Справа № 420/6311/18
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 420/6311/18

адміністративне провадження № К/9901/25988/19

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Яковенка М. М., розглянувши касаційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 березня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року у справі № 420/6311/18 за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Луганської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

До Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Державної фіскальної служби України.

Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 30 вересня 2019 року касаційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 березня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року у справі № 420/6311/18 залишено без руху, з підстав її невідповідності вимогам ст. 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в частині необхідності надання документу про сплату судового збору.

У межах строку, встановленого судом, скаржник судовий збір не сплатив, а надіслав клопотання про поновлення процесуального строку для усунення недоліків касаційної скарги, з посиланням на те, що скаржником підготовлено платіжне доручення про сплату судового збору у розмірі 2819,20 грн., яке направлено до виконання до Державної казначейської служби України, але оплату судового збору Державною казначейською службою України проведено не було, у зв`язку з тим, що протягом встановленого терміну останньою були зупинені операції на рахунках Державної фіскальної служби України.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Продовження строку є надання нового строку на вчинення процесуальної дії, яка не була з поважної причини вчинена у заздалегідь встановлений судом строк.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 2 КАС України, одним із принципів адміністративного судочинства є рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.

Частина 2 ст. 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Разом з тим, положення наведеної статті процесуального закону надає суду певні можливості для зменшення тягаря судових витрат за своїм розсудом у кожній конкретній ситуації, тоді як Закон України «Про судовий збір» у певних категоріях справ/певної категорії населення безальтернативно звільняє від обов`язку сплачувати судовий збір, серед яких органи доходів і зборів відсутні (ст. 5 Закону України «Про судовий збір»).

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001року у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Державна фіскальна служба України та її територіальні органи (органи доходів і зборів) є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Після прийняття Закону України «Про Державний бюджет України» на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов`язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).

У п. 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 року № 228, зазначено, що під час складання на наступний рік розписів відповідних бюджетів, кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету та планів спеціального фонду, планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів) і помісячних планів використання бюджетних коштів враховуються обсяги здійснених видатків і наданих кредитів з бюджету згідно з тимчасовими розписами відповідних бюджетів та тимчасовими кошторисами, тимчасовими планами використання бюджетних коштів і тимчасовими помісячними планами використання бюджетних коштів.

Обставини, пов`язані з неможливістю сторони сплатити судовий збір, у тому числі, пов`язані з фінансуванням суб`єкта владних повноважень з державного бюджету України та зупиненням Державною казначейською службою України операції на рахунках боржника, призначених для сплати судового збору, не є підставою для несплати судового збору. З наданого до суду ласта Державної казначейської служби України до Державної фіскальної служби України від 07 жовтня 2019 року, не є можливим встановити строки можливого розблокування рахунків. Тобто таке, не вирішене та невизначене питання не може мати наслідків для задоволення клопотання.

На підставі викладеного, Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про поновлення процесуального строку для усунення недоліків касаційної скарги.

Крім того, вимоги ухвали про залишення касаційної скарги без руху скаржником не виконані, недоліки касаційної скарги не усунуті.

Таким чином, станом на 17 жовтня 2019 року відповідач не усунув недоліки касаційної скарги, які стали підставною для залишення її без руху.

За приписами ч. 2 ст. 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 330 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 169 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Керуючись статтями 169, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Державної фіскальної служби України про поновлення процесуального строку для усунення недоліків касаційної скарги.

Касаційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 березня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року у справі № 420/6311/18 повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Яковенко