Справа № 640/5600/19
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

16 жовтня 2019 року № 640/5600/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві
провизнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення індивідуального коефіцієнту заробітної плати та зобов`язання відповідача вчинити такі дії.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем протиправно переглянуто коефіцієнт заробітної плати з 1,20712 на 1,1682, що призвело до зменшення пенсії позивача.

Відповідачем через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову, оскільки коефіцієнт заробітної плати було переглянуто у зв`язку із проведенням індивідуального перерахунку пенсії, під час якого було встановлено, що до страхового стажу зараховано період перебування на обліку у центрі зайнятості, а заробітна плата обчислювалась без урахування цього періоду.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 є пенсіонером та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві, як одержувач пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

26.02.2018 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві з заявою про перерахунок пенсії відповідно до частини четвертої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Листом від 08.01.2019 № 2508/02/К-9939 Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві повідомило позивача, що при призначенні пенсії заробітна плата обчислювалася без урахування періодів перебування на обліку в центрі зайнятості (з 01.07.2000 по 16.09.2000 та з 25.01.2005 по 12.05.2005), у зв`язку з чим при здійсненні індивідуального перерахунку пенсії до матеріалів пенсійної справи внесені данні про заробітну плату з 01.07.2000 по 16.09.2000 та з 25.01.2005 по 12.05.2005, що призвело до зменшення коефіцієнту заробітної плати та, відповідно - до зменшення суми пенсійної виплати.

Позивач, вважаючи, що дії відповідача є протиправними та такими, що звужують його конституційні права, звернулась з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною першою статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини четвертої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі за текстом також - Закон) у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 24 Закону страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Абзацом третім цієї частини встановлено, що період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону розмір пенсії за віком визначається за формулою:

П = Зп х Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Згідно з частиною першою статті 40 Закону для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

При цьому, абзацом двадцять третім частини другої цієї статті визначено, що при обчисленні коефіцієнта заробітної плати (доходу) за періоди сплати страхових внесків за застрахованих осіб, зазначених у пунктах 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону, та за періоди, які включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, враховується мінімальний розмір заробітної плати.

З матеріалів пенсійної справи вбачається, що позивач у періоди з 01.07.2000 по 16.09.2000 та з 25.01.2005 по 12.05.2005 перебувала на обліку у центрі зайнятості та отримувала допомогу по безробіттю як особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття.

Відомості про врахування зазначених періодів не були відображені у індивідуальних відомостях про застраховану особу та, відповідно, не були враховані при розрахунку пенсії, оскільки у попередньому розрахунку пенсії, що проводився у 2016 році, взагалі відсутні періоди з 01.07.2000 по 16.09.2000.

Саме зазначене було встановлено органами Пенсійного фонду України при розгляді заяви позивача від 26.02.2018 про перерахунок пенсії.

Відтак, відомості про періоди отримання позивачем допомоги по безробіттю та відповідні суми доходів було внесено до матеріалів пенсійної справи. У подальшому, на підставі скоригованих відомостей було проведено перерахунок пенсії, внаслідок чого індивідуальний коефіцієнт заробітної плати зменшився з 1,20712 на 1,16982, що призвело до зменшення розміру пенсії.

Таким чином, під час розгляду справи судом встановлено, що до страхового стажу позивача зараховані періоди, протягом яких особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю, тоді як заробітна плата обчислювалась без врахування цих періодів, що не відповідає вимогам законодавства.

З урахуванням наведеного, органами Пенсійного фонду України правомірно було переглянуто індивідуальний коефіцієнт заробітної плати позивача, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 241, 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - відмовити повністю.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.П. Огурцов