Справа № 340/1464/19
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 жовтня 2019 року м. Дніпросправа № 340/1464/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),

суддів: Дурасової Ю.В., Баранник Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Новошицької О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.07.2019 року (суддя Кармазина Т.М.) по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності і зобов`язання вчинити певні дії

в с т а н о в и В:

В червні 2019 року представник ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності і зобов`язання вчинити певні дії, де просив:

-визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо не поновлення ОСОБА_1 пенсії;

-визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у поновленні пенсії ОСОБА_1 від 03.01.2019 року;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2009 року відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.07.2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності і зобов`язання вчинити певні дії залишено без розгляду в частині вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести поновлення та виплату пенсії за віком за період з 07.10.2009 року по 20.12.2018 року включно.

Рішення суду обґрунтовано тим, що відмовляючи у задоволенні позовних вимог за період з 07.10.2009 року по 20.12.2018 року суд першої інстанції виходив з того, що днем звернення, зокрема за поновленням виплати пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами. Враховуючи дату звернення представника позивача до пенсійного органу 21.12.2018 року, суд дійшов висновку, що позовні вимоги за період з 07.10.2009 року по 20.12.2018 року задоволенню не підлягають.

Не погодившись з ухвалою суду представник позивача подав апеляційну скаргу, де просив скасувати ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.07.2019 року та прийняти рішення про направлення справи для продовження судового розгляду в частині визначення строку з якого має бути поновлена пенсія позивача до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що на думку представника позивача, ОСОБА_1 має право на відновлення пенсії з 07.10.2009 року, адже 07.10.2009 року рішенням Конституційного суду України №25-рп/2009 були скасовані дискримінуючі положення законодавства, що забороняли виплату пенсії громадян, які виїхали на постійне місце проживання за кордон, і яке обгрунтовано нормами ст. 34,46,49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в зв`язку з наступним.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 виїхала на постійне місце проживання до країни Ізраїль, внаслідок чого 28 листопада 2008 року їй припинено нарахування і виплату пенсії.

02 вересня 2018 року на прийомі у адвоката Вадима Меламеда, позивачу стало відомо, що вона має право на пенсію з 07.10.2009 року, оскільки Рішенням Конституційного Суду України від 07.10.2019 №25-рп/2009 визнано такими, що не відповідають Конституції України положення пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV щодо припинення виплати пенсії пенсіонерам на час постійного проживання за кордоном у разі, якщо Україна не уклала з відповідною державою міжнародний договір з питань пенсійного забезпечення і якщо згода на обов`язковість такого міжнародного договору не надана Верховною Радою України.

21.12.2018 року представник позивача, діючи на підставі нотаріальної довіреності, надіслав до відповідача заяву ОСОБА_1 та нотаріально посвідчені копії документів.

09.01.2019 року представником позивача отримано лист, яким позивачу відмовлено у поновлені пенсії.

Не погодившись з даним рішенням представник позивача звернувся до суду.

З дня набрання чинності Рішенням №25-рп/2009, тобто з 07.10.2009р. виникли підстави для поновлення конституційного права осіб на виплату пенсії, виплата якої була зупинена на підставі положень зазначеного Закону №1058-ІV. З цього часу органи пенсійного фонду були зобов`язані відновити виплату пенсії громадянам України, які виїхали на постійне місце проживання за кордон.

Проте наявність обов`язку у пенсійного органу відновити виплату пенсії не позбавляє громадян, зокрема позивача, необхідності щодо захисту свого права. Отже, після прийняття та опублікування Рішення №25-рп/2009 та невідновлення виплати пенсії позивачу, позивач повинна була дізнатися про порушення свого права, а відтак і розпочався відлік строку звернення до суду.

Відповідно до ч.2 статті 99 КАС України (в редакції до 15.12.2017р.) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 100 цього Кодексу встановлено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Відповідно до частини другої цієї статті позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Отже, даний спір повинен розглядатися у межах звернення до адміністративного суду, тобто в межах шестимісячного строку.

Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 08.12.2015р. (справа №21-5653а15) та від 08.06.2016р. (справа №505/2135/14-а), а також в постановах Верховного Суду від 12.06.2018р. (справа №577/50/17-а), від 27.02.2018р. (справа №523/5348/17).

Підстав для поновлення строку звернення до суду, які б можна було вважати поважними, представником позивача не наведено.

З огляду на вищевказане, з урахуванням часу звернення до суду 03.06.2019 року, позовні вимоги в частині поновлення виплати їй пенсії підлягають задоволенню з 21.12.2018 року (з урахуванням дати звернення із заявою про поновлення пенсії), а позовні вимоги за період з 07.10.2009 року по 20.12.2018 року включно, підлягають залишенню без розгляду.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстави вважати, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини та/або процесуального права.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.07.2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова

суддя Н.П. Баранник