Справа № 320/1589/19
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/1589/19 Суддя (судді) першої інстанції: Басай О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 червня 2019 року (справу розглянуто в порядку письмового провадження) у справі за адміністративним позовом Відділу освіти Броварської районної державної адміністрації Київської області до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

У квітня 2019 року позивач, Відділ освіти Броварської районної державної адміністрації Київської області, звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Київській області, в якому просив скасувати рішення Головного управління ДФС у Київській області від 05.06.2018 № та від 25.09.2018 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 13 червня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління ДФС у Київській області від 05.06.2018 № та від 25.09.2018 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідачем, Головним управління ДФС у Київській області, подано апеляційну скаргу у якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що рішення суду першої інстанції є таким, що невідповідає вимогам ст.242 КАС України, рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги, вказує, що оскільки платником податків було невірно заповнено платіжні доручення, що стало причиною не зарахування сплачених коштів до інтегрованої картки платника та виникнення боргу, то нарахування штрафних санкцій та пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску за період з 23.08.2016 по 19.09.2018 є правомірним.

У відповідності до ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що Відділ освіти Броварської районної державної адміністрації (ідентифікаційний код 02143873) зареєстрований в якості юридичної особи 21.05.1992 за адресою: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Шевченка, буд. 21, та перебуває на обліку в Броварській ОДПІ (м. Бровари) ГУ ДФС у Київській області як платник єдиного внеску, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 08.04.2019 №.

У період з 03.02.2014 по 27.02.2014 позивач перерахував на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 (по району) суму єдиного соціального внеску у розмірі 694988,73 грн.

У період з 20.01.2014 по 20.02.2014 позивач перерахував на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 (по району) суму єдиного соціального внеску у розмірі 470882,15 грн.

У період з 27.02.2014 по 27.02.2014 позивач перерахував на розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 (по району) суму єдиного соціального внеску у розмірі 457631,91 грн.

При цьому, сплачуючи єдиний соціальний внесок у вказаний період, позивачем було допущено помилку у банківських реквізитах отримувача коштів та замість правильного рахунку по місту Бровари НОМЕР_3 єдиний соціальний внесок був сплачений на помилковий рахунок № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 (по району).

16 квітня 2015 року позивач звернувся до начальника Броварської ОДПІ із листами від 15.04.2015 №01-23/342, №01-23/343 та №01-23/344, в яких просив помилково сплачені кошти по ЄСВ за період з 03.02.2014 по 27.02.2014 в сумі 694988,73 грн., за період з 20.01.2014 по 20.02.2014 в сумі 470882,15 грн. та за період з 27.02.2014 по 27.02.2014 в сумі 457631,91 грн., які були перераховані на рахунок по району, зарахувати на рахунок № НОМЕР_3 (по місту). До вказаних листів позивач додав копії реєстрів платіжних доручень.

Також, 07 серпня 2018 року позивач звернувся до Броварського відділення ГУ ДФС у Київській області з листом №01-23/770, в якому повідомив, що він не отримав відповіді на його листи від 15.04.2015 №01-23/342, №01-23/343 та №01-23/344, в яких Відділ освіти просив помилково перераховані кошти ЄСВ у 2014 році перерахувати на рахунок № НОМЕР_3 (по місту). Водночас, у даному листі позивач просив повідомити його, коли були перераховані вказані кошти ЄСВ із рахунку № НОМЕР_1 (по району) на рахунок № НОМЕР_3 (по місту).

Листом від 20.08.2018 №2666/10-06-07 Броварська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області повідомила позивача, що помилково сплачені кошти по ЄСВ згідно вказаних заяв були вчасно перераховані за напрямком перерахунку, зазначеним в листах, про що було повідомлено при неодноразовій усній звірці в Центрі обслуговування платників податків Броварської ОДПІ.

В подальшому, ГУ ДФС у Київській області прийнято рішення від 05.06.2018 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким на підставі частини десятої та пункту 2 частини одинадцятої статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску позивачу нараховано 570643,43 грн., з яких штраф за період з 23.08.2016 по 29.05.2018 у розмірі 550665,28 грн. та пеня у розмірі 19978,15 грн.

Також, ГУ ДФС у Київській області прийнято рішення від 25.09.2018 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким на підставі частини десятої та пункту 2 частини одинадцятої статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску позивачу нараховано 249368,23 грн., з яких штраф за період з 21.07.2018 по 19.09.2018 у розмірі 233824,49 грн. та пеня у розмірі 15543,74 грн.

Суд першої інстанції позовні вимоги задовольнив та зазначив, що факт сплати позивачем сум єдиного соціального внеску на інший рахунок ГУ ДКСУ 3719 не може бути підставою для застосування до позивача штрафних санкцій та нарахування пені, оскільки відповідні кошти були сплачені позивачем у повному обсязі та своєчасно, і зараховані до Державного бюджету, що не спростовано відповідачем. При цьому, допущена позивачем помилка не свідчить про несплату необхідної суми єдиного соціального внеску у визначений законодавством строк та не спричинила настання жодних негативних наслідків або збитків для відповідного бюджету та держави в цілому, оскільки страхові кошти в подальшому у будь-якому разі підлягали перерахуванню на відповідні рахунки 3719, відкриті на ім`я органу доходів та зборів в казначействі. Така помилка самостійно виявлена платником, який вжив відповідні заходи щодо спрямування коштів за належністю.

