Справа № 200/11697/19-а
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2019 р. Справа№200/11697/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Логойди Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначав, що рішенням Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 12.04.2019 року № 61 в задоволенні його заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відмовлено з посиланням на недостатність пільгового стажу.

Вказане рішення вважав протиправним, оскільки в підтвердження стажу надав і трудову книжку, і інші необхідні документи, зокрема уточнюючі довідки, документи про атестацію робочих місць.

У зв`язку з наведеним, вважаючи свої права порушеними, просив:

- визнати протиправним рішення Ясинуватського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області від 12.04.2019 року №61 про відмову у призначенні йому пенсії згідно з п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне струхування»;

- зобов`язати Ясинуватське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області потворно розглянути його заяву від 15.02.2019 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зарахуванням до пільгового стажу періодів роботи з 01.08.1983 року по 07.06.1985 року; з 18.06.2004 року по 20.09.2004 року, з 08.11.2004 року по 16.05.2011 року, з 02.03.2012 року по 27.03.2012 року з 24.07.1980 року по 12.04.1981 року; з 17.06.1985 року по 31.01.1989 року та з 27.02.1990 року по 04.09.1991 року; з 06.05.1997 року по 14.09.1997 року та з 15.07.1998 року по 08.06.1999 року.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якій виклав зміст оскарженого рішення. Вважав, що рішення відповідало вимогам законодавства. Просив в задоволенні позову відмовити.

Судом встановлено, що 15.02.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Ясинуватського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області від 12.04.2019 року №61 в призначенні такої пенсії відмовлено, оскільки на час звернення позивач не мав необхідного пільгового стажу.

Рішенням встановлено, що заявник подав наступні документи: заяву про призначення пенсії; паспорт; ідентифікаційний код; свідоцтво про зміну прізвища; диплом НОМЕР_1 ; військовий квиток НОМЕР_2 ; трудову книжку НОМЕР_3 -1 НОМЕР_4 5649571; архівну довідку про реорганізацію Авдіївського спеціалізованого управління «Коксохіммонтаж» № 227 (№ 07-04/091 від 11.03.2019 року); архівну довідку по заробітній платі за період з серпня 1983 по червень 1985 у Авдіївському спеціалізованому управлінні «Коксохіммонтаж» № 227 (№ 07-04/094 від 11.03.2019 року); витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; архівну довідку від 12.09.2017 року № 10/07-475 про підтвердження фактичного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній в Авдіївському спеціалізованому управлінні «Коксохіммонтаж» № 227; довідку від 10.07.2018 року № 02/1749 про підтвердження фактичного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що видана Обласним комунальним підприємством «Донецьктеплокомуненерго» виробничої одиниці «Ясинувататепломережа»; виписку з наказу про результати атестації робочих місць від 07.09.2017 року № 10/07-476 в Авдіївському спеціалізованому управлінні «Коксохіммонтаж» № 227; накази про результати атестації робочих місць від 18.06.2004 року № 73 та від 18.06.2009 року №97 в Обласному комунальному підприємстві «Донецьктеплокомуненерго» у виробничій одиниці «Ясинувататепломережа»; довідку про підтвердження наявного пільгового стажу для призначення пенсії від 28.01.2019 року № 05-1/21138; наказ про результати атестації робочих місць у ПрА`Г «Авдіївський коксохімічний завод».

При розгляді заяви також були взяті індивідуальні відомості про застраховану особу.

Рішення мотивовано тим, що позивач має страховий стаж 36 років 00 місяців 29 днів, а пільговий стаж за списком № 2 складає 3 роки 2 місяця 0 днів, коли на час звернення заявнику необхідно мати не менше половини пільгового стажу, а саме 6 років і 3 місяця.

До пільгового стажу по списку №1 відповідачем не зарахований період роботи з 01.08.1983 року по 07.06.1985 року в якості електрогазозварника ручного електродугового зварювання в Авдіївському спеціалізованому управлінні «Коксохіммонтаж» № 227, так як зазначена посада не передбачена розділ. IV «Коксове, пекоксове, термоантрацитові і коксохімічне виробництва» Списку №1, що затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, що був чинний на період роботи заявника.

При цьому питання про зарахування вказаного періоду роботи до списку №2 відповідачем не вирішувалося.

До пільгового стажу по списку №2 відповідачем не зараховані періоди роботи:

- з 18.06.2004 року по 20.09.2004 року та з 08.11.2004 року по 16.05.2011 року в Обласному комунальному підприємстві «Донецьктеплокомуненерго» у виробничій одиниці «Ясинувататепломережа», оскільки накази про атестацію робочих місць видані підприємством, яке знаходиться на непідконтрольній українській владі території;

- з 02.03.2012 року по 27.03.2012 року у вагонному депо Ясинувата державного підприємства «Донецька залізниця» у зв`язку з відсутністю в системі персоніфікованого обліку у відомостях про спеціальний стаж інформації про накази про атестацію;

- з 24.07.1980 року по 12.04.1981 року у Будівельно-монтажному потязі № 365 м. Ясинувата; з 17.06.1985 року по 31.01.1989 року та з 27.02.1990 року по 04.09.1991 року ПМК № 252 УС «Днепрканалстрой»; з 06.05.1997 року по 14.09.1997 року та з 15.07.1998 року по 08.06.1999 року у Житлово-експлуатаційній конторі у зв`язку з відсутністю довідок, які підтверджують пільговий характер роботи заявника, відомостей в трудовій книжці, що визначають право на пенсію на пільгових умовах та наказів про атестацію робочих місць.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно з ч. 1 ст. 114 розд. ХІV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 114 розд. ХІV вказаного Закону визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Також вказаним пунктом визначені умови для призначення пенсії за віком на пільгових умовах до досягнення відповідного віку і за відсутності відповідного страхового стажу.

Відповідно до п. 2 розд. XV «Прикінцеві положення» вказаного Закону пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Таким чином необхідними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах по списку № 2 є зайнятість особи на роботах, що передбачені списком № 2, які затверджені Кабінетом Міністрів України, така зайнятість повний робочий день, наявність атестації робочих місць та наявність відповідного страхового стажу, в тому числі на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 року № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно з п.п. 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно зі ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.05.2018 року в справі №174/658/16-а (провадження №К/9901/201/17) оцінюватися судом мають саме підстави відмови у призначенні пенсії, тобто, мотиви, з яких виходив відповідач, розглядаючи заяву про її призначення.

Щодо періоду з 01.08.1983 року по 07.06.1985 року.

Відповідно до трудової книжки в період з 01.08.1983 року по 07.06.1985 року позивач працював на посаді електрогазозварника ручного електродугового зварювання в Авдіївському спеціалізованому управлінні «Коксохіммонтаж» № 227.

Відповідачем помилково вирішувалося питання про зарахування цього періоду роботи до списку №1, до якого ця посада та професія не належить.

Так, відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, який був чинним на період роботи заявника, посада електрозварника та газозварника були віднесені до розд. XXXII «Загальні професії» Списку №2.

Отже, займана позивачем посада належала до списку №2.

З огляду на наведене відповідач мав вирішити питання щодо зарахування вказаного періоду роботи до Списку №2, чого ним зроблено не було, чим, фактично, допущено бездіяльність.

Щодо інших періодів - орган Пенсійного фонду України не заперечує, що посади, які обіймав позивач протягом спірних періодів, належать до відповідного списку №2.

Щодо періодів роботи з 18.06.2004 року по 20.09.2004 року та з 08.11.2004 року по 16.05.2011 року в Обласному комунальному підприємстві «Донецьктеплокомуненерго» у виробничій одиниці «Ясинувататепломережа», то орган Пенсійного фонду України не зарахував ці періоди до пільгового стажу по списку №2 через те, що накази про атестацію робочих місць видані підприємством, яке знаходиться на непідконтрольній українській владі території.

Суд вважає такі посилання неприйнятними з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина.

Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Згідно з ч. 1 ст. 18 вказаного Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 вказаного Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Частиною 3 ст. 9 вказаного Закону визначено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Отже, відповідно до наведених норм Закону, необхідною умовою для визнання незаконним акту органу, який знаходиться на тимчасово окупованій території, є створення такого органу, обрання чи призначення у порядку, не передбаченому законом.

Позивач набув трудовий стаж у період, коли населені пункти, на території яких підприємства здійснювали господарську діяльність, перебували під контролем української влади, і такі підприємства були утворені відповідно до законодавства України.

Всі первинні документи, які сформовані до проведення антитерористичної операції, не можуть піддаватися сумніву та позбавляти особи права на отримання пенсії, що обчислена із заробітку, який вона отримувала на законних підставах, тільки з тих міркувань, що Україна тимчасово не здійснює контроль на території, де набутий відповідний стаж роботи.

Щодо окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21.06.1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у справах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. При цьому ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать" (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, § 96). При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, § 92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" наголосив, що "першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, § 142).

З огляду на загальні принципи («намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, орган Пенсійного фонду України повинен приймати та визнавати документи, що видані органами, підприємствами, установами та організаціями, що знаходяться на непідконтрольній українській владі території, оскільки їх неприйняття та невизнання веде за собою порушення прав громадян.

Отже, орган Пенсійного фонду України зобов`язаний приймати такі документи.

Неможливість проведення перевірки довідок, наказів та первинних документів, на підставі яких вони видані, не може бути підставою для порушення пенсійних прав осіб.

З огляду на наведене відповідач неправомірно не зарахував вказані спірні періоди (з 18.06.2004 року по 20.09.2004 року та з 08.11.2004 року по 16.05.2011 року) до пільгового стажу роботи із зазначених ним підстав.

Щодо періоду роботи з 02.03.2012 року по 27.03.2012 року у вагонному депо Ясинувата державного підприємства «Донецька залізниця», то посилання відповідача на відсутність в індивідуальних відомостях про застраховану особу (форма ОК-5) у відомостях про спеціальний стаж інформації про накази про атестацію є неприйнятними з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 розд. І, п. 1 розд. ІІ Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 року № 10-1, Реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд України, який є володільцем даних Реєстру застрахованих осіб.

Реєстр застрахованих осіб формується як система накопичення, збереження електронних даних на базі централізованих інформаційних технологій відповідно до вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про електронний цифровий підпис", "Про захист персональних даних", "Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах".

Згідно з п. 3 та 5 розд. IV Положення відомості до Реєстру застрахованих осіб, зміни, уточнення до них вносяться в електронній формі в автоматичному режимі на підставі: звітності, що подається страхувальниками до Пенсійного фонду України, відомостей центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

У разі виявлення за результатами перевірки поданих страхувальником недостовірних відомостей про застрахованих осіб та невиконання страхувальником у місячний строк припису щодо усунення цих порушень територіальні органи Пенсійного фонду України на підставі наказу керівника відповідного органу у десятиденний строк вносять відповідні зміни до Реєстру застрахованих осіб.

Відповідно до п. 6 розд. V. 6 Положення інформація з Реєстру застрахованих осіб формується та надається за такими формами, як, зокрема: індивідуальні відомості про застраховану особу - згідно з додатками 3 - 5 до цього Положення.

У разі відсутності в Реєстрі застрахованих осіб інформації про застраховану особу за визначеними параметрами формується та надається довідка про відсутність індивідуальних відомостей про особу за формою згідно з додатком 15 до цього Положення.

Додатком №4 до вказаного Положення є індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5).

Отже, індивідуальні відомості про застраховану особу формуються як інформація з Реєстру застрахованих осіб.

Посилання відповідача на те, що у державному реєстрі застрахованих осіб відсутні відомості про атестацію є неприйнятним з огляду на те, що вони суперечать вимогам Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що затверджено постановою правління Пенсійного фонду України 18.06.2014 року № 10-1, яке відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначає порядок організації ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Реєстр застрахованих осіб) та порядок надання інформації з Реєстру застрахованих осіб (п. 1 Порядку).

Вказаний Порядок такого поняття як «атестація» не містить, тому посилання відповідача на необхідність наявності в Реєстрі застрахованих осіб відомостей про атестацію не ґрунтується на вимогах законодавства.

Крім того, з форми ОК-5 вбачається, що відомості по спецстажу в індивідуальних відомостях про застраховану особу зазначаються за наявності даних.

Отже, відсутність в індивідуальних відомостях про застраховану особу (форма ОК-5) відомостей по спецстажу та про атестацію не може бути підставою для обмеження права особи на зарахування періоду роботи до пільгового стажу.

З огляду на наведене територіальний орган Пенсійного фонду України неправомірно не зарахував до пільгового стажу вказаний період роботи (з 02.03.2012 року по 27.03.2012 року) із зазначених ним підстав,

Щодо періодів роботи з 24.07.1980 року по 12.04.1981 року, з 17.06.1985 року по 31.01.1989 року, з 27.02.1990 року по 04.09.1991 року, з 06.05.1997 року по 14.09.1997 року та з 15.07.1998 року по 08.06.1999 року.

Вказані періоди не зараховані до пільгового стажу у зв`язку з відсутністю довідок, які підтверджують пільговий характер заявника, відомостей в трудовій книжці, що визначають право на пенсію на пільгових умовах та наказів про атестацію робочих місць.

Відповідно до трудової книжки позивач працював:

- з 24.07.1980 року по 13.04.1981 року (а не по 12.04.1981 року, як помилково зазначали позивач та відповідач) на посаді електрозварника у Будівельно-монтажному потязі № 365 м. Ясинувата;

- з 17.06.1985 року по 31.01.1989 року на посаді газоелектрозварника та з 27.02.1990 року по 04.09.1991 року на посаді електрозварника ручної зварки ПМК № 252 УС «Днепрканалстрой»;

- з 06.05.1997 року по 14.09.1997 року та з 15.07.1998 року по 08.06.1999 року на посаді газоелектрозварника у Житлово-експлуатаційній конторі виконавчого комітету Очеретинської селищної ради.

