Справа № 200/9973/19-а
Суддя: Загацька Т.В.
Дата ухвалення: 2019-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2019 р. Справа№200/9973/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Загацька Т.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області з позовними вимогами:

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУ НП в Донецькій області від 31.10.2017 року №1989 про виплату одноразової грошової допомоги згідно з п.п."в" п.4 ст.99 Закону України "Про Національну поліцію" у розмірі 112000,00 грн.;

- зобов`язати відповідача призначити одноразову грошову допомогу у зв`язку з отриманням травми під час виконання службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в розмірі та порядку, передбаченому п.3 ч.1 ст.97 та п.п."в" п.3 ст.99 Закону та Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втраті працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ №4 у розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року з урахуванням вже раніше сплаченої грошової суми в розмірі 112000 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що проходив службу в органах внутрішніх справ та поліції, та був звільнений за п.2 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції. В подальшому, управлінням фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Донецькій області після розгляду документів було підготовлено висновок про призначення позивачу одноразової грошової допомоги про виплату останньому 112000 грн. Позивач не погоджується із розміром одноразової грошової допомоги, вважає дії відповідача протиправними, оскільки має право на отримання вказаної вище допомоги у розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, що мало скласти 400000 грн. замість 112000 грн., тому звернувся до суду з цим позовом.

Через відділ документообігу та архівної роботи суду відповідачем надано відзив на адміністративний позов, згідно якого відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог. Свою позицію відповідач мотивує тим, що позивачу було призначено одноразову грошову допомогу в належному порядку та розмірі, відповідно до вимог пп.4 п.1 ст.97, пп. «в» п.4 ч.1 ст.99 Закону України «Про національну поліцію» (наявність інвалідності ІІІ групи у зв`язку із захворюванням) та відмовлено у встановленні та виплаті одноразової грошової допомоги відповідно до пп.3 п.1 ст.97, пп. «в» п.3 ч.1 ст.99 Закону України «Про національну поліцію» (наявність інвалідності ІІІ групи у зв`язку із пораненням, отриманим під час участі а АТО). Зазначає, що позивачем не надано жодного доказу наявності інвалідності у зв`язку із пораненням, отриманим під час участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в розмірі та порядку, передбаченому п.3 ч.1 ст.97 та п.п."в" п.3 ст.99 Закону України «Про національну поліцію». Звертає увагу на дискериційні повноваження роботодавця працівника щодо затвердження висновку про призначення позивачу одноразової грошової допомоги та видання відповідного наказу. Вказує, що позивач помилково не просить щоб відповідач розглянув питання про призначення одноразової грошової допомоги, затвердив новий висновок та видав новий наказ. На підставі зазначеного, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі.

Ухвалою суду від 23.08.2019 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст.263 КАС України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , проходив службу в органах внутрішніх справі з 13.08.1998 року по 06.11.2015 року.

З 07.11.2015 року проходив службу в Бахмутському відділі поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області.

28.10.2016 року рішенням ГУ НП в Донецькій області №6/І/V/139 про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України ОСОБА_1 надано статус учасника бойових дій на підставі довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 05.07.2016 року №4648/01/12-2016 та наказу АТЦ при СБУ від 14.12.2015 року №348.

Згідно наказу ГУ НП в Донецькій області від 08.05.2017 року №219 о/с, звільнений зі служби в Національній поліції за п.2 ч.1 ст.77 (через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) відповідно до розділу VII Закону України «Про Національну поліцію». Цим же наказом ОСОБА_1 оголошено вислугу років в календарному обчисленні та для виплати грошової допомоги - 18 років 08 міс. 25 дн.

22.08.2017 наказом ГУНП в Донецькій області №402 о/с внесено зміни до наказу ГУНП в Донецькій області від 08.05.2017 №219 о/с у частині звільнення капітана поліції Форіна М.Ю. - інспектора з дорожнього нагляду сектору превенції Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області. Вислуга років для призначення пенсії у пільговому обчисленні - 26 років 04 місяці 14 днів.

