Справа № 400/1895/19
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2019 р. Справа № 400/1895/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020
третя особа:Управління Державної казначейської служби України у м. Южноукраїнськ Миколаївської області, вул. Молодіжна, 13, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55000
про:зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Южноукраїнського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області (далі - Южноукраїнське ОУПФУ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Управління Державної казначейської служби У країни у м. Южноукраїнську Миколаївської області (далі - третя особа), в якому просить суд: зобов`язати Южноукраїнське об`єднанане управління Пенсійного фонду України Миколаївської області сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України у м. Южноукраїнську Миколаївської області подання про повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове пенсійне страхування з операції купівля-продажу майна у розмірі 10308,70 грн, сплаченого згідно квитанції № 25 від 17.04.2019 року.

Ухвалою від 26.06.2019 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 17.10.2019 року суд замінив відповідача у справі - Южноукраїнське ОУПФУ - на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - відповідача, ГУ ПФУ).

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він, вперше придбавши нерухоме майно, помилково сплатив збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу житла у розмірі 10308,70 грн. Звернувшись до відповідача із заявою про повернення йому помилково сплачених сум, позивач отримав відповідь, в якій йому було відмовлено у поверненні грошей. За таких обставин, позивач просить зобов`язати відповідача повернути йому суму помилково сплаченого збору.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому позов не визнала та просило суд відмовити в його задоволенні. В своєму відзиві відповідач зазначає, що оскільки законодавець не визначив механізму реалізації права щодо визначення органу, до компетенції якого входить видання довідок про право власності чи придбання майна вперше, у управління були відсутні законодавчо врегульовані підстави щодо встановлення подання та повернення коштів позивачу.

Третя особа надала пояснення, в яких зазначила, що органи Казначейства здійснюють повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошового зобов`язання на підставі подання органу, що контролює справляння надходжень до бюджету. Южноукраїнське ОУПФУ, отримавши від позивача заяву про повернення надмірно сплачених коштів, повинно було підготувати подання установленої форми та надіслати його позивачу для звернення останнього до відповідного органу Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

17.04.2019 року між ОСОБА_1 (покупцем) та Державою в особі Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, від імені якою па праві господарського відання діє Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», було укладено договір купівлі-продажу квартири, зареєстрований в реєстрі за № 615.

За у мовами договору продавець передав у приватну власність, а покупець прийняв у приватну власність квартиру АДРЕСА_2 .

Пунктом 9 зазначеного договору купівлі-продажу передбачено, що всі витрати, пов`язані з нотаріальним оформленням цього договору, а також державною реєстрацією речових прав на зазначену квартиру, сплачує покупець, збір до Пенсійного фонду України також сплачується покупцем.

На виконання умов договору позивачем17.04.2019 року сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1% від вартості придбаного житла, що склало 10308,70 грн.

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 року № 400/97-ВР (далі - Закон України № 400/98-ВР), платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є, зокрема, підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

З урахуванням того, що позивачем житло було придбано вперше та, відповідно, збір було сплачено помилково, він 28.05.2019 року звернувся до Южноукраїнського ОУПФУ із про повернення безпідставно сплачених коштів.

Листом від 29.05.2019 року за № 447/06 Южноукраїнське ОУПФУ надало позивачу відповідь на його заяву, в якій вказало, що Пенсійний фонд України не володіє інформацією щодо прав власності на нерухоме майно. На сьогодні законодавством не визначено орган, до компетенції якого входить надання довідок про те, що особа придбає майно вперше. Таким чином, у органів Пенсійного фонду України відсутні законні підстави для повернення сплаченого позивачем збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:

Згідно п. 15-1 Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 року № 1740 (далі - Порядок № 1740), збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Пунктом 15-3 Порядку № 1740 встановлено, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Станом на час придбання позивачем нерухомості, як і станом на час розгляду справи, в Україні відсутній механізм перевірки інформації про те, чи вперше особа придбаває таку нерухомість. Водночас, вказане питання було предметом звернення Пенсійного фонду України до Конституційного Суду України з проханням дати тлумачення терміну «придбавають житло вперше», що міститься у п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України № 400/97-ВР, визначивши коло осіб, яких необхідно вважати такими, що придбавають житло вперше.

Аналіз наведених норм свідчить, що нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється лише за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, однак, громадяни, які придбавають житло вперше, не є платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Аналогічні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді, зокрема у постановах Верховного Суду від 30.01.2018 року у справі № 819/1498/17 та від 31.01.2018 року у справі №819/1667/17).

Водночас, у постанові від 03.07.2018 року у справі № 819/33/17, Верховний Суд дійшов правового висновку, що за відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше саме держава в особі Пенсійного фонду України як уповноваженого суб`єкта владних повноважень зобов`язана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобов`язана сплачувати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше. Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу.

Відсутність в Україні єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно та позбавлення можливості Пенсійного фонду України та його територіальних відділень встановити придбання квартир конкретною особою вперше не може ставитись в провину особі, оскільки невизначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може призводити до порушення чи обмеження прав громадян, які наділені такими правами.

Згідно п. 5 ч. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як убачається з матеріалів справи, підтвердженням придбання позивачем житла вперше є: витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.04.2019 року № 164064782, інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 28.05.2019 року № 168183933.

Будь-яких доказів, які б спростовували факт придбання позивачем житла вперше, чи підтверджували реєстрацію на праві приватної власності за позивачем будь-якого іншого нерухомого майна та свідчили про відсутність у нього права на звільнення від сплати збору, відповідачем суду не надано.

За таких обставин суд робить висновок, що позивач дійсно вперше придбав житло (за договором купівлі-продажу квартири від 17.04.2019 року № 615) та при укладенні договору купівлі-продажу квартири помилково сплатив збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 1% від його вартості у розмірі 10308,70 грн.

Частиною 2 ст. 45 Бюджетного кодексу України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії визначені Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року № 787 (далі - Порядок № 787).

Згідно з п. 5 Порядку № 787, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України (далі - органи ДФС)) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Відповідно, для стягнення помилково сплачених позивачем коштів відповідач має звернутися з відповідним поданням до відповідного органу Державної казначейської служби України.

Відповідно до пп. 2 пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 року № 215, Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку, зокрема, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Отже, оскільки повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а таким органом є Пенсійний фонд України, то саме на відповідача покладено обов`язок щодо формування та надання до органів Державної казначейської служби подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 28.11.2018 року у справі № 813/1126/17 (провадження № К/9901/34538/18).

Таким чином, суд робить висновок, що збір на обов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 1% від вартості придбаного нерухомого майна, сплачено позивачем помилково, у зв`язку з чим сплачені ним кошти в сумі 10308,70 грн. підлягають поверненню. Як наслідок цього, Южноукраїнське ОУПФУ (правонаступник - ГУ ПФУ у Миколаївській області) за заявою позивача був зобов`язаний сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України у м. Южноукраїнську Миколаївської області подання про повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 139, 241 - 246, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) - задовольнити.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Моріходна, 1, м. Миколаїв, 54020) сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України у м. Южноукраїнську Миколаївської області (вул. Молодіжна, 13, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55000, ) подання про повернення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) збору на обов`язкове пенсійне страхування з операції купівля-продажу майна у розмірі 10308,70 грн. (десять тисяч триста вісім гривень 70 коп.), сплаченого згідно квитанції № 25 від 17.04.2019 року.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 17.10.2019 року.

Суддя О.В. Малих