Справа № 580/2443/19
Суддя: В.А. Гайдаш
Дата ухвалення: 2019-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року справа № 580/2443/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гайдаш В.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Баклаженко Н.В.,

представника позивача Баранова К.М (за посадою),

представника відповідача Крицького Ю.Г. (за довіреністю),

розглянувши по суті у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Черкасирибгосп» до Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось приватне акціонерне товариство «Черкасирибгосп» (вул. Смілянська, 2, м. Черкаси, 18001, далі позивач) з позовом до Головного управління ДФС у Черкаській області (вул. Хрещатик, 235, м.Черкаси, 18002, далі - відповідач), в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 15.04.2019 №, №, №, №, №1, №, № та від 11.07.2019 №.

Ухвалою суду від 12.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у даній справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що гідроспоруди, які лише передані приватному акціонерному товариству «Черкасирибгосп» на зберігання у відповідності до договору зберігання, є державною власністю, балансоутримувачем яких є ДП «Укрриба», тому позивач не є користувачем земельними ділянками у розумінні ст. 269 Податкового кодексу України, на яких розташовані вищевказані гідротехнічні споруди. Також вказано, що не є платником земельного податку особа до моменту виникнення у неї прав на земельну ділянку відповідно до запису, сформованого у державному земельному кадастрі, тому до такого моменту зазначена особа відповідно до вимог Податкового кодексу України не повинна сплачувати земельний податок, а позивач наголошує, що у 2018 році не був, ні власником, ні користувачем земельних ділянок під гідротехнічними спорудами.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі з підстав, зазначених вище.

Відповідач позов не визнав, представник відповідача в судовому засіданні просив суд у його задоволенні відмовити повністю, надав до суду письмовий відзив на позов, в якому зазначив, що позивачу правомірно винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення, оскільки позивачем занижено податкові зобов`язання із земельного податку за користування земельними ділянками на яких розташовані гідротехнічні споруди рибницьких ставів та знаходяться за адресою: Головне підприємство м. Черкаси, вул. Портова, 5. Рибдільниці: Черкаська обл., Городищенський р-н, с. Вязівок (Рибгосп «Вязівок»); Черкаська обл., Жашківський р-н, с. Бузівка (Рибгосп «Гірський Тікич»); Черкаська обл., Кам`янський р-н, с.Телепине (Рибгосп «Телепине»); Черкаська обл., Кам`янський р-н, с. Баландино; Черкаська обл., Кам`янський р-н, с. Радиванівка; Черкаська обл., Кам`янський р-н, с. Лузанівка; Черкаська обл., Канівський р-н (Рибгосп «Степанці»); Черкаська обл., Кам`янський р-н, с.Синявка; Черкаський р-н, с. Червона Слобода (Рибгосп «Червона Слобода»); Черкаський р-н, с. Худяки (Рибгосп «Худяки»). Також вказано, що факт використання позивачем земельних ділянок на яких розташовані гідротехнічні споруди рибницьких ставів, також підтверджується додатками до державних актів на право постійного користування землею. З урахуванням вищевикладених обставин представник відповідача вважає, що оскаржувані рішення скасуванню не підлягають.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Черкаській області на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, ст. 75, ст. 82 Податкового кодексу України проведено документальну планову виїзну перевірку приватного акціонерного товариства «Черкасирибгосп» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018. Результати перевірки оформлені актом від 18.03.2019 №87/23-00-144-0107/00476814.

