Справа № 1.380.2019.002085
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2019-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/8392/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Пліша М.А., Шинкар Т.І.

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу приватного підприємства «Реліквія» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 липня 2019 року в справі №1.380.2019.002085 (головуючий суддя Коморний О.І., час ухвалення 09:44, повний текст рішення складений 08.07.2019, м. Львів) за адміністративним позовом приватного підприємства «Реліквія» до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправними та скасування припису,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року приватне підприємство «Реліквія» (надалі - ПП «Реліквія»; позивач) звернулося в суд з позовом до Головного управління Держпраці у Львівській області (надалі - ГУ Держпраці у Львівській області; відповідач), в якому просило визнати протиправним та скасувати припис про усунення виявлених порушень №ЛВ1885/893/АВ/П від 09.04.2019, винесений головним управлінням Держпраці у Львівській області.

Рішенням від 03 липня 2019 року Львівський окружний адміністративний суд у задоволенні позову відмовив повністю.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, приватне підприємство «Реліквія» оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги доводи щодо порушення відповідачем процедури вручення акта інспекційного відвідування, яка передбачена Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю. Зазначені нормативно-правові акти передбачають обов`язковість особистого вручення акта, складеного за наслідками заходу контролю об`єкта відвідування, що в свою чергу є гарантією дотримання права на подання таким своїх заперечень.

Крім того, апелянт вважає, що і припис було винесено завчасно, до розгляду відповідачем заперечень на акт перевірки.

Апелянт вказує також на безпідставність проведення перевірки. Так, згідно зі ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» підставою для здійснення позапланового заходу є, зокрема, звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю, здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності).

Отже, з урахуванням наведеної норми, вказане звернення повинно стосуватися порушень прав особи, яка звертається, а не інших осіб.

Натомість фізична особа, яка звернулася, не навела обставин, які підтверджують порушення її прав і свобод, а тому не може бути підставою для проведення перевірки.

Відповідне звернення фізичної особи про порушення фізичними особами - суб`єктами господарювання чи юридичними особами законодавства про працю та зайнятість населення, повинно бути обґрунтованим та завжди стосуватися порушення їх прав та інтересів, а не порушень прав та інтересів інших осіб.

Проте суд першої інстанції не надав належної оцінки зверненню, яке є в матеріалах справи, та послужило підставою для проведення перевірки.

Скаржник також заперечує порушення, які встановлені під час перевірки та наведені в акті перевірки.

Загалом вважає, що порушення порядку проведення перевірки щодо звернення фізичної особи та предмету проведення перевірки є самостійними підставами для визнання перевірки незаконною, а прийняте за її результатами рішення протиправним.

З огляду на викладене, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити повністю.

Головне управління Держпраці у Львівській області подало відзив на апеляційну скаргу, в якому обґрунтовує правомірність оскарженого відповідачем рішення суду першої інстанції та просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційного суду підтримав вимоги апеляційної скарги та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача заперечив вимоги апеляційної скарги та просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що відповідно до направлення №0721 від 29.03.2019 на проведення інспекційного відвідування у ПП «Реліквія» (а.с.37), на підставі наказу від 29.03.2019 р. № 0721-П (а.с.38), головними державними інспекторами відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів у Львівській області Тріль Іриною Богданівною , Климчук Наталією Анатоліївною , Мицаком Олександром Омеляновичем , Гуцолом Володимиром Тарасовичем , Кучмою Марією Ігорівною , Блажевською Роксоланою Богданівною , Гумен Вікторією Ігорівною , Веліахмедовим Борисом Заїдовичем , Бойко Галиною Володимирівною та інспектором праці Ракубовчук Світланою Богданівною, у зв`язку з неможливістю проведення інспекційного відвідування через відсутність документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування від 29.03.2019 (а.с.40-42) і вимогу про надання документів №ЛВ1885/893/НД/ПД від 29.03.2019 (а.с.43-44), якою зобов`язано суб`єкт господарювання надати вказані документи до 08.04.2019.