Відтак, суд першої інстанції вважав, що допущення помилки під час перерахування платником суми грошового зобов`язання з єдиного соціального внеску у строк, встановлений Законом №2464-VI, має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова, а тому не може слугувати підставою для притягнення платника та його посадових осіб до відповідальності за несплату або несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску.

Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року № 2464-VI (далі - Закон № 2464) єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Положеннями ч. 2 ст. 8 та ст. 12 Закону № 2464 визначено, що єдиний внесок не входить до системи оподаткування. Завданнями центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є забезпечення адміністрування єдиного внеску шляхом його збору, ведення обліку надходжень від його сплати та здійснення контролю за сплатою єдиного внеску.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 6, п. 8 ст. 9 Закону № 2464 платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Відповідно до п. 11 ст. 9 Закону № 2464 у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно з п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону № 2464 орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції за неперерахування або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Відтак, штрафні санкції застосовуються у разі несплати (неперерахування) або несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) єдиного внеску.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є платником єдиного соціального внеску та перебуває на обліку в Броварській об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Київський області (м. Бровари).

У період з 03.02.2014 по 27.02.2014 позивач перерахував на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 (по району) суму єдиного соціального внеску у розмірі 694988,73 грн.

У період з 20.01.2014 по 20.02.2014 позивач перерахував на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 (по району) суму єдиного соціального внеску у розмірі 470882,15 грн.

У період з 27.02.2014 по 27.02.2014 позивач перерахував на розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 (по району) суму єдиного соціального внеску у розмірі 457631,91 грн.

Сплачуючи єдиний соціальний внесок у вказаний період, позивачем було допущено помилку у банківських реквізитах отримувача коштів та замість правильного рахунку по місту Бровари НОМЕР_3 єдиний соціальний внесок був сплачений на помилковий рахунок № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 (по району).

У зв`язку допущеною позивачем помилкою сплачені ним кошти у день їх списання з його рахунку не були відображені в інтегрованій картці, за допомогою якої орган доходів і зборів здійснює оперативний облік ЄСВ.

Разом з тим, позивач звертався до начальника Броварської ОДПІ із листами від 15.04.2015 №01-23/342, №01-23/343 та №01-23/344, в яких просив помилково сплачені кошти по ЄСВ за період з 03.02.2014 по 27.02.2014 в сумі 694988,73 грн., за період з 20.01.2014 по 20.02.2014 в сумі 470882,15 грн. та за період з 27.02.2014 по 27.02.2014 в сумі 457631,91 грн., які були перераховані на рахунок по району, зарахувати на рахунок № НОМЕР_3

Вказані листи були отримані Броварською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області 16.04.2015, про що свідчать відповідні відмітки податкового органу.

Разом з тим, відповідачем не було надано відповіді позивачу на його листи від 15.04.2015 №01-23/342, №01-23/343 та №01-23/344 про перерахування помилково сплачених коштів на інший рахунок з єдиного соціального внеску.

Апелянт стверджує, що у разі сплати єдиного внеску на невідповідні рахунки до платників єдиного внеску застосовуються фінансові санкції, відповідно до норм Закону № 2464.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що для підтвердження факту несплати єдиного внеску, як і узгодженої суми грошового зобовязання необхідно встановити, що платник єдиного внеску не вчиняв дій, спрямованих на перерахування єдиного внеску до державного бюджету. Здійснення помилки під час перерахування єдиного внеску до державного бюджету в строк, встановлений п. 1 ч. 2 ст. 6, п. 8 ст. 9 Закону № 2464 має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника єдиного внеску при його сплаті, не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону № 2464.

За таких обставин помилкове визначення рахунку в платіжному дорученні під час сплати суми збору не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату позивачем необхідної суми єдиного внеску у визначений Законом № 2464 строк, а відтак і для застосування штрафних (фінансових) санкцій, і відповідно для нарахування пені.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції викладеній Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі №816/591/16, від 14.02.2018 у справі №816/1254/17, від 12 червня 2018 року у справі №826/1/16 (К/9901/28108/18), від 14 листопада 2018 року у справі №805/3665/16-а, від 24 жовтня 2018 року у справі №760/6097/16-а (2а/760/590/16) та від 07 лютого 2019 року у справі №820/3561/16.

Із врахуванням того, що позивачем вживалися заходи для своєчасної та повної сплати єдиного внеску, що підтверджується належними доказами у справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що помилка платника єдиного внеску не може бути достатньою підставою для застосування штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату, оскільки така помилка платника не вказує на бездіяльність щодо несплати такого внеску.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог Відділу освіти Броварської районної державної адміністрації Київської області до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення.

Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а обставини справи повністю відповідають висновкам суду.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 червня 2019 року - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 червня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 16.10.2019.

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді В.О.Аліменко,

Н.В.Безименна