10.04.2017 року позивачу видано свідоцтво про хворобу №382/СНП, відповідно до якого у позивача встановлено «Захворювання, Так пов`язане з проходженням служби в ОВС».

06.06.2017 року ОСОБА_1 видано довідку про результати визначення ступеня втрати працездатності у якій визначено, що працездатність втрачена через захворювання, пов`язане із проходженням служби в ОВС.

05.07.2018 року ОСОБА_1 видано довідку до акту огляду МСЕК, відповідно до якої у останнього ІІІ група інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним із проходженням служби в ОВС.

01.09.2017 року до ГУНП в Донецькій області надійшов пакет матеріалів для призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності внаслідок захворювання, отриманого під час проходження служби.

18.10.2017 року начальником ГУНП в Донецькій області затверджено висновок про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги на підставі пп.«в» п.4 ч.1 ст.99 Закону України «Про Національну поліцію» у сумі 112000 грн. (70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату).

31.10.2017 року ГУНП в Донецькій області видано наказ №1989 про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 112 000 грн. Підстава видання наказу - висновок від 18.10.2017 року.

21.06.2018 року ГУНП в Донецькій області перераховано ОСОБА_1 , на реквізити надані останнім, одноразову грошову допомогу у розмірі 112000 грн., згідно платіжного доручення №2672 від 21.06.2018 року.

Позивач вважає, що при його звільненні відповідач мав би керуватись саме п.3 ч.1 ст.97 та п.п.«в» п.3 ст.99 Закону та призначити одноразову грошову допомогу у розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, що мало скласти 400 000 грн. (1 600 * 250 = 400 000), замість 112 000 грн., яку він отримав.

Не погодившись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Закон України "Про Національну поліцію" №580-ІV від 02.07.2015 року.

Згідно п.4 ч.1 ст.97 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі-одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі:

1) загибелі поліцейського, що настала внаслідок протиправних дій третіх осіб, або під час учинення дій, спрямованих на рятування життя людей або усунення загрози їхньому життю, чи в ході участі в антитерористичній операції, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або смерті поліцейського внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого за зазначених обставин;

2) смерті поліцейського, що настала під час проходження ним служби в поліції;

3) визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

4) визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

5) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності;

6) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, посилався на те, що відповідачем протиправно призначено йому одноразову грошову допомогу на підставі пп.4 п.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію», адже він має право на призначення йому одноразової грошової допомоги на підставі пп.3 п.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки має статут учасника бойових дій.

Суд зазначає, що з огляду на наведену норму Закону, у відповідності до ч.1 ст.97 Закону України "Про Національну поліцію" визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України (п.3 ч.1 ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію") та визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції (п.4 ч.1 ст.97 Закону України "Про Національну поліцію") є окремими правовими підставами для призначення і виплати ОГД особам, які за цим Законом мають право на її отримання.

Як слушно зауважив відповідач у відзиві на позовну заяву, різниця між цими підставами полягає у тому, що інвалідність може настати, як під час виконання службових обов`язків, так і внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України. Визначення інвалідності позивачу мало місце саме в першому випадку.

Разом з тим, суд зауважує, що зазначене положення Закону застосовується виключно за обов`язкової одночасної наявності, щонайменше, трьох умов: причина інвалідності, час настання інвалідності та причина звільнення.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах, зокрема, від 19 вересня 2018 року у справі № 373/1188/16-а, від 20 вересня 2018 року у справі № 296/9456/16-а, від 01 листопада 2018 року у справі № 822/3788/17.

Перевіривши наявність у позивача перелічених умов, що дають право на призначення та виплату ОГД у контексті п.3 ч.1 ст.97 Закону України "Про Національну поліцію", суд зазначає наступне:

1. Інвалідність повинна наступити внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України. Проте, відповідно до п.12 свідоцтва про хворобу №382/СНП від 10.04.2017 року ОСОБА_1 , захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

2. Інвалідність повинна наступити не пізніше, ніж протягом шести місяців після звільнення особи з поліції. Проте, оскільки строк не є спірним питанням при розгляді цієї справи, суд не надає оцінку даній причині.

3. Причиною звільнення такої особи з поліції повинна бути зумовлена пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаним із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Так, відповідно до свідоцтва про хворобу №382/СНП від 10.04.2017 року ОСОБА_1 - на основі графи 1 розкладу хвороб та фізичних вад (Наказ МВС України №85 від 06.02.2001 року) ОСОБА_1 встановлено захворювання пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ та визнано його непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час, внаслідок чого 08.05.2017 року видано наказ про його звільнення (через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції).

Таким чином, проаналізувавши приписи законодавства у взаємозв`язку з обставинами даної справи, cуд доходить переконання, що ОСОБА_1 не має право на отримання, одноразової грошової допомоги у зв`язку із установленням йому інвалідності, по причині поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України (пп.3 п.1 ст.97 Закону України "Про Національну поліцію"), оскільки ОСОБА_1 було встановлено захворювання пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Позивачем не надано суду доказів наявності інвалідності у зв`язку із пораненням, отриманим під час участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в розмірі та порядку, визначеному п.3 ч.1 ст.97 та пп.«в» п.3 ч.1 ст.99 Закону України «Про Національну поліцію».

Суд критично ставиться до посилання позивача на практику Верховного Суду (постанова від 23.01.2018 року по справі №208/8402/14-а, від 29.03.2018 року по справі №816/303/16) по аналогічним правовідносинам, з огляду на наступне.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень предметом розгляду у справі № 208/8402/14-а за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "МіКомп" до Дніпродзержинської міської ради (відповідач-1), Департаменту комунальної власності та земельних відносин Дніпродзержинської міської ради (відповідач-2), третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю "Бюро оцінки" є правомірність дій відповідачів та розпорядження директора Департаменту комунальної власності та земельних відносин Дніпродзержинської міськради щодо затвердження акту оцінки майна; зобов`язання відповідачів включити до порядку денного чергової сесії Дніпродзержинської міської ради питання про включення майнового комплексу до переліку об`єктів, що підлягають приватизації (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/71789782).

Предметом розгляду справи №816/303/16 за позовом ОСОБА_2 до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області є правомірність рішення Управління державної міграційної служби України в Полтавській області №19 від 26.02.2016р. про скасування дозволу на імміграцію в Україну та дії Управління державної міграційної служби України в Полтавській області щодо документування ОСОБА_2 посвідкою на постійне проживання в Україні (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/73082026).

З урахуванням вищевказаного, суд не вбачає підстав для врахування у цій справі висновків Верховного Суду по зазначеним справам.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень правомірність своїх дій та рішень доведено. Натомість, факт наявності у позивача порушеного права не знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду.

Враховуючи зазначене, оскільки відповідач виплатив позивачу одноразову грошову допомогу на яку позивач мав право на підставі пп.4 п.1 ст.97 Закону України "Про Національну поліцію", суд приходить до висновку, що позовні вимоги необґрунтовані та безпідставні, а тому у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд зазначає, що питання стосовно судового збору судом не вирішується, оскільки позивач звільнений від його сплати на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі вищевикладеного та керуючись статями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 139, 159-161, 164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 253-263, 293-295 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (87517, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Нахімова, 86, ) про визнання протиправним та скасування наказу ГУ НП в Донецькій області від 31.10.2017 року №1989 про виплату одноразової грошової допомоги згідно з п.п."в" п.4 ст.99 Закону України "Про Національну поліцію" у розмірі 112000,00 грн.; зобов`язання призначити одноразову грошову допомогу у зв`язку з отриманням травми під час виконання службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в розмірі та порядку, передбаченому п.3 ч.1 ст.97 та п.п."в" п.3 ст.99 Закону та Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втраті працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ №4 у розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року з урахуванням вже раніше сплаченої грошової суми в розмірі 112000 грн. відмовити.

Повний текст рішення складений та підписаний 21.10.2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Т.В.Загацька