Справа № 420/3434/19
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3434/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року м. Одеса

Зала судових засідань №21

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

За участю секретаря Макаренко А.І.

За участю сторін:

Від позивача: Суменко В.О. ,

Від відповідача: Козеровська А.О.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СТРОЙМЕТАЛЛСЕРВИС» (, адреса: 67663, Одеська обл., Біляївський р-н, с. Усатове, пров. Урядовий, 63) до Головного управління ДФС в Одеській області (, адреса: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

07 червня 2018 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СТРОЙМЕТАЛЛСЕРВИС» до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, в якому позивач просив суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 27.12.2018р. № Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про накладення штрафу на Товариство з обмеженою відповідальністю «СТРОЙМЕТАЛЛСЕРВИС» за затримку реєстрації платником податку податкових накладних за березень, квітень, жовтень 2017 року, серпень 2018 року у загальній сумі 328 146 грн. 77 коп.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 12.06.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін та призначено підготовче засідання на 26.06.2019 року.

Підготовче засідання, призначене на 26.06.2019 року, було відкладено за клопотанням представника позивача про відкладення підготовчого засідання у зв`язку із неотриманням відзиву на позовну заяву на 07.08.2019 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 07.08.2019 року продовжено строк підготовчого провадження у справі на тридцять днів та оголошено перерву у підготовчому засіданні до 29.08.2019 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29.08.2019 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 16.09.2019 року.

У судовому засіданні 16.09.2019 року усною ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання, оголошено перерву до 02.10.2019 року.

У судове засідання 02.10.2019 року з`явились представники сторін.

В обґрунтування позову представник позивача зазначає, що за результатами проведеної Головним управлінням ДФС в Одеській області камеральної перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних було складено Акт перевірки, яким встановлено порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних. За цим фактом було винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення №, яким до позивача застосовано штрафні санкції. Позивач не погоджується із прийнятим рішенням, вважає його протиправним та таким, що прийнято без урахування норм податкового законодавства. Позиція позивача ґрунтується на тому, що застосування штрафу за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних відповідно до ст.120-1 ПК України можливе лише тоді, коли до господарських правовідносин не застосовуються умови, визначені ст.201 ПК України. Так, контрагентами позивача у правочинах, з приводу яких податкові накладні складались, є особи, які звільнені від сплати ПДВ, податкова накладна не надавалась, а тому, на переконання позивача, застосування штрафу є неправомірним.

05.07.2019 року за вх.№24110/19 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Не погоджуючись із заявленими позовними вимогами, представник Головного управління вказує, що умови, за яких штраф за недотримання строків реєстрації податкових накладних не застосовуються, дійсно визначені податковим законодавством. Проте, проаналізувавши норми законодавства у сукупності, контролюючий орган притримується позиції, що для незастосування штрафу мають виконуватись одночасно дві вимоги - звільнення від сплати ПДВ та нульова ставка цього податку, а також ненадання податкової накладної контрагенту. Оскільки у правовідносинах, що досліджуються, дотримано лише однієї умови, оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним та скасуванню не підлягає.

У відповіді на відзив (вх.№29808/19 від 20.08.2019 року) представник позивача зазначає, що оскаржуване рішення є протиправним силу того, що прийнято воно Головним управлінням ДФС в Одеській області в особі начальника Чорноморського управління ГУ ДФС в Одеській області Зарицького А., стосовно якого відсутні відомості щодо наявності повноважень на прийняття відповідних рішень.

У судовому засіданні 02.10.2019 року представник позивача позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити, а представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову з підстав його необґрунтованості.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, заслухавши пояснення учасників справи, суд дійшов наступного.

Під час розгляду справи судом встановлено, що ТОВ «Стройметаллсервис» (ідентифікаційний код 34637799) є платником податку на додану вартість відповідно до Витягу № 052 про реєстрацію платника податку на додану вартість (а.с.11).

За результатами камеральної перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних ТОВ «Стройметаллсервис» за березень, квітень, жовтень 2017 року, серпень 2018 року головним державним ревізором-інспектором Чорноморського відділу камеральних перевірок податкової звітності управління податків і зборів з юридичних осіб Головного управління ДФС в Одеській області Ніколаєнко Оленою Володимирівною складено акт від 19 листопада 2018 року №39926/15-32-12-07 (а.с.12-13), де ГУ ДФС в Одеській області дійшло висновку про порушення ТОВ «Стройметаллсервис» граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам ПДВ в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 ПК України, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації.