Вищевказаною перевіркою, зокрема, встановлено порушення позивачем вимог пп.269.1.2 п.269.1 ст. 269 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено земельний податок за 2018 рік на загальну суму 7351527,81 грн., в т. ч.: Городшценський район, с. В`язівок (КОАТУУ ) на суму 91074,44 грн.; Жашківський район, с.Бузівка (КОАТУУ ) на суму 2401300,80 грн.; Канівський район, с. Синявка (Косарівська с.р.) (КОАТУУ ) на суму 234602,70 грн.; Канівський район, с.Степанці (КОАТУУ ) на суму 309464,80 грн.; Черкаський район, с. Худяки (КОАТУУ ) на суму 338794,72 грн.; Черкаський район, с. Сагунівка (КОАТУУ ) на суму 844948.32 грн.; Черкаський район, с. Леськи (КОАТУУ ) на суму 290026,17 грн.; Кам`янрький район с. Баландино (КОАТУУ ) на суму 825866,74 грн.; Кам`янський р-н с. Баландино (КОАТУУ ) на суму 133157,46 грн.; Кам`янський район с. Телепино (КОАТУУ ) на суму 1862172,06 грн.; Кам`янський район с. Лузанівка (КОАТУУ ) на суму 20119,6 грн.

На підставі указаного акту перевірки від 18.03.2019 №87/23-00-144-0107/00476814 Головним управлінням ДФС у Черкаській області відповідно п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України прийнято податкові повідомлення-рішення:

- від 11.07.2019 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «земельний податок з юридичних осіб» по Косарівській сільській раді в сумі 160027,07 грн.;

- від 15.04.2019 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «земельний податок з юридичних осіб» по В`язівській сільській раді в сумі 113843,05 грн.;

- від 15.04.2019 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «земельний податок з юридичних осіб» по Бузівській сільській раді в сумі 3001626 грн.;

- від 15.04.2019 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «земельний податок з юридичних осіб» по Сагунівській сільській раді в сумі 1056185,40 грн.;

- від 15.04.2019 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «земельний податок з юридичних осіб» по Телепинській сільській раді в сумі 2327715,08 грн.;

- від 15.04.2019 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «земельний податок з юридичних осіб» по Радиванівській та Баланденській сільських радах в сумі 1198780,25 грн.;

- від 15.04.2019 №1, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «земельний податок з юридичних осіб» по Леськівській сільській раді в сумі 786026,11 грн.;

- від 15.04.2019 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «земельний податок з юридичних осіб» по Степанецькій сільській раді в сумі 386830,98 грн.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до п. п. 286.1, 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Із матеріалів справи судом встановлено, що підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень також слугували державні акти на право постійного користування земельними ділянками, що видані в період з 1998 року по 2001 рік Черкаському обласному державному виробничому сільськогосподарсько-рибоводному підприємству «Черкасирибгосп», зокрема, акти постійного користування земельною ділянкою: від 18.04.2001 № І-ЧР 000909, від 18.04.2001 № І-ЧР 000908, від 18.04.2001 № І-ЧР 000907, від 18.01.2001 № І-ЧР 000932, від 17.01.2001 № І-ЧР 000949, від 25.01.2001 № І-ЧР 000950, від 29.09.1998 № 4P 17-113, від 12.04.2001 № І-ЧР 000930, від 20.04.2001 № І-ЧР 000903, від 21.04.2001 № І-ЧР 000904, від 20.04.2001 № І-ЧР 000905, від 20.04.2001№ І-ЧР 000906.

Однак, як вже встановлено судом, ПАТ «Черкасирибгосп» у 2018 було зберігачем гідроспоруд відповідно до договору від 01.12.2010 №29/10 зберігання з правом користування майна (гідротехнічних споруд), які обліковуються на балансі ДП «Укрриба», що знаходяться на земельних ділянках в Кам`янському, Городищенському, Жашківському, Канівському, Черкаському районах і не є користувачем земельних ділянок в розумінні ст. 269 ПК України, а у вищевказаних актах постійного користування земельною ділянкою не зазначено конкретних кадастрових номерів земельних ділянок та станом на момент перевірки право власності на земельні ділянки не зареєстровано, також відсутні записи щодо них і в Державному земельному кадастрі.

Посилання відповідача в акті перевірки та у відзиві на позов на додатки до цих державних актів на право постійного користування землею не приймається до уваги, оскільки на вимогу суду представником ГУ ДФС у Черкаській області не надано до суду вказаних додатків до державних актів на право постійного користування землею.

