Начальник Управління постановою від 19 червня 2017 року визначив старшим слідчим слідчої групи старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу Департаменту ОСОБА_1

У зв`язку із завершенням досудового розслідування у КП № 42016…2675 сторону захисту 17 листопада 2017 року було повідомлено про завершення досудового розслідування та їй надано доступ до матеріалів кримінального провадження.

16 січня 2018 року підозрюваний ОСОБА_3 подав прокурору Управління Ковальчуку О. П. клопотання про надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Зазначив, що він та його захисник обмежені в доступі до всіх матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні.

26 січня 2018 року підозрюваний ОСОБА_3 звернувся до Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність прокурора Ковальчука В. П., який не розглянув його (підозрюваного) клопотання від 16 січня 2018 року про ознайомлення з матеріалами КП № 42016…2675.

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ухвалою від 01 березня 2018 року задовольнив цю скаргу та зобов`язав цього прокурора або іншого прокурора, що здійснює досудове розслідування у КП № 42016…2675, розглянути відповідно до статті 220 КПК клопотання підозрюваного ОСОБА_3 про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та повідомити його про це.

Прокурор Ковальчук В. П. постановою від 05 лютого 2018 року установив підозрюваному та захисникам порядок ознайомлення з матеріалами досудового розслідування в обсязі 311 томів, відеоматеріалами та звукозаписами згідно з графіком. Зазначив, що із 17 листопада 2017 року стороні захисту надавався повний доступ до матеріалів досудового розслідування щоденно у робочий час у приміщенні Департаменту з можливістю здійснювати їх копіювання, фотографування, запис відеоматеріалів тощо. Але через зволікання обвинуваченого та його захисника з ознайомленням з матеріалами справи, які станом на 03 лютого 2018 року ознайомилися лише з 61-м томом кримінального провадження, органи досудового розслідування не годні виконати вимоги статті 290 КПК та направити обвинувальний акт до суду.

Слідчий ОСОБА_1 склав графік ознайомлення підозрюваного ОСОБА_3 з матеріалами кримінального провадження у період з 02 лютого по 10 квітня 2018 року.

Прокурор Ковальчук О. П. звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про встановлення підозрюваному та його захисникам строку для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування у КП № 42016…2675.

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ухвалою від 16 лютого 2018 року у справі № 757/8266/18-к частково задовольнив це клопотання та встановив строк до 15 травня 2018 року, протягом якого підозрюваний і його захисники повинні ознайомитися з матеріалами КП № 42016…2675. Згідно з графіком ознайомлення сторони захисту з матеріалами кримінального провадження підозрюваний, захисники повинні знайомитися з п`ятьма томами в день, за винятком вихідного дня - неділі та святкових днів. Ураховуючи обсяг, складність матеріалів та умови безперешкодного доступу до них підозрюваного, його захисників, вихідні дні, а також те, що ознайомлення здійснюється у робочі дні, розумний час для вивчення матеріалів, підготовки клопотань, задля недопущення порушення прав інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку, що з метою забезпечення підозрюваному конституційного права на захист необхідно встановити більш тривалий час для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Підозрюваний ОСОБА_3 звернувся до Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність слідчого, який не надавав у повному обсязі матеріали кримінального провадження на ознайомлення. Прохання обґрунтував тим, що після повідомлення про відкриття матеріалів кримінального провадження

(17 листопада 2017 року) слідчий надає ці матеріали в обмеженому обсязі, обирає їх на свій розсуд.

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ухвалою від 28 лютого 2018 року у справі № 757/6159/18-к відмовив у задоволенні цієї скарги. Суд виходив з того, що доступ до матеріалів кримінального провадження слідчий здійснює з дотриманням положень частин четвертої - шостої статті 290 КПК. Вимоги сторони захисту про одночасне надання матеріалів кримінального провадження з метою перевірки взаємної відповідності письмових доказів не ґрунтується на вимогах закону, оскільки сторона захисту має можливість копіювати матеріали кримінального провадження з подальшою перевіркою взаємодії відповідності доказів.