Термін проведення інспекційного відвідування перенесено на 08.04-09.04.2019 згідно з наказом №0734/1-П від 01.04.2019.(а.с.39)

08.04-09.04.2019 проведено інспекційне відвідування, за результатами якого складено акт інспекційного відвідування № ЛВ1885/893/НД/АВ від 09.04.2019, яким зафіксовано порушення законодавства про працю, а саме: ч.1 ст.116 КЗпП України (не проведено виплату звільненому працівникові всіх належних від підприємства сум у день звільнення), ч.1 ст.117 КЗпП України (не нараховано середній заробіток за весь час затримки виплати належних працівникові сум), ч.1 ст.47 КЗпП України (належно оформлена трудова книжка не видана працівникові у день звільнення), ч.1 ст.38 КЗпП України (не дотримано встановлений законодавством строк попередження власника про розірвання трудового договору за власним бажанням працівника) (а.с.14-16).

Також винесено припис про усунення виявлених порушень № ЛВ1885/893/АВ/П від 09.04.2019, в якому надано строк для усунення виявлених порушень законодавства до 24.04.2019 (а.с.12-13).

Не погоджуючись з приписом відповідача про усунення виявлених порушень, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції керувався тим, що відповідачем доведено факт порушення позивачем законодавства про працю в частині порушення термінів виплати звільненому працівникові всіх належних йому від підприємства сум, видачі належним чином оформленої трудової книжки та порушення встановленого законодавством строку попередження власника про розірвання трудового договору за власним бажанням працівника.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.4 ст.2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V (далі - Закон №877-V) заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Статтею 259 Кодексу законів про працю України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - КЗпП України) встановлено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України 11.02.2015 року №96 затверджено Положення про Державну службу України з питань праці, згідно з яким Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику, зокрема з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення.

Згідно з пунктом 7 цього Положення Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.

Постановою Кабінету Міністрів України №295 від 26.04.2017 року "Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (надалі - Порядок №295), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування).

Відповідно до пункту 2 Порядку №295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Підстави для проведення інспекційних відвідувань передбачені у пункті 5 Порядку №295. Так, згідно з підпунктом 1 пункту 5 Порядку №295 інспекційні відвідування проводяться за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю.

Як слідує з наказу Головного управління Держпраці у Львівській області від 29.03.2019 №0721-П, перевірка позивача здійснюється на підставі п.п.1 п.5 порядку №295 за зверненням особи, прізвище якої затерте в копії наявного в матеріалах справи наказу від 07.03.2019 вх. №С-271.

Не містить прізвища та даних особи і копія заяви, долучена до матеріалів справи відповідачем, в якій зазначено, що невідомій особі при звільненні не виплачено розрахункові та не передано трудової книжки. Заява датована 07.03.2019 та зареєстрована ГУ Держпраці у Львівській області за вх. №С-271.

Проте відповідно до ст. 5 Закону України "Про звернення громадян", у зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати.

Заява, на яку покликається відповідач у наказі про проведення перевірки та яку суд першої інстанції взяв до уваги як належний та допустимий доказ для проведення перевірки позивача, таким вимогам не відповідає, оскільки не містить жодних даних заявника, а також вказівки на роботодавця, який, на переконання відповідача, допустив порушення норм трудового законодавства при звільненні працівника ОСОБА_10

Більше того, з матеріалів справи апеляційний суд не вбачає, що суд першої інстанції досліджував оригінал зазначеної вище заяви колишнього працівника позивача та оригінал наказу. Натомість наявні у справі копії з копій вказаних документів відповідно до ст. 75 КАС України не можуть вважатися достовірними доказами, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відтак, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що підстав для проведення перевірки, визначених п. 5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №295 від 26.04.2017, у відповідача не було.

Обґрунтованими вважає колегія суддів і покликання скаржника на порушення процедури винесення припису.

Так, відповідно до пунктів 19, 20, 21 Порядку №295 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об'єкта відвідування або його уповноваженим представником. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування.

Якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною. Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів з дати підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.

Відповідно до пунктів 27, 29 Порядку №295 у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об`єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

Припис вноситься об`єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду.

Наявна в матеріалах справи копія акта перевірки не місить підпису уповноваженої особи позивача, а також запису про відмову останнього підписати акт, що свідчить про невручення такого представнику позивача після звершення інспекційного відвідування.

Відтак, такі дії відповідача позбавили керівника (уповноваженого представника) ПП «Реліквія» надати свої зауваження для врахування таких при винесенні припису.