Відповідач, приймаючи податкове повідомлення-рішення від 15.04.2019 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «земельний податок з юридичних осіб» по Бузівській сільській раді в сумі 3001626 грн., не врахував, що ПАТ «Черкасирибгосп» не є власником або користувачем земельних ділянок із кадастровими номерами: :01:001:1838, площею 5,741 га; :01:001:1837, площею 21,4487 га; :01:001:1836, площею 44,9304 га, які розташовані в Черкаській області, Жашківський район, Вузівська сільська рада, що підтверджується витягами з ДЗК та в яких зазначено, що вказані вище земельні ділянки є державною власністю з цільовим призначенням «Для рибогосподарських потреб», однак інформація щодо власників та користувачів в ДЗК відсутня.

Крім того, відповідач приймаючи податкове повідомлення-рішення від 11.07.2019 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «земельний податок з юридичних осіб» по Косарівській сільській раді в сумі 160027,07 грн., встановив, що ПАТ «Черкасирибгосп» є користувачем земельної ділянки (кадастровий номер :01:001:0912) площею 79,9978 га, що розташована у с. Синявка Канівського району Черкаської області.

Однак судом встановлено, що ПАТ «Черкасирибгосп» сплачувало у 2018 році земельний податок за вищевказану земельну ділянку в сумі 31847,92 грн., що дорівнює 1% від нормативно - грошової оцінки землі за користування вказаною земельною ділянкою та підтверджується наявними у матеріалах адміністративної справи доказами, проте вказана земельна ділянка використовується за цільовим призначенням «Водогосподарських підприємств», для якої ставка земельного податку в рішенні Козарівської сільської ради Канівського району Черкаської області від 14.07.2017 №19/4 не встановлена, тому контролюючий орган протиправно визначив ставку податку для земельних ділянок із цільовим призначенням «інше використання» в розмірі 5,0 відсотків від їх нормативної грошової оцінки.

ГУ ДФС у Черкаській області, приймаючи податкове повідомлення-рішення від 15.04.2019 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «земельний податок з юридичних осіб» по В`язівській сільській раді в сумі 113843,05 грн., не звернуло увагу, що ПАТ «Черкасирибгосп» не є власником або користувачем земельних ділянок із кадастровими номерами: :01:001:1197, площею 1,13 га; :01:001:1196, площею 0,83 га; :02:001:2885, площею 2,8209 га; :02:001:2884, площею 75,2753 га; :02:001:2886, площею 21,9588 га, які розташовані в с. В`язівок Городиценського району Черкаської області, що підтверджується витягами з ДЗК та в яких зазначено, що вказані вище земельні ділянки є державною власністю з цільовим призначенням «Для рибогосподарських потреб», однак інформація щодо власників та користувачів в ДЗК відсутня (окрім земельної ділянки за кадастровим номером :02:001:2886, яка передана в постійне користування Городищенській райдержадміністрації).

Відповідач, приймаючи податкове повідомлення-рішення від 15.04.2019 №1, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «земельний податок з юридичних осіб» по Лесківській сільській раді в сумі 786026,11 грн., не врахував, що ПАТ «Черкасирибгосп» не є власником або користувачем земельної ділянки із кадастровим номером :01:001:0005, площею 1161, 4027 га, яка розташована в с.Леськи Черкаського району, що підтверджується витягом з ДЗК та в якому зазначено, що ця земельна ділянка є державною власністю з цільовим призначенням «Для рибогосподарських потреб», однак інформація щодо власника та користувача в ДЗК відсутня.

ГУ ДФС у Черкаській області, приймаючи податкове повідомлення-рішення від 15.04.2019 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «земельний податок з юридичних осіб» по Сагунівській сільській раді в сумі 1056185,40 грн., не звернуло увагу, що ПАТ «Черкасирибгосп» не є власником або користувачем земельної ділянки із кадастровим номером :03:001:0008, площею 658,017 га, яка розташована в с. Сагунівка Черкаського району, що підтверджується витягом з ДЗК та в якому зазначено, що ця земельна ділянка є державною власністю з цільовим призначенням «Для рибогосподарських потреб», однак інформація щодо власника та користувача в ДЗК відсутня.

