Справа № 240/9865/19
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/9865/19 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Романченко Є.Ю. Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

17 жовтня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

в серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Житомирській області у якому просила:

- визнати бездіяльність Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області щодо вчасно невиплаченої їй недоплаченої щорічної грошової допомоги за 2005-2007 роки відповідно до ч.5 ст.14 Закону України "Про статус ветеранів війни, їх соціального захисту";

- стягнути солідарно на її користь з Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області кошти в розмірі 50 000 грн за заподіяння моральної шкоди.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове - про задоволення позовних вимог.

Апелянт зазначає, що з 2007 року по грудень 2018, заборгованість по виплаті разової грошової допооги за 2007 рік у розмірі 1175,18 грн. не виплачувалась, тільки в грудні 2018 року отримала кошти. Позивач стверджує, що тяжко хвора, потребує постійного стороннього догляду, тому ці кошти необхідні були їй для придбання медичних препаратів. Внаслідок незаконних дій відповідачів постійно перебувала у стресі, у неї значно погіршився стан здоров`я, тому вважає, що протиправними діяннями (бездіяльністю) відповідачів їй завдана моральна шкода, яку вона оцінюю в 50000 гривень.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Виходячи з приписів ст. 311 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 03.11.2008 в справі № 2-а-26598/07, яку ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 18.11.2015 залишено без змін, позов ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації на її користь заборгованість по виплаті разової грошової допомоги за 2007 рік в розмірі 1175,18 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На підставі вказаного судового рішення, 19.11.2008 ОСОБА_1 направлено виконавчий лист.

25 березня 2015 року Житомирським окружним адміністративним судом постановлено ухвали, якими задоволено заяви ОСОБА_1 , видано ОСОБА_1 дублікат виконавчого по справі та поновлено пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації про стягнення заборгованості.

29.04.2015 позивачу видано дублікат виконавчого листа в справі № 2-а-26598/07.

Поряд з цим, виконавчий лист у справі № 2-а-26598/07 було пред`явлено для примусового виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби 14.10.2010. Постановою державного виконавця від 29.12.2010 (ВП № 21973315) виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна).

Постановою державного виконавця Підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області від 26.01.2011 (ВП № 23873183) відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-а-26598/2007.

Дублікат виконавчого листа також був пред`явлений для виконання до Управління державної виконавчої служби.

Кошти по вказаному виконавчому листу виплачені стягувачу в повному обсязі (1175,18 грн) Державною казначейською службою України в листопаді 2018, про що свідчить копія платіжного доручення № 164771 від 14.11.2018.

Однак, позивач, вважаючи бездіяльність відповідачів щодо вчасної виплати їй суми недоплаченої щорічної грошової допомоги за 2005-2007 роки протиправною, звернулася до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи підтверджують здійснення відповідачами дій, передбачених положеннями Законів та Порядків, спрямованих на виконання виконавчого листа №2-а-26598/2007 виданого Житомирським окружним адміністративним судом 29.04.2015.

Суд першої інстанції зазначив, що в даній справі відсутні обставини, за наявності яких необхідно було б з метою захисту прав позивача визнати протиправною бездіяльність Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області та Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області щодо вчасно невиплаченої їй недоплаченої щорічної грошової допомоги за 2005-2007 роки відповідно до ч.5 ст.14 Закону України "Про статус ветеранів війни, їх соціального захисту".

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначені Законом України «Про виконавче провадження», а особливості їх виконання встановлено Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Частиною першою статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 №606-XIV (далі - Закон №606-XIV) та статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (надалі - Закон № 1404-VIII) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ч.2 ст.3 Закону №606-XIV та ч.2 ст.6 Закону № 1404-VIII, рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Закон України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 05.06.2012 №4901-VI (далі - Закон №4901-VI) набрав чинності з 01 січня 2013 року.

Положеннями статті 3 Закону №4901-VI (у редакції з 01.01.2013 до 16.10.2013) було визначено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до Державної казначейської служби України у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду. Разом із заявою стягувач подає до Державної казначейської служби України документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Статтею 3 Закону №4901-VI, у редакції з 16.10.2013, передбачено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду.

Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.

Відповідно до пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб`єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб`єкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення.

Заборгованість погашається в такій черговості:

у першу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку з втратою годувальника;

у другу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду, пов`язаними з трудовими правовідносинами;

у третю чергу погашається заборгованість за всіма іншими рішеннями суду.

