Справа № 420/1310/19
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1310/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Марина П.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автосервіс-Юг» до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання незаконними та скасувати податкового повідомлення-рішення від 04.12.2018 року №, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Автосервіс-Юг» до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, в якій позивач, з урахуванням заяви про відмову від частини вимог (а.с.18, том 2), просить визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 04.12.2018 року №.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню адже висновки до яких дійшли податкові органи на підставі яких було прийнято рішення про притягнення до відповідальності позивача не відповідають дійсності. Підстави для притягнення до відповідальності, зазначені у податковому повідомленні-рішенні не можуть застосовуватись до позивача з огляду на те, що самим органом, який здійснював перевірку встановлено, що пальне було використане для власного споживання у зв`язку з чим посилання відповідач на норми ПК України не відповідають дійсним обставинам справи і застосовуються до платників податків які здійснюють оптову/роздрібну торгівлю паливом.

Представником відповідача 22.04.2019 року до суду надано відзив на адміністративний позов (а.с.62-65, том 2), згідно якого відповідач зазначає, що не погоджується з доводами позивача адже відповідно до Реєстру платників акцизного податку з реалізації пального ТОВ «Автосервіс-Юг» зареєстрований платником акцизного податку з реалізації пального з 25.03.2016 року №3361. В ході аналізу наданих ТОВ «Автосервіс-Юг» до перевірки документів (актів про списання палива) встановлено підтвердження використання пального для власного споживання. Так протягом січня 2017 року по червень 2018 року включно ТОВ «Автосервіс-Юг» на підставі актів про використання пального використано для власного споживання всього 49110,55 л на загальну суму акцизного податку з відповідних обсягів пального у розмірі 220216,71 грн. При цьому, станом на 16.11.2018 року (дата закінчення перевірки) у ТОВ «Автосервіс- Юг» у порушення п.231.6 ст.231 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) на зазначені обсяги пального 49 110,55 л, які були використані для власного споживання, відсутня реєстрація акцизних накладних більш як 120 календарних днів. Враховуючи вищевикладене, відповідно до п.1202.1 ст.1202 Кодексу, ГУ ДФС в Одеській області винесено ППР від 04.12.2018 року №, про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 50 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального, на які платник податку зобов`язаний скласти таку акцизну накладну/розрахунок коригування на суму 105407,28 грн. податку позивач зобов`язаний складати акцизну накладну. Тобто вищезазначеною перевіркою встановлено порушення вимог Податкового кодексу України.

У додаткових поясненнях представник позивача зазначив, що податковим органом підтверджено і не спростовується самим позивачем використання пального для власного споживання. Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» № 1797-VIII від 21.12.2016 до абзацу другого пункту 231.1 статті 231 ПК України було внесено зміни. Таким чином, починаючи з 21.12.2016 року законодавець зобов`язав складати акцизну накладну на обсяги пального, використаного для власного споживання. Використання пального для власного споживання не є реалізацією та втратою в розумінні Податкового кодексу України. В чинному податковому законодавстві, на момент прийняття рішення і винесення податкового повідомлення рішення №, відсутня норма яка б чітко регламентувала порядок складання акцизних накладних особами, що використовують пальне для власного споживання. При цьому, дії позивача з боку податкового органу кваліфіковано як дії особи, що після реалізації не здійснила складання та реєстрацію акцизних накладних, що не відповідає дійсності, оскільки за відсутності факту реалізації, та, як наслідок обов`язку реєструвати акцизні накладні платник податку не повинен нести відповідальність.

Ухвалою суду від 27.03.2019 року відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 21.05.2019 року здійснено перехід до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 03.07.2019 року зупинено провадження у справі.

Ухвалою суду від 03.09.2019 року занесеною до протоколу судового засідання, поновлено провадження у даній справі.

Представником позивача, 07.10.2019 року надано до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

У зв`язку з відсутністю потреби заслухання свідка чи експерта, судом, керуючись положеннями ч.9 ст.205 КАС України, прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовувалися вимоги, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Автосервіс-Юг» зареєстровано 13.10.2011 року, основний вид економічної діяльності - оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (код КВЕД 46.71).

