Справа № 808/8607/15
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

17 жовтня 2019 року

Київ

справа № 808/8607/15

адміністративне провадження № К/9901/13523/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Юрченко В.П., суддів - Васильєвої І.А., Пасічник С.С., розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Київської митниці ДФС на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17 грудня 2015 року (суддя Прасов О.О.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2016 року (колегія у складі суддів: Головко О.В., Суховарова А.В., Ясенової Т.І.) у справі № 808/8607/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кліон» до Київської митниці ДФС про скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кліон» (надалі позивач, Товариство) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Київської митниці ДФС (надалі відповідач, митний орган) про скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, визнання недійсним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що митницею прийнято необґрунтоване рішення про коригування митної вартості товарів, надані документи не містили розбіжностей, наявних ознак підробки та інших характеристик, передбачених пунктом 3 статті 53 Митного кодексу України.

Запорізький окружний адміністративний суд постановою від 17 грудня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2016 року, позов задовольнив. Визнав протиправним та скасував рішення про коригування митної вартості товарів №125110011/2015/010105/2 від 13 липня 2015 року. Визнав протиправною та скасував картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №125110011/2015/00135 від 13 липня 2015 року.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з доводами якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів та, відповідно, картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, прийняті митним органом не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не розсудливо, а отже є не правомірними і підлягають скасуванню.

Не погодившись з рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Доводи касаційної скарги повторюють доводи апеляційної скарги.

Відзив на касаційну скаргу не надходив, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Переглянувши судові рішення в межах доводів касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги.

Суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що між Товариством та Пелагіа АС, Норвегія, укладено контракт № 162S/2014P від 19 грудня 2014 року. За умовами контракту Пелагіа АС, Норвегія зобов`язується поставити свіжозаморожену чи охолоджену рибу різних видів та морепродукти, а Товариство прийняти та оплатити товар.

Пунктом 1.2 контракту визначено, що умови поставки кожної партії товару, найменування товару, кількість, ціна, вартість кожної партії товару, строки проведення розрахунків, строки відвантаження чи доставки товару, відправник та інші суттєві умови поставки визначаються сторонами шляхом переговорів та після узгодження вказуються в інвойсах на кожну партію товару, які є невід`ємною частиною товару.

Згідно з інвойсом № 10033165 від 6 липня 2015 року продавцем поставлено морожену скумбрію цілу 400-600 г, вага нетто 19 500,00 кг, за ціною 1,52 дол. США за кг, загальною вартістю 29 640,00 дол. США.

Поставка здійснювалась на умовах FCA, Клайпеда, Литва, (Інкотермс 2010), перевезення товарів може здійснюватися автомобільним або залізничним транспортом.

З метою митного оформлення партії товару, поставленого за вищевказаним контрактом, декларантом - МПП «Ангел», на підставі договору доручення, укладеного з Товариством № 30-10/14 від 30 жовтня 2014 року, подано до митного органу вантажну митну декларацію № 125110011/2015/009506 від 13 липня 2015 року, в якій заявлено митну вартість товару за ціною договору (контракту).

Проте, митним органом прийнято рішення № 125110011/2015/010105/2 від 13 липня 2015 року, яким здійснено коригування заявленої декларантом митної вартості товару та визначено митну вартість товару за резервним методом на рівні 1,84 дол. США/кг.

На підставі вказаного рішення митним органом винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 125110011/2015/00135 від 13 липня 2015 року.

Товариством 13 липня 2015 року подано нову ВМД № 125110011/2015/009536 та здійснено митне оформлення та випуск товару у вільний обіг під гарантійні зобов`язання на підставі рішення митного органу про коригування заявленої митної вартості товару.

Відповідно до статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та (або) бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Положеннями статті 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 52 Митного кодексу України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Позивачем до митного органу на підтвердження заявленої митної вартості товару та методу її визначення разом з МД № 125110011/2015/009506 від 13 липня 2015 року надано:

- контракт №162S/2014P від 19 грудня 2014 року;

- інвойс від 6 липня 2015 року №10033165;

- калькуляцію постачальника від 6 липня 2015 року;

- прайс-лист від 4 липня 2015 року;

- міжнародну товарно-транспортну накладну № 082848 від 7 липня 2015 року;

- довідку про транспортні витрати б/н від 7 липня 2015 року;

- договір доручення №30-10/14 від 30 жовтня 2014 року;

- дублікат ветеринарного свідоцтва від 13 липня 2015 року серії ЄРД-00 №203444;

- ветеринарний (санітарний) сертифікат від 7 липня 2015 року №LT0171241/L2-7206;

- сертифікат походження №403607 від 6 липня 2015 року;

- сертифікат якості № 75 від 6 липня 2015 року;

- експортну декларацію №15LTLU9000EK021430 від 7 липня 2015 року.