Бюджетні асигнування на погашення заборгованості визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Згідно із п.п. 3, 7 Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2014 р. N 440 (у редакції, чинній на момент повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання, далі - Порядок № 440), рішення подаються до органів державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника для проведення їх обліку, інвентаризації заборгованості та подальшої передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для погашення заборгованості. Відповідальна особа не пізніше семи робочих днів з дня надходження до неї рішення зобов`язана перевірити за даними Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень виконання такого рішення та у разі відсутності відомостей про виконання рішення в повному обсязі внести дані про це рішення до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою (далі - Реєстр).

Відповідно до п.п. 13,14,15 Порядку № 440, передача рішень до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється окремо щодо кожної черги щокварталу до 10 числа місяця, що настає за звітним періодом. До органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, передаються рішення, які надійшли до 1 числа місяця, що настав за звітним періодом. Відповідальна особа додає до рішень, які передаються до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, реквізити для перерахування коштів заявнику. У разі часткового виконання рішення до нього додаються підтверджувальні документи. До рішень зобов`язального характеру додаються оригінали документів про здійснення нарахування виплат за цим рішенням, підписані уповноваженою особою і завірені гербовою печаткою. Передача рішень здійснюється відповідальною особою на підставі акта приймання-передавання (додаток). Акти приймання-передавання складаються окремо щодо кожної черги погашення заборгованості. До акта приймання-передавання додається витяг з Реєстру щодо рішень, які передаються.

У пункті 20 Порядку № 440 закріплено, що погашення заборгованості здійснюється Казначейством в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду на підставі рішень, поданих органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, згідно з Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. N 845 (Офіційний вісник України, 2011 р., N 61, ст. 2431; 2013 р., N 9, ст. 334).

Відповідно до п. 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. N 845 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30 січня 2013 р. N 45) (надалі - Порядок № 845), рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Згідно зі п. 19 Порядку № 845, безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів і їх перерахування на рахунок, зазначений у виконавчому документі про стягнення надходжень бюджету або у заяві про виконання рішення про стягнення надходжень бюджету, здійснюються органами Казначейства з відповідного рахунка, на який такі кошти зараховані, шляхом оформлення розрахункових документів. Для виконання рішень про стягнення сплачених до бюджету митних платежів орган Казначейства після закінчення строку подання інформації органом, що контролює справляння надходжень бюджету, передає виконавчий документ та інші документи, необхідні для його виконання, до Казначейства. Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та перераховує такі кошти на рахунок стягувача.

Відповідно до п. 24 Порядку № 845, стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник, документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.

Пунктом 28 Порядку № 845 визначено, що орган Казначейства протягом трьох робочих днів після надходження виконавчого документа на підставі документів, поданих стягувачем, визначає коди програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету (коди тимчасової класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів) та економічної класифікації видатків бюджету і рахунки боржника, з яких проводиться безспірне списання коштів.

За змістом пункту 33 Порядку № 845 у разі коли судове рішення стосується спорів фізичних осіб із суб`єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг або судове рішення неможливо виконати протягом двох місяців з дня надходження документів, зазначених у пункті 6 цього Порядку, орган Казначейства для виконання рішення про стягнення передає до Казначейства документи та відомості згідно з підпунктом 1 пункту 47 цього Порядку. При цьому органом Казначейства відновлюється проведення платежів боржника.

Відповідно до п. 47 Порядку № 845, безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством на підставі поданих:

1) органом Казначейства:

документів та відомостей, надісланих стягувачами та боржником;

інформації про неможливість виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника;

2) керівником органу державної виконавчої служби зазначених у пункті 7 цього Порядку документів та відомостей.

Пункт 48 вказаного Порядку передбачає, що для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 47 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок. Перерахування коштів стягувачу здійснюється Казначейством у тримісячний строк з дня надходження необхідних документів та відомостей. У разі відсутності таких документів та відомостей, якщо боржником є державні підприємство, установа, організація або юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства, перерахування коштів здійснюється на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Згідно зі п. 49 Порядку № 845, у разі коли для здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктами 47 і 50 цього Порядку необхідні додаткові кошти понад обсяг відповідних бюджетних призначень, Казначейство подає протягом 10 днів з дня надходження виконавчих документів Мінфіну пропозиції щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України. Казначейство відкладає безспірне списання коштів державного бюджету та поновлює його з дати набрання чинності законом про внесення змін до закону про Державний бюджет України. Казначейство зберігає виконавчі документи до виконання їх у повному обсязі.

Відповідно до положень підпункту 1 пункту 9 розділу VІ «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, безспірне списання коштів бюджету та відшкодування збитків, завданих бюджету рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України. Зазначені рішення передаються до Казначейства України для виконання. Безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань.