Відповідач, приймаючи податкове повідомлення-рішення від 15.04.2019 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «земельний податок з юридичних осіб» по Степанецькій сільській раді в сумі 386830,98 грн., не звернув увагу, що ПАТ «Черкасирибгосп» не є власником або користувачем земельної ділянки із кадастровим номером :03:001:0832, площею 146, 6396 га, яка розташована в с. Степанці Канівського району Черкаської області, що підтверджується витягом з ДЗК та в якому зазначено, що ця земельна ділянка є державною власністю з цільовим призначенням «Для рибогосподарських потреб», однак інформація щодо власника та користувача в ДЗК відсутня.

Крім того, відповідач, приймаючи податкове повідомлення-рішення від 15.04.2019 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «земельний податок з юридичних осіб» по Телепинській сільській раді в сумі 2327715,08 грн., встановив, що ПАТ «Черкасирибгосп» є користувачем земельних ділянок: кадастровий номер :01:001:0003, площею 0, 568 га; кадастровий номер :01:001:0001, площею 19,35 га; кадастровий номер :01:001:0002, площею 103,0675 га, які розташовані в с. Телепино Кам`янського району Черкаської області. Однак судом встановлено, що ПАТ «Черкасирибгосп» сплачувало у 2018 році земельний податок за вищевказані земельні ділянки у сумі 124865,88 грн., що підтверджується матеріалами справи.

Також, відповідач, приймаючи податкове повідомлення-рішення від 15.04.2019 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «земельний податок з юридичних осіб» по Радиванівській та Баланденській сільських радах в сумі 1198780,25 грн., не взяв до уваги договір від 01.12.2010 №29/10 зберігання з правом користування майна (гідротехнічних споруд), які обліковуються на балансі ДП «Укрриба» з додатками. У відповідності до цього договору, балансоутримувачем майна (гідротехнічних споруд), що розташовані на земельних ділянках: за кадастровим номером :01:001:0001, площею 39,7482 га; за кадастровим номером :02:000:0001, площею 23,7210 га; за кадастровим номером :04:000:0003, площею 17,2142 га; за кадастровим номером :04:000:0001, площею 2,9367 га; за кадастровим номером :04:000:0002, площею 9,9827 га; за кадастровим номером :01:001:0036, площею 3,5941 га - є ДП «Укрриба», а власником - держава, в особі Фонду державного майна України.

Однак судом встановлено, що ПАТ «Черкасирибгосп» сплачувало у 2018 році земельний податок за вищевказані земельні ділянки в сумі 100270,71 грн. по Радиванівський сільській раді та в сумі 126338,64 грн. по Баландинській сільській раді.

Із матеріалів справи судом встановлено, що ПАТ «Черкасирибгосп» з 01.12.2010 є зберігачем державного майна, а саме гідроспоруд на підставі договору зберігання з правом користування майна (гідротехнічних споруд), які обліковуються на балансі ДП «Укрриба» від 01.12.2010 №29/10.

Згідно із пунктом 1.9.18 Методики обстеження і паспортизації гідротехнічних споруд систем гідравлічного вилучення та складування промислових відходів та хвостів, затвердженого наказом Державного комітету у справах містобудування і архітектури від 19.12.1995 №252, гідротехнічні споруди - це споруди для використання водних ресурсів, а також для боротьби з шкідливим впливом вод: греблі й дамби різного призначення та їхні конструктивні елементи; водоскиди, водоспуски, споруди водовідведення: тонелі, канали, труби, лотки; регуляційні споруди, накопичувані промислових відходів, ставки, відкриті водозабори, гідромеханічне та механічне обладнання, призначене для нормального функціонування споруд.

Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК018-2000, затвердженого наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17.08.2000 №507, під спорудами розуміється будівельні системи, пов`язані з землею, які створені з будівельних матеріалів, напівфабрикатів, устаткування та обладнання в результаті виконання різних будівельно-монтажних робіт.

