Справа № 520/3640/19
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 р.Справа № 520/3640/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Чалого І.С. ,

за участю: секретаря судового засідання - Ващук Ю.О.

представника позивача - Ткаченко С.В.

представника відповідача - Шевченко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.06.2019 року (суддя Спірідонов М.О.; м. Харків; повний текст рішення складено 06.06.2019) по справі № 520/3640/19

за позовом Ізюмського комунального підприємства теплових мереж

до Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

Ізюмське комунальне підприємство теплових мереж (далі - позивач, Ізюмське КПТМ), звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Харківській області), в якому просить суд: скасувати податкове повідомлення-рішення від 05 грудня 2018 року № про застосування штрафних санкцій по податку на додану вартість на загальну суму 391253, 70 грн. (триста дев`яносто одна тисяча двісті п`ятдесят три грн. 70 коп.).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05 червня 2019 року адміністративний позов Ізюмського комунального підприємства теплових мереж - задоволено в повному обсязі.

Скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 05 грудня 2018 року № про застосування штрафних санкцій по податку на додану вартість на загальну суму 391253, 70 грн. (триста дев`яносто одна тисяча двісті п`ятдесят три грн. 70 коп.).

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області на користь Ізюмського комунального підприємства теплових мереж сплачений судовий збір у сумі 5868 (п`ять тисяч вісімсот шістдесят вісім) грн. 82 коп.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, а саме: ст.ст. 200-1, 201 Податкового кодексу України, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.06.2019, прийнявши по справі нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач посилається на те, що позивачем було несвоєчасно зареєстровано податкові накладні в ЄРПН за серпень 2017-вересень 2018 року на загальну суму ПДВ 1554429,6 грн. При цьому, обов`язок перерахувати необхідну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість при їх недостатності для здійснення реєстрації податкових накладних покладено на платника податків, а податковому органу надано право відмовити у реєстрації таких податкових накладних у випадку недостатності коштів на відповідному рахунку. Зазначає, що з наданого до суду витягу з системи електронного адміністрування щодо зміни стану рахунка у СЕА ПДВ за період 31.08.2017-15.09.2017, 15.09.2017-30.09.2017, 01.10.2017-31.10.2017, 15.11.2017-30.11.2017, 31.08.2018-15.09.2018, 30.09.2018-15.10.2018 вбачається реєстрація позивачем податкових накладних та поповнення рахунку з метою збільшення реєстраційного ліміту у період виникнення спірних правовідносин, що не було враховано судом першої інстанції під час винесення рішення.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників стоірн, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Ізюмське комунальне підприємство теплових мереж зареєстровано виконавчим комітетом Ізюмської міської ради Харківської області як юридична особа, перебуває на обліку в Ізюмській ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області з 25.06.2003 як платник податків, є платником податку на додану вартість.

Згідно зі Статутом Ізюмське КПТМ є комунальним унітарним підприємством, яке здійснює діяльність в сфері задоволення потреб населення та інших категорій споживачів в забезпеченні тепловою енергією, гарячою водою.

Відділом адміністрування податків Ізюмської ОДПІ - територіального відділення 22 листопада 2018 року було проведено камеральну перевірку з питань дотримання граничних термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, зареєстрованих Ізюмським КПТМ за серпень 2017 року, вересень 2017 року, жовтень 2017 року, листопад 2017 року, серпень 2018 року, вересень 2018 року.

За результатами перевірки складено акт від 22.11.2018р. № 17077/20-40-12-08-19/32284148, в якому зазначено, що встановлено в ході перевірки порушення абз.14 п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI із змінами та доповненнями, а саме:

- затримка реєстрації податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 728800,16грн., нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 10 % у сумі 72880,06 грн.,

- затримка реєстрації податкових накладних від 31 до 60 календарних днів на суму ПДВ 118781,52 грн., нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 30 % у сумі 35634,47 грн.,

- затримка реєстрації податкових накладних від 61 до 365 календарних днів на суму ПДВ 706847,00 грн., нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 40 % у сумі - 282739,19 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 05.12.2018р. про застосування штрафних санкцій по податку на додану вартість на загальну суму 391253,70 грн.

