Справа № 755/15645/19
Суддя: Галаган В. І.
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2019 р.

м. Київ

справа № 755/15645/19

провадження № 2а/755/449/19

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Галагана В.І., за участю секретаря Проценко Н.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду справу за адміністративним позовом громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області про скасування рішення про примусове повернення іноземця з України, -

УСТАНОВИВ:

Позивач громадянин Республіки Азербайджан ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області (далі - ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області) про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення іноземця з України, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач прибув на територію України для відвідування родичів,строк законного перебування на території України становить до 29.10.2019 року. Однак 20.09.2019 року відповідачем прийнято рішення про примусове повернення позивача у строк до 29.09.2019 року та заборонено в`їзд на територію України строком на 3 роки до 20.09.2022 року. Разом з тим, позивач вважає рішення ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області від 20.09.2019 року незаконним, оскільки згідно закордонного паспорту, виданого на ім`я позивача, строк законного перебування останнього на території України становить до 29.10.2019 року, та позивач має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , тому позивач не порушив правила перебування на території України, а рішення відповідача вважає протиправним, що є підставою звернення з даним позовом до суду.

В судове засідання позивач громадянин Республіки Азербайджан ОСОБА_1 та його уповноважений представник не з`явились, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлялись належним чином, надали заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача.

Представник відповідача Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття в судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 20 вересня 2019 року головним спеціалістом ЦМ ДМС у м. Києві та Київській області прийнято рішення про примусове повернення з України громадянина республіки Азербайджан ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в країну походження, зобов`язано його покинути територію України у термін до 29.09.2019 року, та заборонено в`їзд на територію України строком на 3 роки до 20.09.2022 року. (а.с. 12)

Згідно змісту рішення від 20 вересня 2019 року, співробітниками ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області 20.09.2019 року був виявлений громадянин республіки Азербайджан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Прибув він в Україну 28.03.2019 року через КПП «Славутич», з метою відвідування родичів, при собі мав 700,00 доларів США, Проживає за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору оренди житла. Не покинув Україну у строки, вказані в законодавстві, тому що не знав діючого законодавства. За посвідкою на тимчасове проживання або дозволом на імміграцію в Україну не звертався, з питань визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту до компетентних органів не звертався. За порушення правил перебування іноземних громадян на території України ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП.

За даними паспорту на ім`я громадянина республіки Азербайджан ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 , останньому було видано посвідку на тимчасове проживання на території України до 28.03.2019 року; 31.05.2019 року строк перебування продовжено до 29.10.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 13-19)

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», який визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу положень ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Положеннями ч. 1 ст. 203 КУпАП передбачена відповідальність за порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в`їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, крім порушень, передбачених частиною другою цієї статті.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

За визначенням п. 14 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону, нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

В силу ч. 3 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, яких визнано особами, що потребують додаткового захисту, або яким надано тимчасовий захист в Україні, вважаються такими, які на законних підставах тимчасово проживають на території України на період дії обставин, за наявності яких додатковий чи тимчасовий захист було надано. Тимчасове проживання на території України таких іноземців та осіб без громадянства підтверджується посвідченням особи, яка потребує додаткового захисту в Україні, або посвідченням особи, якій надано тимчасовий захист в Україні.

Згідно ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку. Іноземці та особи без громадянства під час проходження прикордонного контролю у пунктах пропуску через державний кордон зобов`язані подати свої біометричні дані для їх фіксації. Строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Крім того, згідно з пунктом 8 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України 23 квітня 2012 року № 353/271/150, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 21 травня 2012 року за № 806/21119, відповідно до статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» забороняється примусово повертати і примусово видворяти іноземців до країн, де: їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або через політичні переконання; їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного чи внутрішнього збройного конфлікту, або систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання незаконним та скасування рішення про примусове повернення громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 з України та заборону в`їзду на територію України від 20 вересня 2019 року, оскільки позивач установленому законом порядку перетнув державний кордон через КПП «Славутич» за наявності паспорту громадянина республіки Азербайджан, у встановленому законом порядку отримав посвідку на тимчасове проживання на території України, строк дії якого було продовжено до 29.10.2019 року, тому рішення про незаконне перебування позивача на території України від 20.09.2019 року є необґрунтованим та протиправним, тому підлягає скасуванню даним рішенням суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 90 КАС України, суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна заява громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області про скасування рішення про примусове повернення іноземця з України, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 1, 4, 9, 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 2, 5, 6-11, 13-15, 72-79, 90, 241-246, 268-271, 288 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області про скасування рішення про примусове повернення іноземця з України, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області від 20.09.2019 року про примусове повернення громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в країну походження, та заборону в`їзду строком на 3 роки.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі його оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено 17 жовтня 2019 року.

Суддя: В.І. Галаган