Частиною першою статті 182 Цивільного кодексу України визначено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Абзацом першим частини першої статті 181 Цивільного кодексу України визначено, що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Згідно ст. 183 Цивільного кодексу України встановлено, що подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення, а неподільною відповідно, яку не можна поділити без втрати такого призначення. Річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов`язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 186 Цивільного кодексу України).

Таким чином, гідротехнічні споруди, що передані ПАТ «Черкасирибгосп» на зберігання у відповідності до договору зберігання, є державною власністю, балансоутримувачем якої є ДП «Укрриба», а суб`єктом управління є Державне агентство рибного господарства України та які розташовані на земельних ділянках, які, будучі складовою частиною складної речі, також є державною власністю, а позивач у 2018 році не був, ні власником, ні користувачем земельних ділянок під гідротехнічними спорудами.

Крім того, згідно листа Фонду державного майна України від 23.09.2019 №10-15-16931 судом встановлено, що у 2018 році апаратом Фонду державного майна України не укладались договори оренди та не погоджувались розрахунки за договорами оренди державного майна, яке на балансі ДП «Укрриба» та розташовані за адресою: Головне підприємство м.Черкаси, вул. Портова, 5. Рибдільниці: Черкаська обл., Городищенський р-н, с. Вязівок (Рибгосп «Вязівок»); Черкаська обл., Жашківський р-н, с. Бузівка (Рибгосп «Гірський Тікич»); Черкаська обл., Кам`янський р-н, с. Телепине (Рибгосп «Телепине»); Черкаська обл., Кам`янський р-н, с. Баландино; Черкаська обл., Кам`янський р-н, с. Радиванівка; Черкаська обл., Кам`янський р-н, с. Лузанівка; Черкаська обл., Канівський р-н (Рибгосп «Степанці»); Черкаська обл., Кам`янський р-н, с. Синявка; Черкаський р-н, с. Червона Слобода (Рибгосп «Червона Слобода»); Черкаський р-н, с. Худяки (Рибгосп «Худяки»).

Відповідно до пп. 14.1.72 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України земельний податок обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Згідно пп. 14.1.73 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України землекористувачами є юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Відповідно до ст. 269 Податкового кодексу України платниками земельного податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Об`єктом оподаткування земельним податком згідно з положеннями статті 270 Податкового кодексу України є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Відповідно до п. 287.1 ст. 287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

При переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку (п. 287.6 ст. 287 Податкового кодексу України).

Особливості регулювання відносин в сфері земельного права, в тому числі підстави для набуття земельних ділянок у власність та користування, визначені Земельним кодексом України (далі ЗК України).

Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 ЗК України, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (ст. 124 ЗК України).

Слід наголосити, що відповідно до п. 286.1 ст. 286 Податкового кодексу України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Отже, особа яка володіє (розпоряджається) нерухомим майном, що розташоване на земельній ділянці, права на яку для такої особи не оформлені, не можна вважати платником земельного податку в розумінні статті 269 ПК України до моменту виникнення відповідних прав такої особи на цю земельну ділянку відповідно до запису, сформованого у Державному земельному кадастрі у порядку визначеному законом. До такого моменту зазначена особа відповідно до вимог Податкового кодексу України не повинна сплачувати земельний податок.

Таким чином, оскільки гідротехнічні споруди, що передані ПАТ «Черкасирибгосп» на зберігання у відповідності до договору зберігання від 01.12.2010 №29/10 є державною власністю, балансоутримувачем якої є ДП «Укрриба», тому у позивача відсутні правові підстави для сплати земельного податку щодо земель, на яких розташовані гідротехнічні споруди.

За вказаних обставин суд вважає, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до повного задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 14, 139, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Черкаській області від 15.04.2019 №, №, №, №, №1, №, № та від 11.07.2019 №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Черкаській області на користь приватного акціонерного товариства «Черкасирибгосп» сплачений судовий збір в розмірі 19210 (дев`ятнадцять тисяч двісті десять) грн.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі застосування судом частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.А. Гайдаш

Рішення суду складено у повному обсязі 18.10.2019.