Аналізуючи наведені положення у зіставленні зі встановленими обставинами цієї справи треба звернути увагу, що при виконанні рішень суду, за якими боржником є держава, ДКС обмежена відповідними бюджетними призначеннями державного органу та коштами, передбаченими програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Якщо таких коштів недостатнього, Казначейство зобов`язане звернутися до Мінфіну з пропозиціями щодо внесення змін до закону про Державний бюджет України; водночас Казначейство відкладає безспірне списання коштів і поновлює його після того, як такі зміни будуть внесені.

В такому аспекті, перед тим як констатувати факт протиправної бездіяльності ДКС у правовідносинах, які виникають у зв`язку з виконанням судових рішень, за якими боржником є державний орган, треба з`ясувати, поряд з тим, чи виконано рішення суду у встановлений строк, також те, чи вжило Казначейство в межах своїх повноважень усі залежні від нього дії (ухвалило рішення), спрямовані на те, аби сплатити кошти за судовим рішенням, а також чи були для цього об`єктивні підстави та можливості.

Як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного/несвоєчасного виконання обов`язкових дій/ухвалення рішень або невиконання їх взагалі. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі №688/4324/16-а.

Так, відповідно до повідомлення Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 17.11.2015 виконавчий лист від 29.04.2015 №2-а-26598/2007 прийнято до обліку та включено до Першої черги Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою за №49373019.

Із акту приймання - передавання за 4 кв. 2015 року перша черга від 06.01.2016 вбачається, що виконавчий лист № 2-а-26598/07 передано до Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області.

Головним управлінням Державної казначейської служби України у Житомирській області здійснювався облік і зберігання виконавчого документа до настання його черги для виконання за бюджетною програмою КПКВ 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою».

Листом Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області від 10.12.2018 підтверджено, що виконавчий лист по справі № 2-а-26598/07 було включено до реєстру виплат під № 851 та з відповідним пакетом документів направлений до Державної казначейської служби України супровідним листом від 18.10.2018 № 02-10/257-6687.

Згідно прикладного програмного забезпечення, «Модуль АРМ Реєстр судових рішень (WЕВ) АС «Є-Казна», сформованого по виконавчих листах, що знаходяться на виконанні в Державній казначейській службі України, кошти по дублікату виконавчого листа Житомирського окружного адміністративного суду по справі № 2-а-26598/07, виданому на користь ОСОБА_1 перераховані на користь позивача 30.11.2018.

Про вищевикладені обставини позивача було повідомлено листом Головного управління від 10.12.2018 за №13-08/1061-7858.

Таким чином, з наведеного вбачається, що матеріали справи підтверджують здійснення відповідачами дій, передбачених положеннями Законів та Порядків, спрямованих на виконання виконавчого листа №2-а-26598/2007 виданого Житомирським окружним адміністративним судом 29.04.2015.

Як зазначалось вище, для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного/несвоєчасного виконання обов`язкових дій/ухвалення рішень або невиконання їх взагалі. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків.

Отже, колегією суддів не встановлено протиправну бездіяльність Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області та Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області щодо вчасно невиплаченої позивачу недоплаченої щорічної грошової допомоги за 2005-2007 роки.

При цьому, відповідно до судового рішення в справі № 2-а-26598/07 та виконавчого листа, виданого на його виконання, стягненню з Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації на її користь підлягала заборгованість по виплаті разової грошової допомоги за 2007 рік в розмірі 1175,18 грн, без включення до періоду боргу 2005 і 2006 років.

Виходячи з наведеного, судом першої інстанці обгрунтовано відмовлено у задоволенні позовної вимоги про визнання бездіяльності Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області щодо вчасно невиплаченої позивачу недоплаченої щорічної грошової допомоги за 2005-2007 роки відповідно до ч.5 ст.14 Закону України "Про статус ветеранів війни, їх соціального захисту"

Крім того, суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні позовної вимоги про стягнення на користь ОСОБА_1 з відповідачів коштів у розмірі 50 000 грн. за заподіяння моральної шкоди, оскільки судом не встановлено порушень прав позивача внаслідок протиправної бездіяльності зі сторони відповідачів щодо несвоєчасної виплати їй коштів на виконання судового рішення в справі № 2-а-26598/07, з якою позивач пов`язує заподіяння їй моральної шкоди в сумі 50000 грн.

Таким чином, позовна вимога про стягнення такої моральної шкоди є безпідставною

Оскільки, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції постановив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

У відповідності з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку наявним у справі доказам та зробив правильний висновок щодо відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О. Ватаманюк Р.В.