02 лютого 2018 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого та прокурора, яка полягає у ненаданні матеріалів КП № 42016…2675 на ознайомлення. Просив зобов`язати прокурора та слідчого негайно надати стороні захисту доступ до усіх матеріалів досудового розслідування у вищезазначеному кримінальному провадженні, які є в розпорядженні прокурора (слідчого), у тому числі будь-яких доказів, які самі по собі і в сукупності з іншими можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого або сприяти пом`якшенню покарання; зобов`язати прокурора та слідчого негайно надати можливість скопіювати або відобразити відповідним чином усі речові докази або їх частини, документи або їх копії, відомості з яких прокурор має намір використати як докази у суді.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 березня 2018 року (справа № 757/5741/18-к) скарга задоволена повністю.

7. Приводом для притягнення прокурора ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності стала дисциплінарна скарга захисника ОСОБА_3 - адвоката Ракова В. В., яку він подав до КДКП 14 березня 2018 року. У діях ОСОБА_1 та прокурора Ковальчука О. П. вбачав ознаки дисциплінарних проступків, передбачених пунктом 1 частини першої статті 43 Закону № 1697-VII (невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків).

8. До фактичних обставин, що складають основу цього спору, Комісія визначила і застосувала відповідне кримінальне процесуальне законодавство, що встановлює процедуру ознайомлення з матеріалами справи, а також положення профільного закону та нормативно-правових актів, які запроваджують підстави і порядок притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, повноваження Комісії та права прокурора в цьому провадженні, види стягнень, порядок оскарження рішень Комісії.

Зокрема, КДКП послалася на положення частин першої - четвертої статті 290 КПК про обов`язок прокурора або слідчого повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Прокурор або слідчий зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого або сприяти пом`якшенню покарання. Такі дії полягають у наданні можливості скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, і прокурор має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді.

Надання доступу до матеріалів передбачає можливість робити копії або відображення матеріалів.

Сторонам кримінального провадження, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надається достатній час для ознайомлення з матеріалами, до яких їм надано доступ. У разі зволікання при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ, слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження з урахуванням обсягу, складності матеріалів та умов доступу до них зобов`язаний встановити строк для ознайомлення з матеріалами, після спливу якого сторона кримінального провадження або потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, вважаються такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів. Клопотання розглядається слідчим суддею місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду, не пізніше п`яти днів з дня його надходження до суду з повідомленням сторін кримінального провадження. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час проведення судового засідання, не перешкоджає розглядові клопотання (частина десята статті 290 КПК).

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 19 Закону № 1697-VII прокурор зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За пунктом 1 частини першої статті 43 цього Закону прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків.

Згідно зі статтею 44, частинами першою, другою статті 45, частинами четвертою, десятою статті 46 Закону № 1697-VII дисциплінарне провадження здійснюється КДКП. Під дисциплінарним провадженням розуміється процедура розгляду КДКП дисциплінарної скарги, в якій містяться відомості про вчинення прокурором дисциплінарного проступку. Право на звернення до КДКП із дисциплінарною скаргою про вчинення прокурором дисциплінарного проступку має кожен, кому відомі такі факти. Після відкриття дисциплінарного провадження член КДКП проводить перевірку в межах обставин, повідомлених у дисциплінарній скарзі. У разі виявлення під час перевірки інших обставин, що можуть бути підставою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, інформація про це включається у висновок члена Комісії за результатами перевірки. Цей висновок повинен містити інформацію про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора та виклад обставин, якими це підтверджується. Якщо за результатами перевірки член КДКП встановив наявність дисциплінарного проступку, у висновку додатково зазначається характер проступку, його наслідки, відомості про особу прокурора, ступінь його вини, інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про накладення дисциплінарного стягнення, а також пропозиція члена Комісії щодо конкретного виду дисциплінарного стягнення.