Головним управлінням ДФС в Одеській області проведена фактична перевірка суб`єкта господарювання ТОВ «Автосервіс-Юг», що розташований за адресою: 65005, Одеська область, м. Одеса, вул. Стовпова, 15-Г, з метою здійснення контролю за дотриманням порядку щодо дотримання норм законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій, свідоцтв.

За результатами проведеної перевірки перевіряючим начальником відділу Поповим В.М., 16.11.2018 року складено Акт про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пального №1726/15-32-40-04/37873435 (а.с.44-48 том 1).

Під час перевірки ТОВ «Автосервіс-Юг» встановлено підтвердження використання пального для власного споживання, зокрема протягом січня 2017 року по червень 2018 року включно ТОВ «Автосервіс-Юг» на підставі актів про використання пального використано для власного споживання всього 49110,55 л на загальну суму акцизного податку з відповідних обсягів пального у розмірі 220216,71 грн., а саме: дизельне паливо по коду УКТ ЗЕД у кількості 45016,74 л на суму акцизного податку з відповідних обсягів пального - 191 994,84 грн.; бензини по кодам УКТ ЗЕД та у кількості 4093,81 л на суму акцизного податку з відповідних обсягів пального - 28 221,87 грн.

Перевіркою також встановлено, що станом на 16.11.2018 року у ТОВ «Автосервіс- Юг» на зазначені обсяги пального 49110,55 л, які були використані для власного споживання, відсутня реєстрація акцизних накладних більш як 120 календарних днів.

Позивач не заперечує нездійснення ним факту реєстрації акцизних накладних.

Відповідно до висновків акту перевірки, перевіряючим встановлено порушення позивачем податкового законодавства, за яке п.1202.2 ст.120 ПК України передбачена відповідальність (а.с.48, том2).

Як встановлено судом та не заперечується позивачем, примірник акту перевірки позивач отримав 20.11.2018 року.

Податковим органом, на підставі встановлених під час перевірки порушень, 04.12.2018 року прийнято податкове повідомлення-рішення № про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 105407,28 грн. (а.с.39, том 1).

Позивач, не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням №, зазначеними в акті, звернувся із скаргою до Державної фіскальної служби України (а.с.40-43).

За результатами розгляду скарги заперечень Державної фіскальної служби України 14.02.2019 року прийнято рішення №7418/6/99-99-11-06-01-25, яким скаргу позивача залишено без задоволення, а суму штрафних санкцій збільшено на 4701,08 грн, в загальному 110108,36 грн. (а.с.51, том1).

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755- IV (далі - ПК України).

Згідно з п.п.14.1.4 п.14.1 ст.14 ПК України визначено акцизний податок - непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції).

Підпунктом 212.1.15 п.212.1 ст.212 ПК України визначено, що платником акцизного податку є особа, яка реалізує пальне.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, позивач зареєстрований платником акцизного податку з реалізації пального з 25.03.2016 року №3361.

В даному випадку спірним питанням є саме не складання позивачем акцизної накладної на обсяги пального, використаного для власного споживання.

Вимоги до акцизної накладної, порядок складання та реєстрації визначені в статті 231 ПК України.

Відповідно до п.231.1 ст.231 ПК України платник податку при реалізації пального зобов`язаний скласти в електронній формі акцизну накладну за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД реалізованого пального та зареєструвати в Єдиному реєстрі акцизних накладних з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи.

Платник податку зобов`язаний скласти акцизну накладну на обсяги пального, використаного для власного споживання; реалізованого та/або використаного для виробництва непідакцизної продукції на умовах, встановлених статтею 229 цього Кодексу; втраченого як у межах, так і понад встановлені норми втрат; зіпсованого, знищеного, в тому числі внаслідок аварії, пожежі, повені, інших форс-мажорних обставин чи з іншої причини, пов`язаної з природним результатом, а також внаслідок випаровування в процесі виробництва, обробки, переробки, зберігання чи транспортування такого пального.

Відповідно до п.231.3. ст.231 ПК України акцизна накладна складається платником податку в день реалізації пального при кожній повній або частковій операції з реалізації пального.