На підставі зазначеного акта перевірки від 19.11.2018р. №39926/15-32-12-07 Головним управлінням ДФС в Одеській області в особі начальника Чорноморського управління ГУ ДФС в Одеській області Зарицького А. прийнято податкове повідомлення-рішення від 27.12.2018р. №, де зазначено, що згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 глави 4 розділу ІІ Кодексу та/або за даними ЄРПН за березень, квітень, жовтень 2017 року, серпень 2018 року встановлено порушення граничних термінів реєстрації ПН, визначених статтею 201, та згідно з п. 120-1.1 ст.120-1 Кодексу:

за затримку реєстрації ПН на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 208 333 грн. 35 коп. застосовано штраф в розмірі 10 % - у сумі 20 833,34 грн. (двадцять тисяч вісімсот тридцять три гривні 34 копійки);

за затримку реєстрації ПН від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ 886 231 грн. 25 коп. застосовано штраф в розмірі 20 % - у сумі 177 246,25 грн. (сто сімдесят сім тисяч двісті сорок шість гривень 25 копійок);

за затримку реєстрації ПН від 61 і більше календарних днів на суму ПДВ 325 167 грн. 92 коп. застосовано штраф в розмірі 40 % у сумі 130 067.16 грн. (сто тридцять тисяч шістдесят сім гривень 18 копійок).

Загальна сума штрафу становить 328 146 грн. 77 коп. (триста двадцять вісім тисяч сто сорок шість гривень 77 копійок) (а.с.14)

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ТОВ «Стройметаллсервис» звернулось до ДФС України з відповідною скаргою 21.01.2019р. №18.

За результатами розгляду скарги рішенням Державної фіскальної служби України від 22.03.2019р. № 13514/6/99-99-11-06-01-25 скаргу ТОВ «Стройметаллсервис» залишено без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін (а.с.15-16).

Вважаючи спір не вирішеним, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 201.1. статті 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата складання податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду.

При цьому за приписами пункту 201.4 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна може бути складена за щоденними підсумками операцій (якщо податкова накладна не була складена на ці операції) у разі:

здійснення постачання товарів/послуг за готівку кінцевому споживачеві (який не є платником податку), розрахунки за які проводяться через касу / реєстратори розрахункових операцій або через банківську установу чи платіжний пристрій (безпосередньо на поточний рахунок постачальника);

виписки транспортних квитків, готельних рахунків або рахунків, які виставляються платнику податку за послуги зв`язку, інші послуги, вартість яких визначається за показниками приладів обліку, що містять загальну суму платежу, суму податку та податковий номер постачальника (продавця), крім тих, форма яких встановлена міжнародними стандартами;

надання платнику податку касових чеків, що містять суму поставлених товарів/послуг, загальну суму нарахованого податку (з визначенням фіскального та податкового номерів постачальника).

Відповідно до підпункту 201.10. статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України встановлено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.

Позиція позивача у даній справі ґрунтується на двох основних доводах:

1. Для незастосування суми штрафу, визначеної ст.120-1 ПК України, необхідно відповідати одній із умов - звільнення від сплати ПДВ або нульова ставка цього податку за правочином, стосовно якого складається та реєструються податкова накладна, а також ненадання податкової накладної контрагенту.

2. Оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято особою, повноваження якої не підтверджено.

Оцінюючи перший аргумент, суд зазначає, що системний аналіз норм податкового законодавства дає підстави вважати, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою).

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву зазначила, що при сплаті податку на додану вартість за податкової накладною у разі її несвоєчасної реєстрації штраф застосовується.

Суд акцентує увагу, що, з урахуванням лексичного тлумачення слів та загальної конструкції норми, дотримання одночасно всіх визначених умов складають юридичний факт, який може слугувати підставою незастосування штрафу за порушення граничних термінів реєстрації накладної (тобто у разі, якщо податкова накладна складається на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою, та якщо податкова накладна не надається отримувачу (покупцю).