Згідно із частиною одинадцятою статті 46, частинами першою, третьою, п`ятою, шостою статті 47 Закону № 1697-VII висновок та зібрані у процесі перевірки матеріали передаються на розгляд КДКП та мають бути отримані його членами не пізніш як за п`ять днів до засідання, на якому такий висновок розглядатиметься. Розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засіданні КДКП. На засідання запрошуються особа, яка подала дисциплінарну скаргу, прокурор, стосовно якого відкрито дисциплінарне провадження, їхні представники, а в разі необхідності й інші особи. Висновок про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора розглядається за його участю і може бути розглянутий без нього лише у випадках, визначених цією нормою. Розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засадах змагальності. На засіданні КДКП заслуховуються пояснення члена Комісії, який проводив перевірку, пояснення прокурора, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представника і в разі необхідності інших осіб. Прокурор, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представник мають право давати пояснення, відмовитися від їх надання, ставити питання учасникам провадження, висловлювати заперечення, заявляти клопотання, а також за наявності сумнівів у неупередженості та об`єктивності члена Комісії подавати заяву про його відвід.

За частинами першою, третьою, шостою, восьмою статті 48 цього Закону КДКП приймає рішення в дисциплінарному провадженні більшістю голосів від свого загального складу. Перед прийняттям рішення Комісія за відсутності прокурора, стосовно якого здійснюється провадження, і запрошених осіб обговорює результати розгляду висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора. При прийнятті рішення у дисциплінарному провадженні враховуються характер проступку, його наслідки, особа прокурора, ступінь його вини, обставини, що впливають на обрання виду дисциплінарного стягнення. Це рішення має містити: 1) <…>; 2) обставини, встановлені під час здійснення провадження; 3) мотиви, з яких КДКП ухвалила рішення; 4) суть рішення за наслідками розгляду із зазначенням виду дисциплінарного стягнення в разі його накладення; 5) порядок і строк оскарження рішення. Копія рішення КДКП вручається прокуророві, стосовно якого його прийнято, або у семиденний строк надсилається йому поштою рекомендованим листом із повідомленням про вручення. У цей же строк копія рішення надсилається керівникові органу прокуратури, в якому прокурор, стосовно якого його прийнято, обіймає посаду.

У частині першій статті 49 цього Закону передбачено, що на прокурора можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: 1) догана; 2) заборона на строк до одного року на переведення до органу прокуратури вищого рівня чи на призначення на вищу посаду в органі прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду (крім Генерального прокурора); 3) звільнення з посади в органах прокуратури.

Відповідно до пункту 7 Положення діяльність Комісії ґрунтується на принципах верховенства права і законності, незалежності прокурорів і невтручання в прокурорську діяльність, колегіальності, відкритості і гласності, презумпції невинуватості, неупередженості та об`єктивності, змагальності.

9. Оцінюючи дії позивача, КДКП зважила на його пояснення, в яких він частково не заперечив фактів невідповідності своїх дій вимогам процесуального закону, але доводив, що вони не були виявом грубого порушення, умислу чи легковажного ставлення до своїх обов`язків. Поставлені йому за провину дії були зумовлені наявністю об`єктивних факторів, зокрема необхідністю ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, які складали 311 томів, наявністю понад 250 потерпілих та їх представників, підозрюваного ОСОБА_3 та його захисників. При цьому наводив своє тлумачення норм процесуального права, за яким його процесуальні дії, пов`язанні з наданням матеріалів досудового розслідування, не можуть визнаватися порушеннями.

Висновок про неналежне виконання ОСОБА_1 службових обов`язків Комісія зробила на підставі відомостей, отриманих з матеріалів службового розслідування, зокрема зі змісту та юридичної природи процесуальних дій слідчого, спрямованих на обмеження сторони захисту в безпосередньому доступі до усіх матеріалів досудового розслідування, а також відомостей про особу слідчого та інших матеріалів, з яких можна визначити характер проступку, його наслідки, особу прокурора, ступінь його вини, обставини, що впливають на обрання виду дисциплінарного стягнення.

Урахувавши характер і тривалість проступку, КДПК вирішила, що слідчий ОСОБА_1, який здійснював досудове розслідування КП № 42016…2675, на власний розсуд обирав та надавав на ознайомлення лише деякі томи кримінального провадження, чим у незаконний спосіб позбавив сторону захисту можливості одночасно ознайомлюватися з усіма матеріалами досудового розслідування та належно провести порівняльний аналіз письмових доказів, що містились у різних томах цього провадження.

