Справа № 807/997/16
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

10 жовтня 2019 року м. Ужгород№ 807/997/16
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Скраль Т.В.,

з участю секретаря судового засідання - Стенавської А.М.

за участю сторін:

позивач: ОСОБА_1 - в судове засідання не з`явився;

представник позивача - адвокат Ковач Володимир Степанович,

відповідач: Головне управління ДФС у Закарпатській області - представник Блага Оксана Петрівна ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправним податкового повідомлення-рішення № від 18 березня 2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до статті 243 частини 3 КАС України 10 жовтня 2019 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення у повному обсязі було складено 21 жовтня 2019 року .

05 серпня 2016 року, ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Ужгородської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправним податкового повідомлення-рішення № від 18 березня 2016 року.

30 травня 2017 року, постановою Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративний позов задоволено.

20 липня 2017 року, ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 травня 2017 року залишено без змін, а апеляційну скаргу Ужгородської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області залишено без задоволення.

27 листопада 2018 року, за наслідками касаційного розгляду, Верховним Судом касаційну скаргу Ужгородської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області задоволено частково. Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 травня 2017 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2017 у справі № 807/997/16 скасовано. Справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

02 січня 2019 року, ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду було відкрито провадження в адміністративній справі.

05 лютого 2019 року, ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду було закрито пiдготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення контролюючим органом прийнято безпідставно з огляду на те, що позивач не отримав додаткове благо у вигляді суми боргу, анульованого (прощеного) ПAT «УкрСиббанк» за кредитними договорами № 0 від 29.11.2006 р., № 1 від 28.05.2010 р., № 0 від 26.07.2011 р., № 0 від 29.11.2007 р., № 1 від 28.05.2010 р., № 0 від 26.07.2011 р., оскільки ним було сплачено банку значно більшу суму грошей, ніж була отримана в якості кредиту. Тобто фактично у нього не відбулось збільшення загального майнового стану чи приросту його активів у той чи іншій формі.

Разом із тим, 05 лютого 2019 року, позивач надав додаткові (нові) обставини позову, в яких вказує, що відповідно до статті 78 пункту 78.1 підпункту 78.1.1 ПК України (у редакції, що була чинною під час проведення відповідачем документальної позапланової невиїзної перевірки позивача), документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема (підстава, що зазначена відповідачем), отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Аналізуючи вищезазначені законодавче положення, для того щоб здійснити документальну позапланову невиїзну перевірку за статтею 78 пунктом 78.1 підпунктом 78.1.1 ПК України (у редакції, що була чинною під час проведення відповідачем документальної позапланової невиїзної перевірки позивача) необхідне обов`язкове дотримання ряду умов: по-перше, отримана інформація повинна містити дані про порушення валютного чи іншого законодавства, і такі правовідносини не повинні регулюватися Податковим кодексом України. Тобто, ключовим є порушення платником законодавства яке знаходиться поза сферою застосування Податкового кодексу України. Та, по-друге, перевірка проводиться лише після того, як, у даному випадку позивач, не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Таким чином, у відповідача були відсутні законодавчо встановлені підстави щодо проведення документальної позапланової перевірки (т.2 а.с. 80-82).

12 грудня 2016 року, у встановлений судом строк відповідачем подано до суду заперечення проти адміністративного позову (т.1 а.с.а.с 127-128), у якому вказує, в ході перевірки встановлено, що позивач не включив у податкову декларацію за 2013 рік отриманий дохід від ПАТ "УкрСиббанк" у вигляді додаткового блага в розмірі 1904899,10 грн.. Вказаний дохід у позивача виник внаслідок списання ПАТ "УкрСиббанк" 12 березня 2013 року кредиторської заборгованості. Не внесення позивачем вищевказаної суми до декларації про майновий стан та доходи є підставою для нарахування контролюючим органом до сплати податку на доходи фізичних осіб за 2013 рік на суму у розмірі 296799,60 грн. податкового зобов`язання та 74199,90 грн. штрафних (фінансових) санкцій. Таким чином, податкове повідомлення-рішення № № від 18 березня 2016 року прийняте правомірно. В задоволенні позову просить відмовити.