Право на складання акцизних накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники акцизного податку в порядку, передбаченому статтею 212 цього Кодексу (п.231.4. ст.231 ПК України).

При реалізації пального особа, яка реалізує пальне, зобов`язана в установлені терміни скласти акцизну накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі акцизних накладних, така реєстрація вважається наданням акцизної накладної отримувачу пального. Акцизні накладні, які не надаються отримувачу пального, та акцизні накладні/розрахунки коригування, складені за операціями з реалізації пального суб`єктам господарювання та фізичним особам, які не є платниками акцизного податку, також підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі акцизних накладних (п.231.5. ст.231 ПК України).

Відповідно до п.231.6. ст.231 ПК України реєстрація акцизних накладних та/або розрахунків коригування у Єдиному реєстрі акцизних накладних здійснюється не пізніше п`ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Як зазначено судом вище, відповідачем під час проведення перевірки встановлено підтвердження використання пального для власного споживання, зокрема протягом січня 2017 року по червень 2018 року включно всього 49110,55 л на загальну суму акцизного податку з відповідних обсягів пального у розмірі 220216,71 грн.

Відповідно до абз.2 п.231.1 ст.231 ПК України платник податку зобов`язаний скласти акцизну накладну на обсяги пального, використаного для власного споживання.

Як вбачється з положень ст.231 ПК України, законодавець здійснив прив`язку реєстрації акцизних накладних до дати складання.

Проте, як встановлено судом та не заперечується відповідачем, під час проведення перевірки встановлено підтвердження використання позивачем пального саме для власного споживання. Тобто позивач не здійснював реалізацію пального, а використовував його для власного споживання.

В даному випадку, на момент винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, податковим законодавством не визначено чіткого порядку складання акцизних накладних особами, що використовують пальне для власного споживання.

Відповідно до положень ст.120-2 ПК України, порушення платниками акцизного податку граничних термінів реєстрації акцизних накладних/розрахунків коригування до акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних, встановлених статтею 231 цього Кодексу, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі:

2 відсотків від суми акцизного податку з відповідних обсягів пального, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів;

10 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

20 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

30 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 61 до 90 календарних днів;

40 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 91 і більше календарних днів.

120-2.2. Відсутність з вини платника акцизного податку реєстрації акцизної накладної в Єдиному реєстрі акцизних накладних/розрахунку коригування протягом більш як 120 календарних днів після дати, на яку платник податку зобов`язаний скласти акцизну накладну/розрахунок коригування, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального, на які платник податку зобов`язаний скласти таку акцизну накладну/розрахунок коригування.

120-2.3. Сума акцизного податку для цілей пунктів 120-2.1 і 120-2.2 цієї статті визначається за ставкою, що встановлена на дату реалізації пального, та курсом Національного банку України, що діє на перший день кварталу, в якому здійснюється реалізація пального.

Крім того, податковим органом під час перевірки не встановлено факту реалізації позивачем пального без обов`язку скласти акцизну накладну, що унеможливлює застосування до позивача ст.120-2 ПК України.

Таким чином, встановлені судом обставини справи і наведені норми чинного законодавства свідчать, що відповідачем, при прийнятті спірного рішення, не дотримано зазначених принципів, зокрема, останнім було застосовано до позивача штрафні санкції без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття правомірного рішення.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що позивачем не порушено вимоги законодавства, адже законодавством не визначено чіткого порядку складання акцизних накладних особами, що використовують пальне для власного споживання.

Суд звертає увагу відповідача, що відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 242 КАСУ, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Судові витрати розподілити відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 9, 72-73, 77, 78, 90, 242, 245, 255, 295 КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Автосервіс-Юг» до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання незаконними та податкового повідомлення-рішення від 04.12.2018 року № задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 04.12.2018 року №.

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області, за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автосервіс-Юг» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Автосервіс-Юг» (, 65098, Одеська обл., м.Одеса, вул. Стовпова, будинок 15-Г).

Відповідач: Головне управління ДФС в Одеській області (, 65044, м.Одеса, вул. Семінарська, 5).

Суддя П.П.Марин

.