Беручи до уваги фактичні передумови проступку, КДКП дійшла висновку, що слідчий ОСОБА_1 неналежно поставився до виконання своїх службових обов`язків і таким чином дав підстави для притягнення його до дисциплінарної відповідальності за скоєння дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 43 Закону № 1697-VII.

10. З оскаржуваного судового рішення видно, що обставини, характер, обсяг та межі проступку, обґрунтування та обрана позивачем лінія захисту свого порушеного права, якої він дотримувався під час судового розгляду справи, були предметом ретельного судового дослідження та аналізу. За наслідками дослідження доказів, відомостей, що стосуються особи позивача, та обставин, що впливають на вибір виду стягнення, суд не виявив істотних відхилень чи порушень щодо повноважень, порядку та процедури здійснення Комісією дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 .

Суд погодився з обсягом та змістом дисциплінарного правопорушення, правильністю вибору нормативного закону, який установлює підстави та процедуру притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Визнав правомірним, що кваліфікація дій ОСОБА_1 та обрання виду стягнення не містять ознак, які б давали підстави вважати стягнення надмірно непропорційним, свавільним чи явно суворим, а ставлення Комісії до слідчого упередженим.

На аргументи позовної заяви суд першої інстанції навів мотиви незгоди з ними.

11. Велика Палата Верховного Суду визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і немає причин для втручання в нього.

Покликання в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду і не містять будь-яких вагомих підстав для визнання його протиправним, необґрунтованим і таким, що підлягає скасуванню.

У судовому засіданні суд розглядав клопотання позивача, частину з них задовольнив, зокрема й щодо відтворення під час судового засідання відеозапису засідання Комісії від 27 липня 2018 року. Попри твердження про те, що суд не вирішував його клопотань, скаржник не розкрив змісту клопотань, які суд залишив без задоволення, а також причинного зв`язку результатів розгляду/нерозгляду клопотань на фактичні обставини дисциплінарного делікту. Такі обставини роблять безпідставними і такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи, посилання ОСОБА_1 на порушення норм процесуального права в частині невирішення ряду клопотань, заявлених у судовому засіданні, недослідження відеозапису, наданого позивачем.

Не можна погодитися з доводами ОСОБА_1 про те, що рішення Комісії ґрунтується на фактах, установлених ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 березня 2018 року (справа № 757/5741/18-к), постановленої за наслідками розгляду скарги про бездіяльність слідчого та прокурора у КП № 42016…2675. На противагу цьому треба зазначити, що висновок про вчинення апелянтом дисциплінарного проступку КДКП зробила з посиланням на докази, що містилися в матеріалах дисциплінарної скарги, зокрема на інформацію скарги адвоката Ракова В. В. , додані до неї відеозаписи із зафіксованими на них численними фактами перешкоджання слідчим ОСОБА_1 надати доступ підозрюваному ОСОБА_3 та його захиснику до всіх матеріалів кримінального провадження.

Не впливають на правові висновки Комісії й суду першої інстанції пояснення позивача про те, що про судове рішення від 27 березня 2018 року та встановлені в ньому факти йому стало відомо лише під час засідання КДКП. Як гадає позивач, ця обставина на підставі положень пункту 51 Положення потребувала проведення додаткової перевірки та відкладення вирішення питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

За змістом цього пункту Комісія може (вправі) відкласти вирішення питання дисциплінарної відповідальності прокурора, якщо після дослідження наявних у провадженні матеріалів визнає за необхідне з`ясувати додаткові або нові обставини, що мають істотне значення для прийняття рішення. Інакше кажучи, це загальна прерогатива Комісії, до якої вона може вдатися за умови появи нових чи додаткових обставин, які з огляду на свій зміст, характер та значення для висновку про винуватість прокурора у скоєнні дисциплінарного проступку вимагають проведення додаткової перевірки, що своєю чергою зумовлює відкладення вирішення питання про це.