Суди попередніх інстанцій встановили, що в ході перевірки правильності визначення митної вартості товарів, митний орган дійшов висновку про неможливість застосування методу визначення митної вартості товару за ціною договору та направив позивачу електронний лист про необхідність подання додаткових документів, які підтверджують заявлену митну вартість та обраний метод її визначення, а саме: платіжні або бухгалтерські документи, договір на перевезення товару, витрати на страхування, висновки спеціалізованої експертної організації про якісні та вартісні характеристики.

В свою чергу, Товариство повідомило митний орган про неможливість подання вказаних документів у встановлений строк.

У серпні 2015 року декларант надав до митного органу додаткові документи на підтвердження митної вартості товару:

- експертний висновок Запорізької ТПП № ОИ-396 від 10 серпня 2015 року,

- лист № 06/02-1041 від 2 вересня 2015 року щодо договорів, укладених з третіми особами,

- договір міжнародного транспортного експедирування № 2015МЭ/3М від 2 січня 2015 року,

- договір надання транспортних послуг № 149-П від 1 липня 2015 року,

- рахунок № VIS 149 від 14 липня 2015 року,

- лист постачальника від 18 серпня 2015 року з даними бухгалтерського обліку та договорами з третіми особами.

Суди попередніх інстанцій встановили, що досліджені первинні документи, які подані позивачем до митного органу, повністю підтверджують митну вартість, первинно задекларовану Товариством за основним методом. Позивачем при здійсненні митного оформлення товару надано всі необхідні та достатні документи, що дають змогу визначити митну вартість товару за основним методом та які містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

Обґрунтовуючи застосування резервного методу, митний орган посилається на наявність рішень Запорізької та Миколаївської митниць про коригування митної вартості товару № /2015/000090/1 від 14 травня 2015 року, № 504050002/2015/000007/2 від 27 травня 2015 року, № 112050000/2015/000105/2 від 3 червня 2015 року, за якими митна вартість товару визначена на рівні 1,84 дол. США.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що вказані рішення про коригування митної вартості товару визнано протиправними та скасовано рішеннями судів в адміністративних справах № 808/3468/15, № 808/5559/15, № 808/4231/15.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що умовами поставки згідно правил Інкотермс в редакції 2010 року є - FCA Клайпеда, Литва, а відправником товару - Pelagia AS, Bergen Norway.

За змістом умов постачання FCA правил Інкотермс 2010 «Free Carrier» («Франко перевезник») означає, що продавець здійснює передачу товару перевізнику або іншій особі, номінованій покупцем, у власних приміщеннях або у іншому обумовленому пункті. Відповідно FCA від продавця вимагається виконання формальностей для вивезення, якщо такі застосовуються; це умови постачання, коли основну частину перевезення забезпечує покупець, при цьому, покупець самостійно обирає вид транспорту, сам організовує весь ланцюг доставки, укладає договори перевезення. Обов`язок продавця з постачання вважається виконаним, коли він постачає товар - після його митного оформлення у режимі експорту в обумовленому місті. Згідно умов FCA покупець зобов`язаний за свій рахунок укласти договір перевезення товару від поіменованого місця постачання.

Позивачем надано довідку розрахунку транспортних витрат від 7 липня 2015 року б/н та рахунок №VIS 149 від 14 липня 2015 року, згідно яких загальна вартість транспортних послуг з перевезення вантажу за маршрутом м. Клайпеда (Литва) - пункт пропуску на державному кордоні України Ягодин - Дорохузськ складає 9 000 грн; загальна вартість перевезення за маршрутом пункт пропуску Ягодин - Дорохузськ - м. Запоріжжя (Україна) складає 33 000 грн. Загальна сума за перевезення складає 42 000 грн.

Враховуючи умови постачання FCA згідно Інкотермс 2010, Суд погоджується з доводами судів попередніх інстанцій щодо включення до митної вартості імпортованої за мороженої скумбрії витрат на її транспортування до місця ввезення на митну територію України.

Також Суд погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанції щодо необґрунтованості доводів митного органу про непропорційність вартості перевезення товару за маршрутом пункт пропуску Ягодин - м. Київ з вартістю перевезення за маршрутом м. Клайпеда - пункт пропуску Ягодин, оскільки заявлена вартість транспортних витрат підтверджується належними документами, не містить жодних розбіжностей та не спростована митним органом під час розгляду справи.

Враховуючи викладене, Суд погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій, що рішення про коригування митної вартості товарів та, відповідно, картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, прийняті митним органом не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не розсудливо, а отже є не правомірними і підлягають скасуванню

Доводи касаційної скарги митного органу зводяться виключно до повторення доводів апеляційної скарги, яким надано оцінку судом апеляційної інстанції, при цьому порушень норм процесуального права, які б вплинули або змінили цю оцінку, відповідачем не зазначено.

Згідно з ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 341, 345, 349, 350 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Київської митниці ДФС залишити без задоволення.

2. Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17 грудня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2016 року у справі № 808/8607/15 залишити в силі.

3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.П. Юрченко

І.А. Васильєва

С.С. Пасічник ,

Судді Верховного Суду