Орган Пенсійного фонду України не заперечує, що посади, які обіймав позивач протягом спірних періодів, належать до відповідного списку №2

Записи, що містяться в трудовій книжці про роботу позивача у вказані періоди, свідчать про зайнятість позивача повний робочий день. Іншого, зокрема про скорочений або неповний режим роботи протягом цих періодів, в трудовій книжці не міститься. Тому надання уточнюючої довідки про пільговий характер в цій частині не було потрібним, як помилково вважав відповідач.

Спірні періоди роботи позивача з 24.07.1980 року по 13.04.1981 року, з 17.06.1985 року по 31.01.1989 року, з 27.02.1990 року по 04.09.1991 року, - є періодами до законодавчого введення атестації робочих місць (Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року №442, набрав чинності з 21.08.1992 року).

Аналогічне зазначено в п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, що затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, відповідно до якого при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

У зв`язку з наведеним орган Пенсійного фонду України неправомірно не зарахував вказані період роботи до пільгового стажу з підстави ненадання наказів про атестацію робочих місць, адже таких існувати не могло.

Разом з тим суд погоджується з відповідачем, що періоди роботи з 06.05.1997 року по 14.09.1997 року та з 15.07.1998 року по 08.06.1999 року мали бути підтверджені атестацією робочого місця позивача.

Оскільки трудова книжка позивача не містить записів, які б вказували на проведення атестації робочого місця позивача щодо цих періодів роботи, і при цьому позивачем щодо вказаного питання не додержаний Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності книжки або відповідних записів у ній, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (не надані накази про атестацію робочого місця чи довідки про наявність таких наказів), тому орган Пенсійного фонду України правомірно не зарахував вказані періоди до пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Вказані дії відповідача не порушують права позивача, оскільки не позбавляють його можливості звернення до нього з питанням зарахування вказаних періодів до пільгового стажу при умові надання відповідних наказів про атестацію або довідки щодо цього питання.

Отже, суб`єкт владних повноважень оскарженим рішенням неправомірно відмовив в призначенні позивачу пенсії із зазначених ним підстав (за виключенням останніх вказаних періодів з підстав відсутності наказів про атестацію), чим порушив пенсійні права позивача.

Виходячи з наведеного порушене право позивача на отримання пенсії за віком на пільгових умовах підлягає відновленню шляхом визнання протиправним та скасування оскарженого рішення органу Пенсійного фонду України (п. 2 ч. 9 Кодексу адміністративного судочинства України).

Разом з тим суд позбавлений можливості зобов`язати відповідача зарахувати певні періоди до пільгового стажу та призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах по списку №2, оскільки відповідачем виконані не всі умови для прийняття законного та обґрунтованого рішення, а саме, як зазначалося, не досліджено та не проаналізовано надані позивачем довідки з наказами про атестацію робочого місця, які мали значення для правильного вирішення питання про призначення позивачу пенсії, в оскарженому рішенні не досліджено питання дотримання такої умови як страховий стаж, в тому числі на роботах по списку №2.

Вчинення таких дій входить до безпосередньої компетенції органа Пенсійного фонду України.

Верховний Суд в постановах від 06.03.2018 року №754/14898/15-а , від 10.04.2018 року в справі № 348/2160/15-а дійшов висновку, що обов`язок щодо обчислення загального стажу роботи особи та стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, покладено на орган Пенсійного фонду України, а тому для вирішення питання щодо призначення та виплати пенсії відповідачу слід встановити всі необхідні умови, яким має відповідати позивач для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

В той же час, оскільки права позивача порушені, і прийняття рішення на користь позивача, в тому числі зарахування періодів роботи до відповідного стажу належить до безпосередніх повноважень органу Пенсійного фонду України, суд дійшов висновку, що решта позовних вимог підлягає задоволенню шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень повторно вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні (ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_5 ) до Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (86020, Донецька обл., Ясинуватський р-н, смт. Очеретине, м-н Гідростроітелів, 12, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Ясинуватського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області від 12.04.2019 року №61 «Про відмову в призначенні пенсії», яке прийнято щодо ОСОБА_1 .

Зобов`язати Ясинуватське об`єднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.02.2019 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (86020, Донецька обл., Ясинуватський р-н, смт. Очеретине, м-н Гідростроітелів, 12, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_5 )здійснені ним документально підтверджені судові витрати в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 (двадцять) коп.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення судом складено 16 жовтня 2019 року.

Суддя Т.В. Логойда