Під час розгляду справи по суті уповноважений представник позивача позов підтримав повністю, просив суд його задовольнити з мотивів, що у ньому наведені.

Представник відповідача в судовому засіданні, проти задоволення позову заперечив та просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами докази, всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 29 листопада 2006 року, між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк» укладено договір про надання кредиту №0, за умовами якого АКІБ «УкрСиббанк» зобов`язаний надати, а ОСОБА_1 зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредит в іноземній валюті в сумі 217 000 швейцарських франків та сплатити проценти комісії в порядку і на умовах, визначених цим Договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 908 051,25 гривень за курсом Національного банку України на день укладення Договору. Надання кредиту здійснюється у наступний термін: з 29.11.2006 р. по 29.11.2017 р. (т.1 а.с. 12-18).

29 листопада 2007 року, між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк» укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, за умовами якого АКІБ «УкрСиббанк» зобов`язаний надати кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 120 000 доларів США, що дорівнює еквіваленту 606 000,00 гривень за курсом Національного банку України на день укладення Договору, а ОСОБА_1 зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у даному договорі. Позичальник зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в термін та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку №1 до Договору (якщо сторонами визначено такий графік погашення та укладено Додаток № 1 до Договору), але в будь - якому випадку не пізніше 01 грудня 2014 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов цього договору та/або згідно умов відповідної угоди сторін (т.1 а.с. 19-24)

12 березня 2013 року, ОСОБА_1 , здійснив погашення кредитної заборгованості у сумі 310 000,00 грн. відповідно до квитанції № 79 та у сумі 790 000 грн. відповідно до квитанції № 78 (т.1 а.с. 25).

30 квітня 2014 року, ОСОБА_1 подав податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2013 рік, в якій загальний річний оподаткований дохід вказаний у загальному розмірі 158 692,24 грн., з якого 38 993,24 грн. заробітна плата та 119 699,00 грн. інші доходи, (т.1 а.с. 179-182).

16 жовтня 2015 року, Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Харків МГУДФС на запит ДПІ у м. Ужгороді ГУ ДФС у Закарпатській області про проведення зустрічної звірки повідомило що в ході проведення перевірки підтверджено достовірність даних про суму виплаченого (нарахованого) банком доходу фізичній особі ОСОБА_1 , що відображено у податковому розрахунку сум доходу, нараховано (сплачено) на користь платника податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) за 1 квартал 2013 року за ознакою доходу « 126» у сумі 1 865 905,86 грн. Даний дохід нарахований у вигляді суми боргу, анульованого кредитом за його самостійним рішенням, а саме:

- по договорам № 0 від 29.11.2006, № 1 від 28.05.2010, № 0 від 26.07.2011- повідомлення № 31-4-22-06/24 від 12.03.2013 у сумі анульованого боргу 1 371 139,14 грн. ( в т.ч. основної суми боргу - 1 371 139,14 грн. та штрафних санкцій - 0,00 грн.).

- по договорам № 0 від 29.11.2007, № 1 від 28.05.2010, № 0 від 26.07.2011 - повідомлення № 31-4-22-06/25 від 12.03.2013 у сумі анульованого боргу 494 766, 72 грн. та штрафних санкцій - 0,00 грн. (т. 1 а.с. 165).

12 січня 2016 року, на підставі наказу про проведення документальної невиїзної перевірки № 17 та підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, пункту 79.2 статті 79 ПК України було проведено позапланову документальну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства по податку на доходи фізичних осіб за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2013 року (т.2 а.с. 85).