Направлені на адресу відповідача зауваження після отримання акта перевірки та припису 22.04.2019 не були розглянуті та враховані при винесенні припису, оскільки такий, як і акт перевірки складено в один день - 09.04.2019 та направлено позивачу поштовою кореспонденцією.

Щодо виявлених порушень. Так, за результатами інспекційного відвідування представниками відповідача встановлено, зокрема, невчасну виплату звільненому працівникові заробітної плати, що свідчить про порушення норм ст. 116 КЗпП України, а також невиплату середнього заробітку за час затримки такої виплати (ст. 117 КЗпП України).

Статтею 117 КЗпП України передбачено, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що одним із основних критеріїв застосування відповідальності у разі виявлення контролюючим органом затримки у виплаті працівнику заробітної плати, є вина підприємства.

Визначаючи наявність або відсутність вини підприємства у даній ситуації, колегія суддів бере до уваги фактичні обставини справи, а саме те, що працівника ОСОБА_10 було звільнено 22.02.2019 (п`ятниця), а виплату належних при звільненні сум було проведено 25.02.2019 (понеділок). При цьому в матеріалах справи є акт підтвердження відмови від отримання повного розрахунку при звільненні, складений керуючим санацією ПП «Реліквія» АДРЕСА_1, в присутності адміністраторів ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , датований 22.02.2019, в якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_10 отримати трудову книжку та розрахунок при звільненні, з яким він не погоджувався.

Оскільки виплата заробітної плати здійснювалася через касу підприємства, що підтверджується копією наявної в матеріалах справи відомістю на виплату готівки №48 від 25.02.2019, здійснити таку 22.02.2019 за умов відмови ОСОБА_10 . отримати таку, було неможливим не з вини підприємства.

Виходячи зі встановлених вище обставин справи, колегія суддів вважає, що позивач вжив всіх можливих заходів, спрямованих на виконання своїх зобов`язань перед працівником, здійснив розрахунок з працівником у найкоротший строк, відтак, затримка за вказаними виплатами виникла не з вини позивача.

Крім того, вказані обставини були усунуті позивачем ще до проведення перевірки, складення акта перевірки та винесення припису про усунення порушень.

Щодо порушення позивачем ст. 38 КЗпП України, а саме - розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, з працівником за наявності письмового попередження власника або уповноваженого ним органу не за два тижні, то таке порушення не підтверджується належними доказами. Так, з наявної в матеріалах справи заяви ОСОБА_10 про звільнення з роботи з посади продавця за власним бажанням з 22.02.2019, колегія суддів вбачає, що така не містить дати написання заяви, що унеможливлює встановити дотримання регламентованих ст. 38 КЗпП України строків.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, в сукупності з порушенням процедури (порядку) інспекційного відвідування, що мало вплив на правомірність оспорюваного припису, колегія суддів дійшла висновку про те, що спірний припис про усунення виявлених порушень №ЛВ1885/893/АВ/П від 09.04.2019 прийнятий необґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Суд першої інстанції не звернув на вказані обставини належної уваги, не дослідив їх належним чином та не надав їм відповідної правової оцінки, а тому дійшов помилкового висновку щодо відсутності підстав для задоволення адміністративного позову.

В силу приписів ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для вирішення справи, та неправильне застосування норм матеріального права, а тому вважає правильним скасувати судове рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити повністю.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до квитанцій № 9926 від 22.04.2019 та № 4103 від 05.08.2019 ПП «Реліквія» сплачено судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги в розмірах 1921 грн та 2881,50 грн відповідно.

Відтак, враховуючи задоволення апеляційної скарги та вимоги ч. 6 ст. 139 КАС України, на користь ПП «Реліквія» слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань 4 802, 50 грн сплаченого судового збору.

Керуючись ст. ст. 243, 310, 315, 317, 321, 322 , 325, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу приватного підприємства «Реліквія» задовольнити.

Скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 липня 2019 року в справі №1.380.2019.002085 та ухвалити постанову, якою адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держпраці у Львівській області про усунення виявлених порушень №ЛВ1885/893/АВ/П від 09.04.2019.

Стягнути на користь приватного підприємства «Реліквія» () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Львівській області () судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 4 802 (чотири тисячі вісімсот дві) гривні 50 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді М. А. Пліш
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 16.10.2019.