Долучення до матеріалів перевірки судового рішення від 27 березня 2019 року Комісія не визнала обставиною, яка потребує додаткової перевірки і зумовлює відкладення розгляду дисциплінарного проступку. З логіки дій КДКП можна визначити, що судове рішення з чітким викладом фактичних обставин і ясним правовим висновком про недотримання позивачем вимог кримінального процесуального законодавства під час надання доступу стороні захисту до матеріалів досудового розслідування, яке є зрозумілим і готовим для сприйняття та оцінки, не потребувало відкладення розгляду дисциплінарного проступку і з`ясування додаткових чи нових обставин. Ці обставини, як видно з позиції КДКП, суд установив у своєму рішенні.

Потрібно також додати, що за даними Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР) під час розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та прокурора у справі № 757/5741/18-к викликався представник сторони обвинувачення. Але представник Генеральної прокуратури України в судове засідання не з`явився, хоч належним чином повідомлявся про місце і час розгляду справи. Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ухвалу про задоволення скарги у цій справі постановив 27 березня 2018 року, в ЄДРСР вона оприлюднена 29 березня 2018 року.

Відомості про те, хто і коли подав скаргу, предмет оскарження, пред`явлення вимог до сторони обвинувачення, представником якої є позивач, неявка представника прокуратури в судове засідання у своїй сукупності вказують на те, що за бажання ОСОБА_1 міг дізнатися про характер претензій скаржника та бути готовим до їхнього сприйняття або спростування.

На відсутність потреби у відкладенні розгляду дисциплінарного провадження через долучення до його матеріалів судового рішення і можливу обізнаність з ним указує принаймні ще й те, що це рішення суду стосувалося незаконності дій позивача як слідчого і зобов`язувало його виконати приписи суду. Судове рішення, яке обов`язкове до виконання, не може визнаватися обставиною, що зумовлює додаткову перевірку й відкладення дисциплінарного провадження.

12. КДКП з посиланням на зміст статей 220 (розгляд клопотань під час досудового розслідування), 290 (відкриття матеріалів іншій стороні) КПК оцінила дії ОСОБА_1 в конкретній правовій ситуації і дійшла висновку, що надання стороні захисту доступу лише до окремих томів кримінального провадження, визначених ним на власний розсуд, позбавлення належним чином проводити порівняльний аналіз письмових доказів, що містяться у різних томах кримінального провадження, грубо порушує конституційне право ОСОБА_3 на захист.

Комісія зважила на фактичну і правову природу дій ОСОБА_1 та слушно побачила в них ознаки неналежного виконання службових обов`язків, позаяк ОСОБА_1 не міг не знати положень процесуального закону про те, що сторона захисту має право безперешкодного доступу до всіх матеріалів досудового розслідування і таке право реалізує на власний розсуд.

Суд першої інстанції не встановив обставин, що доводили протилежне, й правильно погодився з рішенням Комісії.

13. Комісія, коли обирала вид стягнення, зважила на характер і ступінь тяжкості діяння, його наслідки, відомості про особу та обрала найм`якіший вид стягнення - догану, що є пропорційним відносно вчиненого ним діяння. Суд першої інстанції перевірив правильність дій КДКП в цій частині дисциплінарного провадження та, посилаючись на дискреційні повноваження Комісії, не виявив ознак, які вказували б на те, що застосований до позивача вид стягнення є явно несправедливим.

14. За правилами статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У цій справі суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень процесуального права і ухвалив законне й обґрунтоване рішення про відмову в задоволенні позову.

Як згадано вище у цій постанові, наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правових висновків рішення колегії суддів Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 22 квітня 2019 року.

Отже, апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись статями 243, 266, 315, 316, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, Велика Палата Верховного Суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 22 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. І. Гриців

Судді: Т. О. Анцупова Л. М. Лобойко

С. В. Бакуліна Н. П. Лященко

В. В. Британчук О. Б. Прокопенко

Ю. Л. Власов В. В. Пророк

Д. А. Гудима Л. І. Рогач

Ж. М. Єленіна В. Ю. Уркевич

О. С. Золотніков О. Г. Яновська

В. С. Князєв