Справа № 671/1811/19
Суддя: Павлова А. С.
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 671/1811/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області

в складі головуючої судді Павлової А.С.,

за участі секретаря судового засідання Козак Г.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

30.09.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 24.09.2019 він вирушив з м. Вінниця до с. Баркасово Закарпатської області, керуючи транспортним засобом MAN TGХ 18.440, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом TAD 23, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

25.09.2019 приблизно о 07:15 год. на 717 км а/д «Київ-Чоп» позивача зупинив інспектор роти № 1 взводу № 1 УПП в Закарпатській області ДПП капітан поліції Марчін Е.Є. і звинуватив у тому, що він, нібито, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.41 ПДР. Як наслідок, відносно позивача було винесено постанову серії ДПО18 № 754447 від 25.09.2019 і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Позивач зазначив, що працівник поліції незаконно розглянув справу про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу, чим суттєво порушив його права, хоча згідно ст. 276 КУпАП мали б її розглянути за місцем вчинення правопорушення, тобто за місцем знаходження органу, уповноваженого Законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

У зв`язку з наведеним, позивач просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 754447 від 25.09.2019.

Ухвалою від 07.10.2019 суд прийняв до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 та відкрив провадження у справі. Адміністративну справу, як термінову незначної складності постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками отримані відповідачами 07.10.2019 на електронну пошту. Крім того, кореспонденція суду була доставлена на адресу ДПП засобами поштового зв`язку 11.10.2019.

Позивач в судове засідання не з`явився. Про розгляд справи повідомлений. В позовній заяві ОСОБА_1 просить проводити розгляд справи у його відсутності, у зв`язку з роз`їзним характером роботи.

Представники відповідачів в судове засідання також не з`явилися. Відзивів, заяв чи клопотань до суду не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та наявні докази, оцінивши докази, суд дійшов до висновків про задоволення позову з огляду на таке.

Згідно з копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 754447 від 25.09.2019, позивача визнано винним в тому, що він 25.09.2019 о 07 год. 15 хв. на а/д «Київ-Чоп» 717 км, керуючи транспортним засобом MAN TGХ 18440 реєстраційний номер НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.41, чим порушив п. 8.4 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с. 3).

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255 гривень.

Стаття 9 КУпАП визначає адміністративне правопорушення (проступок) як протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною першою статті 122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за невиконання вимог дорожнього знаку 3.41 та порушення п. 8.4 ПДР.

Згідно з п . 8.4 ПДР, дорожні знаки поділяються на групи: попереджувальні знаки, знаки пріоритету, заборонні знаки, інформаційно-вказівні знаки, знаки сервісу, таблички до дорожніх знаків.

В ПДР міститься значення дорожнього знаку 3.41 «Контроль», згідно якого цей знак забороняє проїзд без зупинки перед контрольними пунктами (пост Національної поліції, карантинний пост, прикордонна зона, закрита територія, пункт оплати проїзду на платних дорогах тощо).

Знак 3.41 належить до заборонних знаків (п.п. 3.41 п. 3 розділ 33 ПДР).

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вказані у постанові обставини порушення правил дорожнього руху ОСОБА_1 в ході судового розгляду не встановлено, оскільки достатніх та належних доказів вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, капітан поліції Марчін Е.Є. в постанові про адміністративне правопорушення не зазначив.

Матеріали справи також не містять доказів, які б підтверджували факт проїзду позивачем без зупинки перед контрольним пунктом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем жодним чином не спростовано твердження позивача, якими той обґрунтовує свої позовні вимоги. Суду не було надано доказів того, що ОСОБА_1 25.09.2019 о 07 год. 15 хв. на а/д «Київ-Чоп» 717 км, керуючи транспортним засобом MAN TGХ 18440 реєстраційний номер НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.41.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови серії ДПО18 № 754447 від 25.09.2019 є законними і обґрунтованими.

Керуючись, ст.ст. 7, 9, 122 ч. 1, 251, 278-280, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 19-20, 77, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Постанову серії ДПО18 № 754447 від 25.09.2019 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 гривень - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Волочиський районний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач 1: Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: 88006, м. Ужгород, вул. Кошового, 2.

Відповідач 2: Департамент патрульної поліції, місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3.

Рішення складено 17.10.2019.

Суддя: