Справа № 160/7950/19
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2019 року Справа № 160/7950/19

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Конєвої С.О.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

13.08.2019р. (згідно штемпеля поштового зв`язку) ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, що полягає у не зарахуванні до пільгового стажу роботи позивача за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, періоди роботи з 20.10.1999р. по 24.12.2001р., з 25.12.2006р. по 28.12.2006р. та з 29.12.2011р. по 25.12.2012р. в ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат";

- зобов`язати відповідача зарахувати до стажу роботи позивача, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, періоди його роботи з 20.10.1999р. по 24.12.2001р., з 25.12.2006р. по 28.12.2006р. та з 29.12.2011р. по 25.12.2012р. в ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат";

- донарахувати та виплатити позивачеві пенсію за невраховувані періоди роботи (з 20.10.1999р. по 24.12.2001р., з 25.12.2006р. по 28.12.2006р. та з 29.12.2011р. по 25.12.2012р.) за Списком №1, починаючи з 25.01.2019р.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 17.08.1998р. він працює в ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» з повним робочим днем на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці. З 18.01.2019р., на підставі заяви позивача від 25.01.2019р. та доданих до неї документів, позивачеві була призначена пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1. Як зазначає позивач, в березні 2019 року він звернувся до пенсійного органу із заявою про надання інформації щодо призначення пенсії, на яку отримав лист-роз`яснення №1470/С-09 від 12.03.2019р. із зазначенням про те, що періоди роботи позивача на підприємстві ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» з 20.10.1999р. по 24.12.2001р., з 25.12.2005р. по 28.12.2006р. та з 29.12.2011р. по 25.12.2012р. не зараховані до пільгового стажу позивача при призначенні пенсії, оскільки у зазначені періоди не проводилася атестація робочих місць. Позивач вважає протиправною відмову пенсійного органу у зарахуванні спірного періоду до його пільгового стажу, оскільки до пенсійного органу було надано уточнюючі довідки на підтвердження пільгового характеру роботи позивача у даний період із підтвердженням атестації робочих місць за професіями позивача, при цьому, листами головного державного експерта області з умов праці у Дніпропетровській області від 26.10.1999р. №14/1-121, від 27.12.2000р. №14/1-126 було надано згоду на продовження терміну дії атестації в 1994 році (постанова адміністрації №813 від 20.10.1994р.) до 31.12.2001р.; рішенням атестаційної комісії №8 від 18.06.2006р. робоче місце слюсаря-ремонтника доменного виробництва було атестоване з 18.12.2006р. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на постанови Верховного Суду України.

Ухвалою суду від 20.08.2019р. було відкрито провадження у даній справі, призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України та, зокрема, зобов`язано відповідача надати суду відзив на позов та докази в обґрунтування відзиву з дотриманням вимог ст.ст. 162, 261 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.2).

11.09.2019р., на виконання вимог вказаної ухвали суду, від відповідача засобами електронного зв`язку надійшов письмовий відзив на позов, у якому останній просив відмовити позивачеві у задоволенні його позовних вимог в повному обсязі посилаючись на те, що підстав для зарахування позивачеві періодів його роботи з 20.10.1999р. по 24.12.2001р., з 25.12.2005р. по 28.12.2006р. та з 29.12.2011р. по 25.12.2012р. на посадах «горновий доменної печі в доменному виробництві» та «слюсаря-ремонтника доменного виробництва» до пільгового стажу за Списком №1 у відповідача немає, оскільки у зазначені періоди атестація зазначених робочих місць у передбаченому порядку та строки підприємством не проведена (а.с.48-50).

Згідно до ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Отже, рішення у даній адміністративній справі приймається 18.10.2019р. у межах строку, встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за відсутності учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Із наданих суду документів судом встановлені наступні обставини у даній справі.

25.01.2019р. ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", до якої позивачем були додані, зокрема, трудова книжка та довідки, які визначають право на пенсію на пільгових умовах, що підтверджується копіями відповідної заяви та розписки-повідомлення, наявними у справі (а.с.24,55).

На підставі вищенаведеної заяви, з 18.01.2019р. позивачеві була призначена пенсія за віком на пільгових умовах за Списком №1, при цьому, до пільгового стажу позивача не було зараховано період його роботи з 20.10.1999р. по 24.12.2001р., з 25.12.2005р. по 28.12.2006р. та з 29.12.2011р. по 25.12.2012р., що підтверджується копіями протоколу про призначення пенсії від 01.02.2019р. та розрахунку стажу, наявними у справі (а.с.25,53-54).

На звернення позивача від 26.02.2019р., листом №1470/С-09 від 12.03.2019р.Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило позивача про те, що періоди роботи позивача на підприємстві ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» з 20.10.1999р. по 24.12.2001р., з 25.12.2005р. по 28.12.2006р. та з 29.12.2011р. по 25.12.2012р. не зараховано до пільгового стажу позивача при призначенні пенсії за віком, оскільки у зазначені періоди не проводилася атестація робочих місць, що підтверджується змістом відповідного листа та його копії, наявними у справі (а.с.22-23,70).

Вказаний спір виник у зв`язку із незгодою позивача з бездіяльність відповідача, яка полягає у не зарахуванні до його пільгового стажу роботи за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, періодів роботи з 20.10.1999р. по 24.12.2001р., з 25.12.2006р. по 28.12.2006р. та з 29.12.2011р. по 25.12.2012р. в ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" через несвоєчасно проведену роботодавцем атестацію робочих місць згідно до Порядку проведення атестації, у зв`язку з чим позивач просить захистити його порушене право на належне пенсійне забезпечення шляхом визнання такої бездіяльності протиправною та зобов`язання відповідача зарахувати до стажу роботи позивача, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, періоди його роботи з 20.10.1999р. по 24.12.2001р., з 25.12.2006р. по 28.12.2006р. та з 29.12.2011р. по 25.12.2012р. в ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат", а також донарахувати та виплатити позивачеві пенсію за невраховувані періоди роботи (з 20.10.1999р. по 24.12.2001р., з 25.12.2006р. по 28.12.2006р. та з 29.12.2011р. по 25.12.2012р.) за Списком №1, починаючи з 25.01.2019р.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог позивача повністю, виходячи з наступного.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058) встановлено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається, зокрема, працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, зокрема, чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Пунктом 3 "Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України за № 383 від 18.11.2005р., передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

При цьому, згідно п.2 Наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005р. №383 "Про затвердження порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", під повним робочим днем слід вважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що чоловіки мають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058 (за Списком №1) після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах, передбачених Списком №1, за умови повного робочого дня на відповідних роботах, але не менше 80% робочого часу, та за результатами атестації робочих місць, при цьому, за відсутності у трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Як вбачається з матеріалів справи, у спірні періоди з 20.10.1999р. по 24.12.2001р., з 25.12.2006р. по 28.12.2006р. та з 29.12.2011р. по 25.12.2012р. позивач працював повний робочий день в доменному цеху та цеху ремонту металургійного обладнання ремонтно-сервісного центра ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" на посадах горнового доменної печі та слюсаря-ремонтника, що підтверджується копією трудової книжки позивача, та копіями довідок ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" №023-187, №023-186, №023-185 від 23.01.2019р., наявними в матеріалах справи (а.с.17-21,61-64,68-69).

Вказані періоди не були зараховані відповідачем при призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 до пільгового стажу останнього за Списком №1 з підстав відсутності проведення у вказаний період атестації робочих місць на підприємстві, на якому працював позивач, що підтверджується копією розрахунку стажу, наявною у справі (а.с.25,53(зворот) - 54).

Відповідно до п. 1, 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 р. № 442 (далі - Порядок №442), атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Пунктом 6 Порядку №442 встановлено, що атестація робочих місць передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідальність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії із шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Згідно з п.10 Порядку № 442 результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків N 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Пунктом 4 Порядку № 442 передбачено, що атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначається наказом по підприємству, організації в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 21.08.2000 № 205 затверджено Роз`яснення про проведення атестації робочих місць за умовами праці в окремих випадках, в якому зазначено, що в окремих випадках за скрутного фінансово-економічного стану, що склався на підприємстві з незалежних від нього причин, для проведення атестації робочих місць, де не сталися докорінні зміни умов і характеру праці у зв`язку з впровадженням нових технологій, засобів виробництва, матеріалів, реконструкцією існуючих об`єктів, приміщень тощо, можливе використання результатів санітарно-гігієнічних досліджень факторів виробничого середовища і трудового процесу, отриманих під час попередньої атестації, за умови реалізації технічних і організаційних заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працівників за результатами попередньої атестації робочих місць і дотримання всіх інших вимог вищезазначеного Порядку.

При цьому, має бути затверджений наказом по підприємству за узгодженням з місцевою державною експертизою умов праці, головним державним санітарним лікарем, відповідно, Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя, водного, залізничного, повітряного транспорту, об`єктів, що мають особливий режим роботи, та з виборним органом профспілкової організації і уповноваженим трудового колективу підприємства з питань охорони праці план-графік проведення атестації цих робочих місць у повному обсязі при поліпшенні фінансово-економічного стану підприємства, але не пізніше як через рік, за рахунок фонду охорони праці або інших коштів підприємства.

Так, в матеріалах справи містяться копії постанов ВАТ «Дніпровський меткомбінат» №1269 від 25.12.2001р. «Про атестацію робочих місць за умова праці» (період дії по 24.12.2006р.), ВАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» №992 від 29.12.2006р. (період дії по 28.12.2011р.) та №813 від 20.10.1994р. «Про атестацію робочих місць за умова праці» (період дії по 19.10.1999р.), згідно яких, зокрема, проведено атестацію робочих місць позивача за Списком №1 (а.с.26-34,36-40).

При цьому, в матеріалах справи містяться копії листів Головного державного експерта області з умов праці №003/07-1-406 від 29.11.2011р., яким продовжено термін дії атестації робочих місць за умовами праці (згідно наказу №992 від 29.12.2006р.) до 29.12.2012р., №14/1-261 від 27.12.2000р., яким продовжено термін дії атестації робочих місць за умовами праці (згідно наказу №813 від 20.10.1994р.) до 31.12.2001р. (а.с.35,42).

Аналізуючи вищенаведені норми законодавства, надані суду докази та встановлені обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку, що за умови наявності у пенсійного органу вищезазначених доказів на підтвердження продовження дії атестації робочих місць позивача за Списком №1 у спірні періоди, відповідачем безпідставно не були зараховані періоди роботи позивача з 20.10.1999р. по 24.12.2001р., з 25.12.2006р. по 28.12.2006р. та з 29.12.2011р. по 25.12.2012р. при призначенні останньому пенсії за віком на пільгових умовах з 18.01.2019р. до пільгового стажу за Списком №1.

При цьому, слід зазначити, що наявність атестації робочого місця не може бути визначальною обставиною, яка обумовлює право позивача на пільгову пенсію, зважаючи на наявність записів у трудовій книжці, які підтверджують факт роботи позивача на посаді, яка передбачена Списком №1 та характер роботи, яка дає підстави для призначення пільгової пенсії.

Вказаний висновок узгоджується і з висновками Верховного Суду, викладеними у його постанові від 12.07.2019р. у справі №348/2182/16-а.