27 січня 2016 року, заступником начальника ДПІ у м. Ужгороді ГУ ДФС у Закарпатській області на адресу позивача була надіслано запит про надання інформації та документального підтвердження щодо доходів які включено до загального річного оподаткованого доходу та відображено в р. 01.07 «інші доходи» Декларації про майновий стан та доходи за 2013 рік та відомості про нараховану та виплачену заробітну плату за 2013 р. (по-місячно). Одночасно, просить надати підтверджуючі документи щодо отриманих доходів від надання майна в лізинг, оренду або суборенду, які відображені в відомостях з цетральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів за ознакою доходу 106 та страхові виплати за ознакою доходу 151 за 2013 рік. Також, надати всі наявні документи про отримання протягом 2013 року доходу, у вигляді додаткового блага від АТ «Укрсиббанк» в сумі - 1865905,86 грн. (т.1 а.с. 167).

03 лютого 2016, за результатами перевірки складено акт № 101/07-01-17-01/ про порушення:

- п.п.164.2.17 «д» п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України, в результаті чого Позивачу донараховано до сплати податку на доходи фізичних осіб за період, що перевірявся у сумі 296 799,60 грн. (т.1 а.с. 28-34).

18 березня 2016 року, на підставі вказаного акта перевірки відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення № , яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем: податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 370 999,50 грн., з яких за податковим зобов`язанням на суму 296 799,60 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 74 199,90 грн. (т.1 а.с. 27).

24 червня 2019 року, на виконання вимог ухвали Закарпатського окружного адміністративного суду про витребування доказів від 24 травня 2019, АТ «Укрсиббанк» надіслав детальних розрахунок анульованої кредитної заборгованості ОСОБА_1 , де вказав:

Анульована (прощена) кредитна заборгованість - 489 571, 72 грн. по кредитному договору № 0 від 29.11.2007 року (реєстраційні номери договору в системі обліку банку: № 1 від 28.05 2010 р. та № 0 від 26.07.2011 р.) станом на 12.03.2013 р. складалась з наступної заборгованості у національній валюті України - гривні (UАН): Сума основного боргу (кредиту)- 489 571 грн. 14 коп. Сума відсотків - 5 195 грн.58 коп.

Анульована (прощена) кредитна заборгованість - 1 371 139 грн. 14 коп. по кредитному договору № 0 від 29.11.2006 року (реєстраційні номери договору в системі обліку банку : № 1 від 28.05 2010 р. та № 0 від 26.07.2011 р.) станом на 12.03.2013 р. складалась з наступної заборгованості у національній валюті України - гривні (UАН): Сума основного боргу (кредиту)- 1 360 039 грн. 54 коп. Сума відсотків - 11 099 грн. 60 коп. (т. 2 а.с. 147-154)

Разом з тим, АТ «УкрСиббанк» надав копії повідомлення про анулювання боргу, а саме за Вх. № 31-4-22-06/24 від 12.03.2013 (т.2 а.с. 153) та за Вх. № 31-4-22-06/25 від 12.03.2013 (т.2 а.с. 154).

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням - рішенням, позивач звернувся до суду.

Вирішуючи питання застосування до спірних правовідносин норм матеріального права та надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, підпункт 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України (далі -ПК України, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлює, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

За приписами пункту 75.1 статті 75 ПК України,контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Суд зазначає, що Відповідачем надано суду докази, які підтверджують наявність правових підстав для проведення у межах спірних правовідносин документальної позапланової перевірки, а саме запит від 22.09.2015 року № 1120/7/07-01-17-01 (т.1 а.с. 166) та відповідь на даний запит від 16.10.2015 №3623/7/28-09-43-16 в якому зазначено, що Спеціалізована Державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального Головного управління ДФС було проведено виїзну планову перевірку ПАТ «УкрСиббанк» з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014. В ході проведення перевірки підтверджено достовірність даних про суму виплаченого (нарахованого) банком доходу фізичній особі ОСОБА_1 , що відображено у податковому розрахунку сум доходу, нараховано (сплачено) на користь платника податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) за 1 квартал 2013 року за ознакою доходу « 126» у сумі 1 865 905,86 грн. Даний дохід нарахований у вигляді суми боргу, анульованого кредитом за його самостійним рішенням, а саме:- по договорам № 0 від 29.11.2006, № 1 від 28.05.2010, № 0 від 26.07.2011- повідомлення № 31-4-22-06/24 від 12.03.2013 у сумі анульованого боргу 1 371 139,14 грн. ( в т.ч. основної суми боргу - 1 371 139,14 грн. та штрафних санкцій - 0,00 грн.). - по договорам № 0 від 29.11.2007, № 1 від 28.05.2010, № 0 від 26.07.2011 - повідомлення № 31-4-22-06/25 від 12.03.2013 у сумі анульованого боргу 494 766, 72 грн. та штрафних санкцій - 0,00 грн. (т. 1 а.с. 165) .

Також, платник податків - фізична особа ОСОБА_1 повідомлений про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки повідомленням від 12.01.2016 року, яке разом з копією наказу від 12.01.2016 року № 17 направлено платнику податків на податкову адресу поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Даний факт не оскаржувався позивачем та його представником під час судового засідання.

Тобто, перевірку проведено з відома платника податків ОСОБА_1 , з урахуванням інформації наявної в ДПІ у м. Ужгород ГУ ДФС у Закарпатській області відповідно до статті 20, статті 79 Податкового кодексу України.

Зокрема, положеннями пункту 79.2 статті 79 ПК України, документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Таким чином, податковим органом вчинено дії щодо проведення перевірки на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначенийКонституцієюта законами України, а тому доводи позивача про незаконність проведення вказаної перевірки є безпідставними.

Щодо доводів представника позивача, що для того щоб здійснити документальну позапланову невиїзну перевірку за статтею 78 пунктом 78.1 підпунктом 78.1.1 ПК України (у редакції, що була чинною під час проведення відповідачем документальної позапланової невиїзної перевірки позивача) необхідне обов`язкове дотримання ряду умов: по-перше, отримана інформація повинна містити дані про порушення, у даному випадку, позивачем валютного чи іншого законодавства, і такі правовідносини не повинні регулюватися Податковим кодексом України, що в даному випадку вказує на порушення контролюючого органу.

Такого висновку у цій справі притримувався суд першої та апеляційної інстанції за своїм рішенням від 30 травня 2017 року та від 20.07.2017 року, які були скасовані Верховним судом 27 листопада 2018 року.

Однак, суд не може погодитися із такими доводами, що будь-яка помилка з боку контролюючого органу має тягнути автоматично нікчемність будь-якої поведінки, оскільки такі доводи повинні оцінюватися у кожному конкретному випадку як вплив конкретного правопорушення на права платників.

Вказана перевірка за змістом акту перевірки була проведена контролюючим органом на підставі статті 75 пункту 75.1 підпункту 75.1.2, статті 78 пункту 78.1 підпункту 78.1.1 та статті 79 пункту 79.2 ПК України.

В акті зазначено, що підставою для проведення позапланової невиїзної перевірки позивача була інформація, що отримана з Центральної бази даних Держаного реєстру фізичних осіб ГУ ДФС України про суми виплачених доходів протягом 2013 р. у вигляді додаткового блага.

Редакція статті 78 пункту 78.1 підпунктом 78.1.1 ПК України (у редакції, що була чинною під час проведення відповідачем документальної позапланової невиїзної перевірки позивача) свідчила, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема (підстава, що зазначена відповідачем), отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Однак, суд констатує, що позивачем не оскаржувались дії контролюючого органу щодо проведення перевірки, відповідно до заявлених первісних позовних вимог, а відтак дані дії не є предметом оскарження у даній адміністративній справі. Крім того, наказ про проведення перевірки не оскаржувався, письмове повідомлення від 12 січня 2016 року про дату та час проведення такої перевірки надіслано рекомендованим листом із повідомленням про вручення позивачу, перевірка проведена із відома фізичної особи ОСОБА_1 .

Отже, 12 січня 2016 року, на підставі наказу про проведення документальної невиїзної перевірки № 17 та підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, пункту 79.2 статті 79 ПК України було проведено позапланову документальну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства по податку на доходи фізичних осіб за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2013 року (т.2 а.с. 85).

Виривати з контексту всіх обставин по справі, саму підставу перевірки, що визначена статтею 78 пункту 78.1 підпунктом 78.1.1 ПК України (яка зазначена тільки в акті перевірки) без дослідження інших підстав, що послужили приводом для перевірки, зокрема, що визначені в акті перевірки статті 75, 78, 79 ПК України; в наказі на проведення перевірки; не може бути достатньою підставою для визнання такої перевірки незаконною чи скасування рішення за наслідками такої перервірки, крім того такими доводами сторони позивача не обґрунтовувався адміністративний позов.

При цьому, згідно з підпунктами 163.1.1 та 163.1.2 пункту 163.1 статті 163 ПК України, об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Відповідно до абзацу другого пункту 164.1 статті 164 ПК України, загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Підпунктом 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 ПК України, визначено, що дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

За правилами підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу).

Відповідно до підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України, додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Перелік додаткових благ, які включаються до оподатковуваного доходу, встановлений підпунктом 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України є вичерпним.

Так, відповідно до підпункту "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України (в редакції, чинній у березні 2013 року), до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбаченихстаттею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку-боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Як вбачається з матеріалів справи, 29 листопада 2006 року, між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк» укладено договір про надання кредиту №0, за умовами якого АКІБ «УкрСиббанк» зобов`язаний надати, а ОСОБА_1 зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредит в іноземній валюті в сумі 217 000 швейцарських франків та сплатити проценти комісії в порядку і на умовах, визначених цим Договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 908 051,25 гривень за курсом Національного банку України на день укладення Договору. Надання кредиту здійснюється у наступний термін: з 29.11.2006 р. по 29.11.2017 р. (т.1 а.с. 12-18) та 29 листопада 2007 року, між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк» укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, за умовами якого АКІБ «УкрСиббанк» зобов`язаний надати кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 120 000 доларів США, що дорівнює еквіваленту 606 000,00 гривень за курсом Національного банку України на день укладення Договору, а ОСОБА_1 зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у даному договорі. Позичальник зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в термін та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку №1 до Договору (якщо сторонами визначено такий графік погашення та укладено Додаток № 1 до Договору), але в будь - якому випадку не пізніше 01 грудня 2014 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов цього договору та/або згідно умов відповідної угоди сторін (т.1 а.с. 19-24).

12 березня 2013 року, ОСОБА_1 , здійснив погашення кредитної заборгованості у сумі 310 000,00 грн. відповідно до квитанції № 79 та у сумі 790 000 грн. відповідно до квитанції № 78 (т.1 а.с. 25).

12 березня 2013 року, АТ «УкрСиббанк» надіслав позивачу повідомлення про анулювання боргу № 31-4-22-06/25в порядку пп. «д» пп.164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України, де вказав, що на підставі кредитного договору № 0 від 29 листопада 2007 року за позивачем обліковується кредитна заборгованість у сумі 804 766,72 грн. АТ «УкрСиббанк», як кредитор, з метою виконання вимог пп. «д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України, повідомив, ОСОБА_1 , як платника податку на доходи фізичних осіб - боржника, що АТ «УкрСиббанк» прийнято рішення про анулювання заборгованості, що станом на 12.03.2013 становить 494 766,72 грн.

Дане повідомлення, позивач, отримав 13 березня 2013 року, про що свідчить його відмітка на даному повідомленні (т.2 а.с. 153).

12 березня 2013 року, АТ «УкрСиббанк» надіслав позивачу повідомлення про анулювання боргу № 31-4-22-06/24 в порядку пп. «д» пп.164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України, де вказав, що на підставі кредитного договору № 0 від 29 листопада 2006 року за позивачем обліковується кредитна заборгованість у сумі 2 161 139,14 грн. АТ «УкрСиббанк», як кредитор, з метою виконання вимог пп. «д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України, повідомив, ОСОБА_1 , як платника податку на доходи фізичних осіб - боржника, що АТ «УкрСиббанк» прийнято рішення про анулювання заборгованості, що станом на 12.03.2013 становить 1 371139,14 грн.

Дане повідомлення, позивач, отримав 13 березня 2013 року, про що свідчить його відмітка на даному повідомленні (т.2 а.с. 154).

30 квітня 2014 року, ОСОБА_1 подав податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2013 рік, в якій загальний річний оподаткований дохід вказаний у загальному розмірі 158 692,24 грн. (т.1 а.с. 179-182).

Відповідач посилається на те, що дохід отриманий як додаткове благо, задекларований позивачем не у повному обсязі, а саме: за даними перевірки встановлено, що платником податку у періоді з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2013 року отримано дохід в сумі 1 904 899,10 грн. В тому числі, за березень 2013 року від АТ «УкрСиббанк» за ознакою доходу 126 (дохід, отриманий платником податку як додаткове благо, сума боргу платника податку анульованого кредитором за його самостійним рішенням) складає 1 854 435,86 грн.

Для з`ясування всіх обставин у справі, суд 24 травня 2019 року витребувала від АТ «УкрСиббанк» документи, які утримують інформацію щодо розміру боргу (тіла кредиту) та відсотків за користування кредитом, яка впливає на правильність визначення розміру податкового зобов`язання.

24 червня 2019 року, на виконання вимог ухвали Закарпатського окружного адміністративного суду про витребування доказів від 24 травня 2019, АТ «УкрСиббанк» надіслав детальних розрахунок анульованої кредитної заборгованості ОСОБА_1 , де вказав: Анульована (прощена) кредитна заборгованість - 489 571, 72 грн. по кредитному договору № 0 від 29.11.2007 року (реєстраційні номери договору в системі обліку банку: № 1 від 28.05 2010 р. та № 0 від 26.07.2011 р.) станом на 12.03.2013 р. складалась з наступної заборгованості у національній валюті України - гривні (UАН): Сума основного боргу (кредиту) - 489 571 грн. 14 коп. Сума відсотків - 5 195 грн.58 коп. Анульована (прощена) кредитна заборгованість - 1 371 139 грн. 14 коп. по кредитному договору № 0 від 29.11.2006 року (реєстраційні номери договору в системі обліку банку : № 1 від 28.05 2010 р. та № 0 від 26.07.2011 р.) станом на 12.03.2013 р. складалась з наступної заборгованості у національній валюті України - гривні (UАН): Сума основного боргу (кредиту) - 1 360 039 грн. 54 коп. Сума відсотків - 11 099 грн. 60 коп. (т. 2 а.с. 147-154)

Даний факт, підтверджується випискою за кредитними договорами (т.1 а.с. 64 - 102).

Тобто, платником податків ОСОБА_1 у 2013 році занижено суму податку на доходи фізичних осіб, яка підлягає сплаті платником самостійно, у зв`язку з неповним відображенням у податковій декларації доходу отриманого як додаткове благо від АТ «УкрСиббанк».

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов`язань" №321-VIII від 09 квітня 2015 року, положення якого набрали чинності 07 травня 2015 року, підрозділ 1 розділу XX «Перехідні положення» доповнено пунктом 8, у відповідності з яким не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року.

Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року.

Таким чином дана норма закону не може застосовуватись, оскільки на момент виникнення спірних правовідносин така не діяла.

За приписами пункту 123.1 статті 123 ПК України, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1,54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Таким чином, суд погоджується з доводами відповідача щодо правомірності визначення позивачу грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, обрахованого з суми прощеного (анульованого) кредитором основного боргу (кредиту).

Відповідно до вимог статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу свого рішення, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваного податкового повідомлень-рішень № від 18 березня 2016 року та задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 14, 90, 139, 242-246, 256 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 18 березня 2016 року - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України (пункт 15.5)).

СуддяТ.В. Скраль