Справа № 826/12917/18
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Земляної Г.А., Лічевецького І.О.,

при секретарі: Андрієнко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, згідно з ст. 229 КАС України, апеляційну скаргу Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 серпня 2019 року у справі за адміністративним позовом Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова" до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа Чечелівський відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И Л А:

Державне підприємство "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа Чечелівський відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, в якому просило скасувати постанову про передачу виконавчих проваджень від 31 липня 2018 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 серпня 2019 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, Державне підприємство "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова" подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції повністю та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити повністю адміністративний позов.

В апеляційній скарзі Позивач посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Зокрема, Позивач зазначає, що станом на 31.07.2018 року у Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не існувало зведеного виконавчого провадження. Зведене виконавче провадження № 48388918 від 04.08.15 року в зв`язку з фактичним та повним виконанням всіх виконавчих проваджень, які входили до ЗВП № 48388918 ще у 2017 році закрито та передано до архіву Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України. Тому винесену постанову про передачу виконавчих проваджень від 31.07.2018 року вважає не правомірною та винесеною з порушенням норм законодавств такою, що підлягає скасуванню.

Відповідачем та Третьою особою відзиви на апеляційну скаргу не подавались.

За приписами частини 7 статті 287 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у десятиденний строк після закінчення строку на апеляційне оскарження з повідомленням учасників справи.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 31 липня 2018 року виконуючим обов`язки директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Клименко Р .В. , за результатами розгляду подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима І.С. від 31.07.2018 року про передачу виконавчих проваджень, прийнято оскаржувану постанову № б/н «Про передачу виконавчих проваджень», відповідно до резолютивної частини якої вирішено.

1. Передати матеріали виконавчих проваджень, боржником за якими є Державне підприємство «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» з Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

2. Начальнику Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області забезпечити передачу матеріалів виконавчих проваджень до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в строк до 07.08.2018 року.

Як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваної постанови, підставою для її прийняття стали наступні обставини.

Так, в постанові зазначено, що в провадженні відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває зведене виконавче провадження № 48388918, яке об`єднано у зведене виконавче провадження 04.08.2015 року, боржником за яким є Державне підприємство «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» .

Перевіркою автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що виконавчі провадження, боржником за якими є Державне підприємство «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» перебувають на виконанні у Чечелівському відділі державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

За таких обставин, з метою приєднання виконавчих проваджень до зведеного виконавчого провадження та проведення виконавчих дій по стягненню з Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова», необхідно здійснити передачу виконавчих проваджень з Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

06 серпня 2018 року на виконання вищезазначеної постанови про передачу виконавчих проваджень, заступником начальника Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Кулебою В.О. винесено постанови про передачу виконавчих проваджень №№ 55666295, 55666792.

05 вересня 2018 року виконавчі провадження №№ 55666295, 55666792 постановами головного державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС МЮУ Нещадима І.С. приєднано до зведеного виконавчого провадження № 48388918.

Не погоджуючись з правомірністю і обґрунтованістю оскаржуваної постанови, Позивач посилається на те, що станом на 31.07.2018 року зведеного виконавчого провадження № 48388918 не існувало, внаслідок чого Відповідач був позбавлений можливості приймати рішення про передачу виконавчих проваджень до не існуючого зведеного виконавчого провадження, тому звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що на підставі ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 19 січня 2018 року виконавче провадження від 21.06.2017 року ВП № 51354274, яке входило у зведене виконавче провадження № 48388918, було відновлено, таким чином, на час винесення оскаржуваної у даній справі постанови вже існувало виконавче провадження щодо одного і того самого боржника.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами частини 1 статті 5 Закону № 606-XIV примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною 1 статті 18 Закону № 606-XIV визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 30 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

Пунктом 14 розділу Ш Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року 512/5, встановлено, що у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об`єднуються у зведене виконавче провадження та виконуються державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження.

У разі відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється зведене виконавче провадження, воно приєднується до зведеного виконавчого провадження, про що державним виконавцем виноситься постанова. Постанови про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження та про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження виносяться не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється виконавче провадження (зведене виконавче провадження).

У разі якщо виконавче провадження щодо одного й того самого боржника перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби або відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконавче провадження передається на виконання до цих відділів.

Частиною 4 статті 25 Закону № 606-XIV визначено, що передача виконавчих проваджень від одного державного виконавця до іншого, від одного органу державної виконавчої служби до іншого або до виконавчої групи здійснюється в порядку, визначеному Міністерством юстиції України.