Не погодившись з прийнятим відповідачем рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом про його скасування.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що під час камеральної перевірки позивача з питання порушення термінів реєстрації податкових накладних відповідачем не було надано оцінку механізму розподілу грошових коштів позивача, як теплопостачальної організації, відповідно вимог чинного законодавства України, оскільки діяльність комунального підприємства в сфері теплоенергетики підлягає державному регулюванню, державою передбачено тимчасовий спеціальний (особливий) порядок розподілу грошових коштів, що надходять на рахунки позивача, при цьому підприємство не може самостійно визначати розмір грошових коштів, що залишаються у його розпорядженні.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України передбачено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, платник податку має право зареєструвати податкову накладну та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в якій загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Якщо сума, визначена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобов`язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Відповідно до п.200-1.1 ст.200-1 ПК України система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у складених та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних; інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200-1.3 ст.200-1 цього Кодексу. Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.200-1.4 ст.200-1 ПК України на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника зараховуються кошти:

а) з поточного рахунку такого платника в сумах, необхідних для збільшення розміру суми, що обчислюється відповідно до п.200-1.3 200-1 цього Кодексу;

б) з поточного рахунку такого платника в сумах, недостатніх для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов`язань з цього податку;

в) з рахунків платників, відкритих у відповідних органах казначейства для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, а рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до Закону України про Державний бюджет України;

г) з бюджету в сумах надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на додану вартість, повернутих платнику податків у порядку, встановленому пунктом 43.41 статті 43 цього Кодексу.

Зі змісту акту камеральної перевірки вбачається, що Ізюмським КПТМ фактично реєстрацію податкових накладних за серпень 2017 року-вересень 2018 року, що підлягають наданню покупцям-платникам податку на додану вартість (згідно таблиці 1 Акту), здійснено несвоєчасно з порушенням граничного строку від 2 до 91 днів.

Також опис виявленого порушення із зазначенням дати виписки податкових накладних та їх реєстрації Ізюмським КПТМ, кількості днів затримки, сум ПДВ та штрафних санкцій відображено контролюючим органом у розрахунку штрафної санкції, який є додатком до податкового повідомлення-рішення від 05.12.2018 № (т. 1 а.с. 55).

Позивач, обґрунтовуючи власну правову позицію, послався на обставини неможливості зареєструвати податкові накладні у встановлені законодавством строки у зв`язку з відсутністю позитивного значення суми на рахунку у системі електронного адміністрування, що сталося не з вини підприємства.

В ході судового розгляду справи встановлено, що в періоді існування спірних правовідносин в серпні 2017 року-вересні 2018 року на позивача як постачальника тепла розповсюджувалася дія положень Закону України Про теплопостачання від 02.06.2005 №2633, Указу Президента України від 10.09.2014 №715/2014 Про затвердження Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, а також Постанови Кабінету Міністрів України від 18.06.2014 №217 Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки.

Відповідно статті 19-1 Закону України №2633 від 02.06.2005 "Про теплопостачання" оплата теплової енергії, для виробництва якої повністю або частково постачається природний газ гарантованим постачальником, здійснюється споживачами теплової енергії та теплопостачальними організаціями, які купують теплову енергію для її подальшого постачання споживачам, шляхом перерахування коштів на рахунки із спеціальним режимом використання, які відкривають теплопостачальні та теплогенеруючі організації для зарахування коштів, у тому числі від теплопостачальних організацій, які отримують теплову енергію для її подальшого постачання споживачам, в уповноваженому банку. Оплата теплової енергії шляхом перерахування коштів на інші рахунки забороняється.

Згідно Указу Президента України від 10.09.2014 №715 "Про затвердження Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), є державним колегіальним органом, підпорядкованим Президентові України і підзвітним Верховній Раді України. НКРЕКП є органом державного регулювання діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг.

Основними завданнями НКРЕКП є: державне регулювання діяльності суб`єктів природних монополій та суб`єктів господарювання., що провадять діяльність на суміжних ринках, у сферах електроенергетики, теплопостачання, централізованого водопостачання та водовідведення, на ринках природного газу, нафтового (попутного) газу, газу (метану) вугільних родовищ та газу сланцевих товщ (далі - природний газ), нафти та нафтопродуктів, а також перероблення та захоронення побутових відходів.

Відповідно до пункту 6 Положення, затвердженого Указом Президента України від 10.09.2014 №715 НКРЕКП бере участь у регулюванні платіжно-розрахункових операцій у сферах електроенергетики, теплопостачання, централізованого водопостачання і водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, на ринку природного газу відповідно до законодавства;

Відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання" Кабінет Міністрів України Постановою від 18.06.2014 №217 затвердив Порядок розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки, який визначає механізм розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки. Також вказаним Порядком визначено уповноважений банк, який обслуговує поточні рахунки із спеціальним режимом використання, що відкриті відповідно до цієї постанови, - Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України".

Також, пунктом 3 Порядку №217 від 18.06.14 встановлено, що теплопостачальні організації, що здійснюють продаж теплової енергії та/або надання комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, для виробництва яких повністю або частково використовується природний газ, куплений у постачальника природного газу із спеціальними обов`язками такими теплопостачальними організаціями або теплогенеруючими організаціями, в яких теплопостачальні організації купують теплову енергію, та їх структурні підрозділи відкривають у місячний строк з дня набрання чинності постановою, якою затверджено цей Порядок, в уповноваженому банку поточні рахунки із спеціальним режимом використання: для зарахування коштів, що надходять за спожиту теплову енергію та/або надані комунальні послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води за категоріями споживачів "населення", "релігійні організації", "бюджетні установи", "інші споживачі" .

Пунктом 9 Порядку №217 від 18.06.14 встановлено, що уповноважений банк здійснює перерахування коштів, що надходять на спеціальні рахунки, відкриті теплопостачальними і теплогенеруючими організаціями, згідно з реєстром нормативів перерахування коштів, що надходять як плата за теплову енергію та/або надані комунальні послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води від усіх категорій споживачів та як плата теплопостачальних організацій за вироблену теплогенеруючими організаціями теплову енергію (далі - реєстр нормативів), що затверджується Комісією (НКРЕКП).

На виконання вимог вищевказаного Порядку від 18.06.2014 №217, між позивачем та КТПП AT "Ощадбанк", було укладено договір банківського рахунку від 29.07.2014 №135483.3 із змінами, внесеними додатковими договорами. Пунктом 1.1 вказаного договору визначено, що за цим Договором, відповідно до законодавства України, в т.ч. Закону України "Про теплопостачання", Постанови, нормативно-правових актів Національного банку України, Банк відкриває Клієнту, позивачу, поточні рахунки із спеціальним режимом використання на балансовому рахунку 2603 «Розподільчі рахунки суб`єктів господарювання».

Відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 18.06.2014 року № 217 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг - НКРЕКП на кожен місяць протягом серпня 2017 року-вересня 2018 року затверджені реєстри нормативів перерахування коштів, що надходять на поточні на рахунки із спеціальним режимом використання теплопостачальних і теплогенергуючих організацій як плата за теплову енергію та/або надані послуги з централізованого постачання гарячої води від усіх категорій споживачів та як плата теплопостачальних організацій як плата за теплову енергію та/або надані комунальні послуги з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води від усіх категорій споживачів та як плата теплопостачальних організацій за вироблену тепло генеруючими організаціями теплову енергію, а саме:

- Постановою НКРЕКП № 818 від 29.06.2017 затверджено реєстр нормативів перерахування коштів на рахунок НАК «Нафтогаз України» , що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання на липень 2017 року;

- Постановою НКРЕКП № 955 від 27.07.2017 затверджено реєстр нормативів перерахування коштів на рахунок НАК «Нафтогаз України», що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання на серпень 2017;

- Постановою НКРЕКП № 1056 від 31.08.2017 затверджено реєстр нормативів перерахування коштів на рахунок НАК «Нафтогаз України», що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання на вересень 2017 p.;

- Постановою НКРЕКП № 1166 від 28.09.2017 затверджено реєстр нормативів перерахування коштів на рахунок НАК «Нафтогаз України», що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання на жовтень 2017р.;

- Постановою НКРЕКП №1314 від 31.10.2017 затверджено реєстр нормативів перерахування коштів на рахунок НАК «Нафтогаз України», що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання на листопад 2017 року;

- Постановою НКРЕКП № 797 від 31.07.2018 р. затверджено реєстр нормативів перерахування коштів на рахунок НАК «Нафтогаз України», що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання на серпень 2018;

- Постановою НКРЕКП, № 927 від 30.08.2018р., затверджено реєстр нормативів перерахування коштів на рахунок НАК «Нафтогаз України», що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання на вересень 2018;

- Постановою НКРЕКП № 1132 від 28.09.2018 р. затверджено реєстр нормативів перерахування коштів на рахунок НАК «Нафтогаз України», що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання на жовтень 2018;

Таким чином, суми податкових зобов`язань з ПДВ по операціям з надання позивачем комунальних послуг споживачам поповнювали його електронний рахунок для розрахунку реєстраційного ліміту з урахуванням механізму розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, визначеного Постановою КМУ від 18.06.2014 №217, а не в загальному порядку.

Отже, застосування вищезазначеного механізму розподілу грошових коштів, які надходять на рахунки із спецрежимом використання, впливає на порядок поповнення з поточного рахунку позивача-платника податку рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ для розрахунку реєстраційного ліміту для своєчасного реєстрування ПН в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку, обчислену за формулою, визначеною статтею 203-1.3 Податкового Кодексу.

На підтвердження обмеження ліміту для своєчасної реєстрації ПН в Єдиному реєстрі по причині застосування вищезазначеного механізму розподілу коштів та обмежень для поповнення електронного рахунку позивачем до матеріалів справи надано витяги з системи електронного адміністрування ПДВ суми податку на яку платник податку на додану вартість має право зареєструвати податкові накладні в ЄДПН, показник ZНакл у періоді з 31.08.2017р. по 14.11.2017р. мав від`ємне арифметичне значення, та змінився на позитивне значення лише 15.11.2017р., та у подальшому 17.09.2018, 21.09.2018 та 19.10.2018.

Також, позивачем, на виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції, в обґрунтування своєї правової позиції було надано до матеріалів справи звіт про реєстрацію податкових накладних Ізюмського КПТМ, виписаних за період з 31.08.2017 по 30.09.2018, із зазначенням дати виписки податкових накладних, граничного строку для їх реєстрації, суми ПДВ для реєстрації та суми ліміту для реєстрації ПН, який свідчить про те, що підприємство намагалося здійснити реєстрацію податкових накладних у строки, встановлені ПК України, проте через відсутність позитивного значення суми на рахунку у системі електронного адміністрування, Ізюмське КПТМ отримувало від контролюючого органу квитанції № 1 про відмову у реєстрації податкових накладних. (т. 9 а.с. 213-215).

Отже, Ізюмське комунальне підприємство теплових мереж на час спірних відносин, відповідно до вимог чинного законодавства, зобов`язане було водночас виконувати вимоги, встановлені як податковим законодавством, так і Законом України Про теплопостачання, Указом Президента України №715 та Постановою Кабінету Міністрів України №217 від 18.06.2014.

При цьому слід зазначити, що Податковим кодексом України не передбачено механізм розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки.

З огляду на викладене, на порядок поповнення електронного рахунку позивача в системі електронного адміністрування ПДВ та розрахунок ліміту для реєстрації податкових накладних з урахуванням статусу позивача як постачальника тепла, мають вплив спеціальні нормативні приписи щодо порядку розподілу коштів, які отримуються такими підприємствами, та які не враховані положеннями Податкового кодексу України.

Таким чином, під час камеральної перевірки платника податку з питання порушення термінів реєстрації податкових накладних контролюючим органом не надано оцінку механізму розподілу грошових коштів Ізюмського КПТМ, як теплопостачальної організації, відповідно до вимог чинного законодавства України.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що діяльність комунального підприємства в сфері теплоенергетики підлягає державному регулюванню, державою передбачено спеціальний (особливий) порядок розподілу грошових коштів, що надходять на рахунки Ізюмського КПТМ, тому підприємство не може самостійно визначати розмір грошових коштів, що залишаються у його розпорядженні, отже має можливість поповнювати електронний рахунок з ПДВ лише у межах наявного залишеного йому ліміту, який заздалегідь, до його затвердження, не відомий підприємству.

Підпунктом 4.1.4 п.4.1 ст.4 ПК України встановлена презумпція правомірності рішень платника податку у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, внаслідок чого рішення приймається на користь платника податків.

Колегія суддів зауважує, що відповідно до пункту 109.1 статті 109 Податкового кодексу України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Отже, податкове правопорушення - противоправне, винне діяння, в вигляді навмисної або ненавмисної дії або бездіяльності суб`єкта податкових відносин, який порушує права і інтереси учасників даного виду суспільних відносин, за яке законодавством встановлена певна відповідальність фінансового, адміністративного або кримінального характеру. Протиправність податкового правопорушення полягає в недотриманні правової форми даного діяння, винність полягає в здійсненні даного порушення навмисно або з необережності.

Тобто, визначальною умовою для застосування штрафних (фінансових) санкцій є вчинення порушення вимог податкового законодавства, що вчинено за наявності протиправних дій суб`єкта господарювання націлених на вчинення такого порушення.

Таким чином оцінка правомірності поведінки платників податків здійснюється на підставі норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, з врахуванням наявності, такої обов`язкової умови як наявність вини у діях платника податку при вчиненні порушення. Відсутність такої вини унеможливлює можливість притягнення до відповідальності за податкові правопорушення.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем в ході судового розгляду справи не надано доказів того, що несвоєчасне збільшення реєстраційного ліміту позивача у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника коштів з рахунків платника спричинено з вини позивача, у зв`язку з чим висновки податкового органу про порушення позивачем граничних термінів реєстрації накладної в ЄРПН не знайшли свого підтвердження.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 05 грудня 2018 року № прийнято відповідачем без врахування всіх обставин у справі, отже не є необґрунтованим, через що позовні вимоги про його скасування підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.06.2019 року по справі № 520/3640/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) Т.С. Перцова І.С. Чалий
Повний текст постанови складено 18.10.2019 року