Справа № 629/4767/19
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 р.Справа № 629/4767/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Сіренко О.І.,

Суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17.09.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Ткаченко О.А., вул. Орджонікідзе, 9, м. Лозова, Лозівський, Харківська, 64600, повний текст складено 17.09.19 року по справі № 629/4767/19

за позовом ОСОБА_1

до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Лозівської міської ради Харківської області , Міністерства внутрішніх справ України в особі Лозівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області

про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Лозівського міськрайонного суду Харківської області суду з адміністративним позовом до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Лозівської міської ради Харківської області, Міністерства внутрішніх справ України в особі Лозівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому просить суд визнати неправомірними дії відповідача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за постановою №25/66 від 29.08.2019 року у справі про адміністративне правопорушення; скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Лозівської міської ради Харківської області №25/66 від 29.08.2019 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1360 грн.; визнати протиправними дії молодшого лейтенантом ДОП СП Лозівського ВП Левченко О.В. у зв`язку з оформленням протоколу про адміністративне правопорушення серія АПР18 613360 від 05.07.2019 року.

В позовній заяві, позивач просив суд поновити йому строк для оскарження постанови №25/66 від 29.08.2019 року посилаючись на те, постанову йому було вручено 05.09.2019 року, а останній день строку її оскарження припадає на вихідний день тобто на 15.09.2019 року, тому звертаючись до суду 16.09.2019 року ним не було пропущено встановлений десятиденний строк на її оскарження.

17 вересня 2019 року ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строків для звернення до суду відмовлено.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Лозівської міської ради Харківської області, Міністерства внутрішніх справ України в особі Лозівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання дій неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі позивач просив, зокрема, скасувати ухвалу суду першої інстанції, поновити строк на оскарження постанови №25/66 від 29.08.2019 року.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги стверджує про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що обмежило його право доступу до правосуддя. Наголошує на тому, що про існування адміністративного стягнення йому стало відомо лише 05.09.2019 року, тому обчислення процесуального строку з 29.08.2019 року вважає необґрунтованим. Отже, вважає, що строк на оскарження постанови №25/66 від 29.08.2019 року ним не пропущено.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 15.07.2019 року ДОП СП Лозівського ВП ГУНП в Харківській області Левченко О.В. у присутності правопорушника ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №613360 за ст.152 КУпАП.

29.08.2019 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Лозівської міської ради Харківської області в присутності ОСОБА_1 винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення №25/66 за ст.152 КУпАП та на останнього накладено штраф в розмірі 1360 грн.

Копію даної постанови ОСОБА_1 отримав 05.09.2019 року.

Приймаючи оскаржувану ухвалу та повертаючи позовну заяву позивачеві, суд першої інстанції дійшов висновку, що в задоволенні клопотання позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду слід відмовити, а позовну заяву повернути позивачеві, оскільки адміністративний позов поданий до суду з пропущенням десятиденного строку, а причини, вказані в клопотанні , визнані судом не поважними, з огляду на те, що десятиденний строк для звернення до суду з позовом щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності рахується з дня його винесення, тобто з 29.08.2019 року до 07.09.2019 року.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Правовідносини з приводу строків звернення до адміністративного суду унормовані ст.122 КАС України.

Відповідно до ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У частині 3 цієї статті зазначено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Предметом оскарження по даній справі є рішення відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Так ч.2 ст.286 КАС України регламентовано, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно зі статтею 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, за правилами ст.ст. 123, 169 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, та визнання судом вказаних нею у відповідній заяві підстав для поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду неповажними, заявлений позов підлягає залишенню без руху із наданням позивачу строку для звернення до суду із заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку.

Лише у випадку, якщо таку заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Тобто, законодавцем чітко визначено, що для звернення до адміністративного суду з позовом щодо оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності законодавством встановлено спеціальний 10-денний строку, який обчислюється з дня вручення постанови.

При цьому, слід враховувати, що пропуск цього строку не є безумовною підставою для повернення адміністративного позову, оскільки, за наявності поважних причин його пропуску, такий строк може бути поновлено.

Колегією суддів встановлено, що позивач ознайомився з постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Лозівської міської ради Харківської області№25/66 від 29.08.2019 року по справі про адміністративне правопорушення за ст.152 КУпАП тільки 05.09.2019 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи листом поштового відділення (а.с.9).

При цьому, доказів того, що зазначену оскаржувану постанову №25/66 від 29.08.2019 року прийнято в присутності позивача, матеріали справи не містять, тому такі доводи суду першої інстанції колегія суддів вважає безпідставними.

Також, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції не приймав рішення про залишення заявленого позову без руху з підстав пропуску позивачем строку звернення до суду та визнання судом неповажними причин пропуску такого строку, що зазначені позивачем у заяві про поновлення строку звернення із заявленим позовом. Судом першої інстанції не було надано позивачу строк для звернення із заявою про поновлення із зазначенням інших підстав.

За таких обставин, у суду першої інстанції не було підстав для повернення заявленого позову на підставі ст.ст. 169, 123 КАС України.

Таким чином, суд першої інстанції не з`ясував, не дослідив і не встановив фактичних обставин, за яких позивач реалізував своє право на звернення до суду з даним позовом.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції" від 16 грудня 1992 р.).

У Рішенні у справі "Белле проти Франції" від 4 грудня 1995 року Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми та їх застосування не повинні перешкоджати учасникам провадження використовувати доступні засоби захисту (Рішення у справі "Мельник проти України" від 28 березня 2006 року).

З огляду на вищевикладене у сукупності, колегія суддів прийшла до висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм процесуального права, а тому, враховуючи межі розгляду судом апеляційної інстанції та його повноваження щодо перегляду ухвал суду першої інстанції, які перешкоджають подальшому провадженню у справі, вважає, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

Згідно зі ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Вимоги апеляційної скарги про необхідність поновлення ОСОБА_1 строку на звернення до Лозівського міськрайонного суду Харківської області суду з його адміністративним позовом, колегія суддів вважає такими, що задоволенню не підлягають, з огляду на вимоги ст.320 КАС України та вказує на те, що позивачу надана можливість доведення поважності причин пропуску строку на звернення до суду в суді першої інстанції.

Таким чином, переглянувши ухвалу суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала через порушення норм процесуального права підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17.09.2019 року по справі № 629/4767/19 скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)О.І. Сіренко
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко В.А. Калиновський
Повний текст постанови складено 16.10.2019 року