Справа № 400/1480/19
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження в адміністративній справі

17 жовтня 2019 р. Справа № 400/1480/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
до відповідача:Миколаївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, вул. Очаківська, 142, м. Миколаїв, 54036
про:визнання неправомірною відмову від 20.02.2019 року, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Миколаївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі - відповідач, Миколаївський районний відділ ДРАЦС), в якому просить суд:

- визнати неправомірною відмову Миколаївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 20.02.2019 року щодо внесення змін до актового запису про укладення шлюбу № 38 від 14.11.1971 року, складеного П`ятківською сільською радою Бершадського району Вінницької області;

- зобов`язати Миколаївський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області внести зміни в актовий запис про укладення шлюбу № 38 від 14.11.1971 року, складеного П`ятківською сільською радою Бершадського району Вінницької області і зазначити прізвище чоловіка до шлюбу « ОСОБА_1 » та прізвище подружжя « ОСОБА_1 ».

Ухвалою від 05.06.2019 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що при реєстрації шлюбу позивача уповноваженими особами сільської ради було допущено помилку в актовому записі про шлюб та невірно вказано прізвище чоловіка та подружжя, а саме: замість вірного « ОСОБА_1 » вказано « ОСОБА_1 ».

Відповідач надав пояснення, відповідно до яких зазначив, що після надходження на адресу Миколаївського районного відділу РАЦС заяви позивача, ним було витребувано відповідний актовий запис. Актовий запис про народження заявника складений російською мовою, де прізвище родини вказано як « ОСОБА_1 », що відповідно до Словника-Довідника «Власні імена людей» Л.Г . Скрипника та Н.П. Дзятківської (з-є видання, виправлене, Київ, Наукова думка, 2005 року), російське «ы» передається виключно через українське «и». Відповідачем було прийнято рішення про відмову у внесенні відповідних змін, так як фактично прізвище заявника з народження значиться як на російській, так й на українській мові як « ОСОБА_1 ».

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

Положенням ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. В свою чергу, публічно-правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України); суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Адміністративна юрисдикція визначається Кодексом адміністративного судочинства України за допомогою трьох критеріїв, а саме: предметної (родової), інстанційної (функціональної) та територіальної (просторової) (підсудності).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

У справах про оскарження відмови внести за заявою особи зміни до актового запису цивільного стану, суд за правилами адміністративного судочинства вивчає наявність чи відсутність достатніх підстав для прийняття відповідного рішення, зокрема, перевіряє чи відповідні рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення. Завдання адміністративного суду у таких справах полягає, насамперед, у перевірці додержання процедури розгляду та прийняття органом реєстрації актів цивільного стану відповідного рішення. Адміністративний суд, розглядаючи такі справи, не вправі вийти за межі їх публічно-правових аспектів і встановлювати юридичні факти, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.03.2019 року, у справі № 820/5198/16, постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 425/2737/17 та від 23.01.2019 року у справі № 804/45/17.

Як вбачається зі змісту позовної заяви позивач просить визнати неправомірною відмову Миколаївського районного відділу ДРАЦС від 20.02.2019 року щодо внесення змін до актового запису про укладення шлюбу № 38 від 14.11.1971 року, складеного П`ятківською сільською радою Бершадського району Вінницької області та зобов`язати Миколаївський районний відділ ДРАЦ внести зміни в актовий запис про укладення шлюбу № 38 від 14.11.1971 року, складеного П`ятківською сільською радою Бершадського району Вінницької області і зазначити прізвище чоловіка до шлюбу « ОСОБА_1 » та прізвище подружжя « ОСОБА_1 ».

Отже спірні правовідносини пов`язані з відмовою відповідача внести зміни до актового запису про укладення шлюбу, який відмінний від існуючого запису цивільного стану.

У відповідності до ч. 1, 2, 3 ст. 49 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Аналогічні за змістом приписи закріплені у ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-VI від 01.07.2010 року (далі - Закон України № 2398).

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи й офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті (ч. 1 ст. 9 Закону України № 2398), тобто дій/подій, що впливають на набуття, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків.

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку (ч. 1 ст. 22 Закону України № 2398).

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану також регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 (далі - Правила).

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Згідно ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Наведений перелік способів захисту цивільних прав та інтересів не є вичерпним, оскільки суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

У пп. 2.13.1 п. 2.13 Правил зазначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану.

Оскаржуваним висновком Миколаївського районного відділу ДРАЦС від 20.02.2019 року відповідач відмовив позивачу у внесенні змін до актового запису у зв`язку з тим, що актовий запис про народження заявника № 58 від 19.11.1945 року по Бершадському районному відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, який є підставою для внесення відповідних змін, складено російською мовою, де значиться прізвище дитини, батька та матері « ОСОБА_1 », що відповідно до Словника-Довідника «Власні імена людей» Л.Г . Скрипника , Н.П . Дзятківська - 3-є видання, виправлене, - Київ, Наукова думка, 2005 року, російське «ы» передається виключно українською «и».

В даній справі, позивач звернувся за захистом до суду, для забезпечення органом державної влади особистого немайнового права на відображення у актовому записі інформації про своє місце народження.

При цьому, у позовній заяві відсутні доводи щодо протиправності оскаржуваного висновку відповідача, а лише вимога про зобов`язання внести зміни до актового запису.

Отже, спірним у даній справі є встановлення юридичних фактів, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану, як наслідок захист немайнового права та інтересу позивача.

Спір у цій справі не має ознак публічно-правового та підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

За практикою Європейського суду з прав людини (наприклад рішення у справі «Сокуренко і Стригун проти України») суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, враховуючи суть спірних правовідносин та суб`єктний склад, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі в зв`язку з тим, що вона не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Одночасно з цим, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Отже, суд роз`яснює позивачу його право подати клопотання про повернення судового збору.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 19, 238, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Миколаївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (вул. Очаківська, 142, м. Миколаїв, 54036, ) про визнання неправомірною відмови Миколаївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 20.02.2019 року щодо внесення змін до актового запису про укладення шлюбу № 38 від 14.11.1971 року, складеного П`ятківською сільською радою Бершадського району Вінницької області; зобов`язання Миколаївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області внести зміни в актовий запис про укладення шлюбу № 38 від 14.11.1971 року, складеного П`ятківською сільською радою Бершадського району Вінницької області і зазначити прізвище чоловіка до шлюбу « ОСОБА_1 » та прізвище подружжя « ОСОБА_1 » - закрити.

2. Ухвалу направити сторонам у справі.

Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ст. 256 КАС України.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в порядку, визначеному ст. 295-297 з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Ухвала підписана суддею 17.10.2019 року.

Суддя О.В. Малих