Господарські операції, в межах яких складались податкові накладні, зазначені в Акті перевірки, не звільнені від оподаткування та не є такими, що оподатковуються за нульовою ставкою, отже та обставина, що вони не підлягали наданню покупцям, не звільняє позивача від відповідальності за порушення граничних строків їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому перевіркою встановлено та не заперечується позивачем, що граничні строки реєстрації таких податкових накладних порушено.

Досліджуючи зміст податкових накладних, щодо яких відповідачем встановлено порушення строку реєстрації (а.с.17-25), судом встановлено, що у відповідній графі V Розділу А щодо визначення ставки податку міститься інформація «код ставки 20», а у графі 8 Розділу Б - « 20».

Відповідно до Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 N 1307, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.01.2016 за N 137/28267, до графи 8 податкових накладних вноситься - код ставки податку на додану вартість, за якою здійснюється оподаткування операцій з постачання товарів/послуг, що постачаються. У графі 8 зазначається код ставки:

20 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за основною ставкою;

7 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за ставкою 7 відсотків;

901 - у разі здійснення операцій з вивезення товарів за межі митної території України, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою;

902 - у разі здійснення операцій з постачання на митній території України товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою;

903 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування

Дослідивши в ході розгляду справи долучені до матеріалів справи копії податкових накладних, суд зауважує, що у рядку 8 зазначено код ставки ПДВ "20", що свідчить про те, що податкові накладні складені на постачання товарів/послуг для операцій, що оподатковуються ПДВ.

За таких обставин суд приймає як обґрунтовані доводи відповідача та вважає, що вказані податкові накладні не можуть бути віднесені до податкових накладних, порушення граничних термінів реєстрації яких відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України не є підставою для накладення штрафу.

Оцінюючи позицію позивача щодо відсутності повноважень у посадової особи, яка прийняла оскаржуване рішення, суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

У відповідності до ч.1 ст.163 КАС України у відповіді на відзив позивач викладає свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх визнання або відхилення.

Відповідь на відзив - це оцінка позивачем доводів, наданих відповідачем на ті обставини та аргументи, які зазначені у позовній заяві. Метою подання вказаної заяви по суті не є надання нових доводів та аргументів по предмету позову, зміна його підстав.

Аналізуючи зміст відповіді на відзив, суд зазначає, що позивачем не наведено жодних доводів, які б спростовували пояснення та позицію Головного управління, висловлену у відзиві. Позивач фактично навів нові підстави позову, що не відповідає вимогам до змісту такої заяви по суті згідно ст.163 КАС України.

Суд звертає увагу на те, що процесуальне законодавство не обмежує позивача у наданні нових доводів щодо позову або зміні підстав позову, однак такі процесуальні дії оформлюються у відповідній формі шляхом подання письмової заяви (ч.1 ст.47 КАС України).

Згідно ст.47 КАС України крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Однак, вказаного позивачем здійснено не було, у зв`язку із чим суд не може досліджувати нові підстави позову, зазначені у відповіді на відзив.

Суд також не може прийняти вказаний аргумент позивача і з тієї підстави, що дії посадової особи щодо складання оскаржуваного податкового повідомлення-рішення позивачем не оскаржувались.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Оцінка таким діям начальника Чорноморського управління ГУ ДФС в Одеській області Зарицького А. у рамках розгляду даної справи судом не здійснюється, оскільки правомірність цих дій не входить до предмету доказування у справі.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що до позивача правомірно застосовано штраф за порушення граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкових накладних, перелік яких наведено в акті перевірки.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; 5) обов`язковість судового рішення; 6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; 8) розумність строків розгляду справи судом; 9) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Цей процесуальний обов`язок відповідачем дотримано.

Згідно ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У п. 110 рішення Європейського суду з прав людини від 23.07.2002 року у справі «Компанія «Вестберга таксі Актіеболаг» та Вуліч проти Швеції» визначено, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасовувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами для призначення податкових штрафів (санкцій), має саме податкове управління.

Відповідачем у рамках розгляду даної справи доведена обґрунтованість та законність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, тому виходячи із вищевикладеного у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із тим, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, судові витрати зі сплати судового збору не стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень та покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «СТРОЙМЕТАЛЛСЕРВИС» (, адреса: 67663, Одеська обл., Біляївський р-н, с. Усатове, пров. Урядовий, 63) до Головного управління ДФС в Одеській області (, адреса: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повне рішення складено та підписано суддею 15.10.2019 року.

Суддя М.М. Аракелян

.