Справа № 640/10843/19
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2019-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Бєлової Л.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 червня 2019 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової прокуратури Київського гарнізону про визнання протиправними та скасування реєстраційних дій,

В С Т А Н О В И В:
До Окружного адміністративного суду міста Києва із заявою в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України звернувся ОСОБА_1 до військової прокуратури Київського гарнізону, третя особа: відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про:

- визнання протиправними рішень, дій і бездіяльності військової прокуратури Київського гарнізону вчинених на виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 квітня 2009 року у справі №2/44;

- постановлення окремої ухвали щодо неналежного виконання професійних обов`язків прокурорами військової прокуратури Київського гарнізону, яку направити органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або іншої ухвали, на розсуд суду, яка буде сприяти поновленню порушених прав позивача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 червня 2019 року позовну заяву повернуто позивачу.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, що мають значення для справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції зазначив, позивачс був обізнаний про бездіяльність відповідача при відкритті провадження у справі №826/6243/17 у травні 2017 року, оскільки був залучений до участі у даній справі третьою особою та скористався, передбаченими Кодексом адміністративного судочинства України правами учасників справи, зокрема, брати участь у судових засіданнях першої та апеляційної інстанції при розгляді справи, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до приписів частин першої, четвертої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Згідно з частиною п`ятою статті 383 цього Кодексу у разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику.

Таким чином, положення статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України є спеціальними щодо вирішення порушеного позивачем питання, якими врегульовано особливості звернення до суду з заявами про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду, в тому числі щодо строку звернення до суду з відповідною заявою.

Тобто, дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

При цьому, строк у десять днів визнано законодавцем достатнім для того, щоб у справах цієї категорії особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з заявою про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду в розумінні статей 122, 123 Кодексу адміністративного судочинства України визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення особи, що звернулася до суду та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2018 року у справі №826/16567/18 постановою Франківського районного суду міста Львова від 22 травня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання права на забезпечення житлом та визнання нечинним рішення житлово-побутової комісії позовні вимоги задоволені. Визнано за ОСОБА_1 право на забезпечення житлом та перебування на квартирному обліку у списках осіб, які користуються правом позачергового житла з 1989 року. Визнано рішення житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 , згідно протоколу засідання від 9 грудня 2005 року щодо перенесення підполковника ОСОБА_1 в списках черговиків з 06 липня 1999 року на 09 вересня 1994 року незаконним та скасовано.

З 2007 року позивач проходив службу у військовій частині НОМЕР_2 , яка дислокується у місті Київ. Військова частина НОМЕР_2 визначила черговість позивача на квартирному обліку з 06 липня 1999 року на загальних підставах та з 06 липня 2010 року у списках позачерговиків, не врахувавши 10 років перебування у списках у військовій частині НОМЕР_1 .

Не погодившись з таким рішенням військової частини НОМЕР_2 позивач скаржився до військової прокуратури Київського гарнізону.

В подальшому, позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Військової прокуратури Київського гарнізону, постановою якого від 04 грудня 2007 року у справі №2/44 визнано протиправною бездіяльність Військової прокуратури Київського гарнізону.

Додатковою постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 квітня 2009 року у справі №2/44 зобов`язано військову прокуратуру Київського гарнізону вжити заходів для поновлення порушених прав позивача в порядку, визначеному Законом України Про прокуратуру.

Додаткова постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 квітня 2009 року у справі №2/44 набрала законної сили 15 липня 2015 року.

15 жовтня 2015 року у справі видано виконавчий лист.

18 квітня 2016 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бочковським Тарасом Олександровичем на підставі виконавчого листа №2/44, виданого 15 жовтня 2015 року Окружним адміністративним судом міста Києва, відкрито виконавче провадження №50854982, про що винесено постанову.

За невиконання судового рішення без поважних причин державним виконавцем постановою від 24 квітня 2017 року до боржника застосована штрафна санкція у розмірі 5100 грн.

Не погоджуючись із застосованою штрафною санкцією, відповідач оскаржив її до Окружного адміністративного суду міста Києва, рішенням якого від 26 жовтня 2017 року у справі №826/6243/17, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2018 року, військовій прокуратурі Київського гарнізону в задоволенні позовних вимог відмовлено.

27 березня 2018 року державним виконавцем направлено військовій прокуратурі Київського гарнізону вимогу, якою зобов`язано останню повідомити відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві про стан виконання додаткового рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 жовтня 2015 року №2/44.

У відповідь на вимогу державного виконавця від 27 березня 2018 року боржником направлено листа від 04 квітня 2018 року №10/3959 вих.18, в якому наведено положення статті 2, частини другої статті 23 Закону України Про прокуратуру та інформацію про те, що за заявою ОСОБА_1 15 травня 2017 року щодо посадових осіб військової частини НОМЕР_2 прокуратурою гарнізону внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000102 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 357 Кримінального кодексу України та 12 вересня 2017 року за №0000186 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 356 Кримінального кодексу України. Також зазначено, що з метою поставлення ОСОБА_1 на квартирний облік та про вжиті заходи військової частини НОМЕР_2 прокуратурою гарнізону направлено лист. Згідно з відповіддю, ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку з 06 липня 1999 року на загальних підставах та в списках на позачергове отримання житла з 11 серпня 2010 року.

З вищевикладеного вбачається, про невиконання відповідачем постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 квітня 2009 року у справі №2/44 та накладення штрафу за невиконання вказаного рішення суду, позивач був обізнаний при відкритті провадження у справі №826/6243/17 у травні 2017 року, оскільки був залучений до участі у даній справі третьою особою та скористався, передбаченими Кодексом адміністративного судочинства України правами учасників справи, зокрема, брати участь у судових засіданнях першої та апеляційної інстанції при розгляді справи, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду.

Колегія суддів зауважує, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Обґрунтування причин поважності пропуску строку звернення до адміністративного суду, вказані в заяві позивача про поновлення строку звернення до суду та в апеляційній скарзі не вбачаються колегією суддів поважними причинами пропуску строку.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 2 статті 287 Кодексу адміністартивного судочинства України, яка регулює строки звернення до суду із позовом про оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

З огляду на те, що позовну заяву подано до суду у червні 2019 року, тобто після спливу десятиденного строку з моменту коли позивач дізнався про порушення свого права, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем пропущено строк звернення до суду.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судді суду першої інстанції.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 312, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т АН О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко
Судді Н.В. Безименна
Л.В. Бєлова