Згідно ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, відповідачем не було надано суду жодних належних і допустимих доказів, які б свідчили про правомірність не зарахування до пільгового стажу позивача за Списком №1 періодів його роботи з 20.10.1999р. по 24.12.2001р., з 25.12.2006р. по 28.12.2006р. та з 29.12.2011р. по 25.12.2012р. за Списком №1 в ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» з урахуванням норм вищенаведеного законодавства, обставин встановлених судом та з урахуванням правової позиції Верховного Суду, яка наведена вище та не спростована відповідачем жодними доказами.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням вимог ч.2 ст.2 вказаного Кодексу, перевіривши правомірність бездіяльності відповідача, що полягає у не зарахуванні до пільгового стажу роботи позивача за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, періоди роботи з 20.10.1999р. по 24.12.2001р., з 25.12.2006р. по 28.12.2006р. та з 29.12.2011р. по 25.12.2012р. в ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат", суд приходить до висновку, що відповідач, вчинивши наведену бездіяльність, діяв не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, не обґрунтовано та без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Отже, суд приходить до висновку, що відповідач, не зарахувавши при призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах до пільгового стажу роботи останнього за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, періоди роботи з 20.10.1999р. по 24.12.2001р., з 25.12.2006р. по 28.12.2006р. та з 29.12.2011р. по 25.12.2012р. в ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат", порушив права позивача на належне пенсійне забезпечення, які підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача, що полягає у не зарахуванні до пільгового стажу роботи позивача за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, періоди роботи з 20.10.1999р. по 24.12.2001р., з 25.12.2006р. по 28.12.2006р. та з 29.12.2011р. по 25.12.2012р. в ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат", у зв`язку з чим позовні вимоги позивача у вказаній частині підлягають задоволенню.

Також, у даному випадку, з метою повного захисту порушеного права позивача, слід вийти за межі позовних вимог і зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, періоди його роботи з 20.10.1999р. по 24.12.2001р., з 25.12.2006р. по 28.12.2006р. та з 29.12.2011р. по 25.12.2012р. в ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат", провести перерахунок пенсії позивачеві із врахуванням наведених періодів роботи позивача до Списку №1 та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням раніше виплачених сум з 18.01.2019р., враховуючи те, що судом встановлено протиправність бездіяльності відповідача щодо не зарахування такого стажу позивача до пільгового за Списком №1 при призначенні позивачеві пенсії за віком з 18.01.2019р. та належним і ефективним способом захисту порушеного права позивача є саме зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, направлені на усунення порушеного права позивача виходячи із наданих повноважень адміністративного суду, встановлених ст.ст. 9, 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, слід зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з урахуванням зарахування до його пільгового стажу за Списком №1 вищенаведеного спірного періоду саме з 18.01.2019р., оскільки не зарахування вказаного періоду до пільгового стажу позивача з моменту призначення йому пенсії відбулося з вини пенсійного органу, а згідно приписів ч.2 ст.49 Закону №1058 нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Так, за приписами ст.245 вказаного Кодексу, встановлено, що у разі задоволення позову, суд може прийняти постанову про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Окрім того, і за приписами ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права та відповідати наявним обставинам.

Також слід зазначити, що за приписами ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський Суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011р. (остаточне) по справі "Чуйкіна проти України" констатував: " 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів ( див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. The United Kingdom),п.п.28-36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє всіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції - гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі - провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені.

Таким чином, з урахуванням наведеної правової позиції, суд приходить до висновку, що належним і ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, періоди його роботи з 20.10.1999р. по 24.12.2001р., з 25.12.2006р. по 28.12.2006р. та з 29.12.2011р. по 25.12.2012р. в ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат", провести перерахунок пенсії позивачеві із врахуванням наведених періодів роботи позивача до Списку №1 та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням раніше виплачених сум з 18.01.2019р., що є дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для задоволення позовних вимог позивача повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ч.1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить із того, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь позивача судові витрати позивача по сплаті судового збору понесені позивачем згідно квитанції №12 від 22.07.2019р. у розмірі 768 грн. 40 коп. (а.с.3).

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що полягає у не зарахуванні до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, періоди його роботи з 20.10.1999р. по 24.12.2001р., з 25.12.2006р. по 28.12.2006р. та з 29.12.2011р. по 25.12.2012р. в ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ), що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, періоди його роботи з 20.10.1999р. по 24.12.2001р., з 25.12.2006р. по 28.12.2006р. та з 29.12.2011р. по 25.12.2012р. в ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат", провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 із врахуванням періодів його роботи з 20.10.1999р. по 24.12.2001р., з 25.12.2006р. по 28.12.2006р. та з 29.12.2011р. по 25.12.2012р. до Списку №1 та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням раніше виплачених сум з 18.01.2019р.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) - судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.).

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення відповідно до вимог статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України та у порядку, встановленому п.п.15.1 п.15 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили у строки, визначені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва