Справа № 760/23811/18
Суддя: Букіна О. М.
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/760/201/19
16 жовтня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва
у складі головуючого судді - Букіної О.М.
при секретарі - Кривулько С.В.
розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора батальйону № 4 роти № 5 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції м. Києва Сінькура Андрія Анатолійовича про визнання неправомірними дій та скасування постанови,-
Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 26.02.2019 адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора батальйону № 4 роти № 5 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції м. Києва Сінькура Андрія Анатолійовича про визнання неправомірними дій та скасування постанови було задоволено частково.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 578187 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 гривень - скасувано, а справу про адміністративне правопорушення - закрито.

В іншій частині позову, відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 26.02.2019, представником позивачем було подано апеляційну скаргу.

Постаново Київського апеляційного суду від 15.07.2019, апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено частково. Змінено рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 26.02.2019 в мотивувальній частині. В іншій частині рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 26.02.2019 залишено без змін.

Представник позивача ОСОБА_1. - Шипов К . Ю . звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення в справі, оскільки судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат та стягнення останніх з Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції.

Сторони в судове засідання в порядку ч. 3 ст. 252 ЦПК України не викликалися.

Дослідивши матеріали справи, подану заяву про ухвалення додаткового рішення, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 257 КАС України справа розглядалась судом у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Частиною 3 ст. 252 КАС України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Таким чином, системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити наступні висновки:

(1) Договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»);

(2) За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України;

(3) Як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару;

(4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв;

(5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»;

(6) Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Встановлено, що адвокат Шипов К.Ю. здійснює представництво ОСОБА_1. на підставі договору про надання правової допомоги від 06.09.2018, укладеного між адвокатським об`єднанням «Міжнародний адвокатський альянс» в особі голови правління Лопатіна Г.В. та ОСОБА_1., додаткової угоди № 1 до договору про надання правової допомоги, укладеної між адвокатським об`єднанням «Міжнародний адвокатський альянс» в особі голови правління Лопатіна Г.В. та ОСОБА_1. від 06.09.2018, ордеру від 14.09.2018 та копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 5600/10.

З додаткової угоди № 1 до договору про надання правової допомоги від 06.09.2018 вбачається, що вартість однієї години роботи адвоката становить 1500,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі рахунку - фактури № СФ-0000032 від 14.09.2018 були надані послуг, а саме: усна консультація з приводу правомірності складання постанови ЕАВ № 578187 від 04.09.2018 та порядку її оскарження вартістю послуг 3000,00 грн., складання та подання адвокатського запиту в УПП в м. Києві з метою отримання відеозапису та інформації стосовно дислокації інспектора УПП в м. Києві Сінькур А. А. вартістю послуг 1500,00 грн., складання та реєстрація в суді позовної заяви про визнання неправомірними дій інспектора УПП Сінькур А.А. та скасування постанови ЕАВ № 578187 від 04.09.2018 вартістю послуг 6000,00 грн. Загальна кількість роботи адвоката становить 7 год., а загальна вартість послуг 10500,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження оплати всі вказаних послуг, представник позивача надає завірену ним копію квитанцію № 0.0..1 від 18.09.2018, з якої вбачається оплата ОСОБА_1 послуг на суму 10500,00 грн.

Як зазначено вище, відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір та витрати, необхідні для надання правничої допомоги, на що суд зазначає, що подання адвокатського запиту в УПП в м. Києві, реєстрація у суді позовної заяви не є з точки зору суду наданням правчиної допомоги, а є нічим іншим як технічною роботою.

Крім того, з огляду на те, що такі витрати у сумі 10500,00 грн. є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у Солом`янському районному суді м. Києва, затраченим ним часом на надання таких послуг (підготовка цієї справи до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, адже, зазначена справа є малозначною, у мережі Інтернет міститься велика кількість практики з аналогічних спорів; нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалося), не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у сумі 4500,00 грн. (за усну консультацію-1 год. та підготування адміністративного позову-2 год.).

Крім того, до заяви надано рахунок - фактуру № СФ - 0000013 від 18.03.2019 з переліком наданих послуг, вартість яких складає 15000,00 грн. та акт № ОУ -0000009 здачі - прийняття робіт (надання послуг), затверджений між адвокатським об`єднанням «Міжнародний адвокатський альянс» та ОСОБА_1 вартістю 15000,00 грн.

Разом з тим, доказів у підтвердження того, що ОСОБА_1 за надані правничі послуги сплатив адвокатському об`єднанню «Міжнародний адвокатський альянс» кошти у розмірі 15 000,00 грн., матеріали справи не містять.

З урахуванням наведеного, суд не вбачає підстав для задоволення заяви в цій частині та стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у сумі 15000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4500,00 грн.

Виходячи з викладеного вище, заява представника позивача ОСОБА_1 - Шипова К.Ю. про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.132, 134, 242, 252 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Додаткове рішення набирає законної сили негайно після його проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Додаткове рішення, постановлене судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту його підписання суддею (суддями).

Суддя: О.М.Букіна