Пунктом 7 розділу V Інструкції передбачено, що передача виконавчих проваджень на виконання може здійснюватися до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Інших органів державної виконавчої служби та виконавчих груп, утворених при цих органах - за рішенням директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо будь-яких виконавчих проваджень, що перебувають на виконанні в органах державної виконавчої служби.

Правовий аналіз зазначених вище норм дає змогу дійти висновку, що передумовою прийняття постанови про передачу виконавчих проваджень, є наявність декількох відкритих виконавчих проваджень стосовно одного й того самого боржника.

З матеріалів справи вбачається, що у Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебувало виконавче провадження № 51354274 з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області, виданого 11.05.2016 року по справі № 904/7819/15 про стягнення з Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова" на користь ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» 153 199 808,10 грн. заборгованості за спожиту активну електричну енергію, 919 086, 25 грн. заборгованості по оплаті втрат, які виникають через перетоки реактивної електроенергії, 2 498 165, 38 грн. пені, 4 393 179, 48 грн. трьох відсотків річних, 69 254 197, 07 грн. інфляційних витрат та 72 575, 75 грн. судового збору.

10 червня 2016 року постановою старшого державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС МЮУ Приговською-Харітоновою Я.О. було відкрито виконавче провадження № 51354274.

21 червня 2017 року в зв`язку із фактичним та повним виконанням рішення суду на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження № 51354274 було закінчено.

Також, на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебувало зведене виконавче провадження № 48388918 про стягнення з Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод ім. О. М. Макарова» боргу за виконавчими документами № 904/5208/14 від 24.11.2014 та № 904/7655/13 від 07.02.2014, яке з 2017 року закрито та передано в архів.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19 січня 2018 року у справі № 904/7819/15 скаргу Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» від 12.09.2017 року за вх. № 575-ВВСРБ задоволено частково.

Визнано дії Відділу примусового виконання рішень Деправтаменту державної виконавчої Міністерства юстиції України щодо закінчення виконавчого провадження незаконними. Постанову про закінчення виконавчого провадження від 21.06.2017 року ВП № 51354274 скасовано. Визнано розрахунок розподілу стягнутих з боржника сум від 03.04.22017 року розпорядження № 48388918/10 від 03.04.2017 року незаконним.

Зобов`язано Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відновити виконавче провадження.

В решті відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21 березня 2018 року у справі № 904/7819/15 апеляційні скарги Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова", Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 19 січня 2018 року без змін.

Так, державним виконавцем винесено постанову від 30 травня 2018 року про відновлення виконавчого провадження № 51354274, яке входило у зведене виконавче провадження № 48388918.

Відповідачем під час перевірки автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що виконавчі провадження, боржником за яким було Державне підприємство "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова" () перебували на виконанні у Чечелівському відділі державної виконавчої служби міста Дніпра Головного управління юстиції у Дніпропетровській області.

Таким чином, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, який обґрунтовано дійшов до висновку, що на час винесення постанови про передачу виконавчих проваджень від 31 липня 2018 року вже існувало виконавче провадження щодо одного і того самого боржника.

Оскільки постанова про виведення виконавчого провадження № 51354274 із зведеного виконавчого провадження відсутня, то у Відповідача наявні підстави для прийняття постанови про передачу матеріалів виконавчих проваджень від 31 липня 2018 року, боржником яких є Державне підприємство "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова" з Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного управління юстиції у Дніпропетровській області до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

При цьому, Закон України «Про виконавче провадження» виключає наявність у органах виконавчої служби декількох виконавчих проваджень щодо одного і того самого боржника і встановлює виключне правило щодо поглинання зведеним виконавчим провадженням всіх інших проваджень у державній виконавчій службі щодо одного боржника.

До того ж, у разі порушення виконавчого провадження іншим органом державної виконавчої служби стосовно Позивача, державний виконавець все ж таки був би зобов`язаний передати це виконавче провадження до зведеного виконавчого провадження, тобто правовий наслідок був би такий самий, як і у випадку прийняття Відповідачем оскаржуваної постанови.

Формальна відсутність постанови про відновлення зведеного виконавчого провадження наразі має місце, але дана обставина не впливає на права боржника, який є зобов`язаною особою виконати рішення суду у виконавчому провадженні, незалежно від того, до якого органу державної виконавчої служби звернувся стягувач.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову, з чим погоджується колегія суддів.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду першої інстанції.

При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова", викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 242, 243, 271, 272, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова" залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 серпня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Г.А. Земляна

І.О. Лічевецький