Справа № 560/2742/19
Суддя: Михайлов О.О.
Дата ухвалення: 2019-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/2742/19
РІШЕННЯ

іменем України

18 жовтня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Михайлова О.О. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Ізяславська виправна колонія (№31)" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної установи "Ізяславська виправна колонія (№31)", в якій просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність Державної установи "Ізяславська виправна колонія (№31)" щодо невиплати в день звільнення позивачеві грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна у сумі 17 480,75 грн.

2. Стягнути з Державної установи "Ізяславська виправна колонія (№31)" на користь позивача грошову компенсацію за належні до видачі предмети речового майна у сумі 17 480,75 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що був звільнений зі служби в Державній кримінально - виконавчій службі України за пунктом 4 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) з 27 серпня 2019 року. Відповідно до довідки №50 від 27.08.2019 про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна, загальна вартість невиданого йому речового майна становить 17480,75 грн. Така сума залишається невиплаченою.

Ухвалою суду від 23.09.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

16.10.2019 від відповідача до суду надійшов відзив на позов, згідно якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що згідно постанови Кабінету міністрів України від 14 серпня 2013 року №578 "Про забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби", грошова компенсація замість предметів речового майна особистого користування, виплачується за умови наявності коштів та в межах бюджетних асигнувань, установлених на відповідні цілі. Державною установою «Ізяславська виправна колонія (№31)» проведено нарахування належної ОСОБА_1 грошової компенсації за не отримані предмети форменого одягу в сумі 17480,75 грн. Інформація щодо потреби в коштах для виплати грошової компенсації передана до Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції. Проте, за період з 01.01.2019 року по теперішній час фінансування на виплату грошової компенсації за не отримані предмети форменого одягу особам рядового і начальницького складу, які звільнились з установи, не виділялось.

З`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог, так і заперечень, та оцінивши докази, суд прийшов до таких висновків, враховуючи наступне.

Згідно наказу виконуючого обов`язки начальника Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№31)» від 22.08.2019 №127/0С-19, капітана внутрішньої служби ОСОБА_1 звільнено зі служби в Державній кримінально - виконавчій службі України за пунктом 4 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) 27 серпня 2019 року.

Відповідно до довідки №50 від 27.08.2019 про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна, загальна вартість предметів, за які виплачується грошова компенсація ОСОБА_1 , становить 17480,75 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає та враховує наступне.

Відповідно до частини 5 статті 23 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" №2713-IV від 23.06.2005 (далі - Закон №2713-IV) на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України "Про Національну поліцію", а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ст.24 Закону №2713-IV, фінансування діяльності Державної кримінально-виконавчої служби України здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України та інших джерел, передбачених законом. Пільги, компенсації та гарантії, передбачені цим Законом, надаються за рахунок і в межах бюджетних асигнувань на утримання відповідних бюджетних установ.

Пунктом 1 Порядку забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби, затвердженого 14.08.2013 постановою Кабінету Міністрів України №578 (надалі - Порядок № 578), зазначено, що цей Порядок визначає механізм речового забезпечення персоналу Державної кримінально-виконавчої служби - осіб рядового і начальницького складу, спеціалістів, які не мають спеціальних звань, та працівників, які працюють за трудовими договорами.

Згідно п.22 Порядку №578 особам рядового і начальницького складу (крім курсантів) після перших трьох років служби за їх бажанням та рішенням керівника органу чи установи дозволяється за умови наявності в їх користуванні придатних до використання предметів раніше виданого речового майна особистого користування замість одних предметів, передбачених нормами забезпечення, отримувати інші, вартість яких не перевищує вартості предметів, що замінюються, або отримувати за них грошову компенсацію. Грошова компенсація виплачується за умови наявності коштів та в межах бюджетних асигнувань, установлених на відповідні цілі.

Відповідно до пункту 27 Порядку №578, під час звільнення із служби особам рядового і начальницького складу за їх бажанням може видаватися речове майно особистого користування, яке не було ними отримано на день звільнення, або виплачуватися грошова компенсація за нього за цінами, що діють на день підписання наказу про звільнення.

Отже, для осіб, які проходять службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби, така компенсація виплачується у разі наявності коштів та в межах бюджетних асигнувань, установлених на відповідні цілі, як то передбачено п.22 Порядку. В той же час, для осіб, які звільняються зі служби, таких застережень Порядок № 578 не містить.

Відповідно до п. 60 Порядку №578 для виплати персоналу грошової компенсації за належні до отримання предмети речового майна особистого користування оформляється довідка про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна за формою згідно з додатком 7 у двох примірниках, перший з яких подається бухгалтерії органу чи установи для виплати компенсації, другий додається до арматурної картки.

Право позивача на отримання грошової компенсації за неотримане речове майно відповідачем не заперечується. Однак, така компенсація не виплачена позивачу у зв`язку з відсутністю фінансування, про що суд зазначає наступне.

Згідно ч.2 ст.6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У п.23 рішення Європейського суду з прав людини від 10.03.2011 у справі «Сук проти України» зазначено, що держава на власний розсуд визначає, які доплати надавати своїм працівникам із державного бюджету. Держава може ввести, призупинити або припинити їх виплату, вносячи відповідні законодавчі зміни. Однак, якщо законодавча норма, яка передбачає певні доплати, є чинною, а передбачені умови - дотриманими, державні органи не можуть відмовляти у їх наданні, доки законодавче положення залишається чинним.

Враховуючи вказане, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо визнання протиправної бездіяльності відповідача та необхідність стягнення з нього грошової компенсації за неотримане речове майно в розмірі 17 480,75 грн.

При цьому, щодо позовних вимог в частині визнання протиправної бездіяльності щодо невиплати компенсації в день звільнення, суд зазначає наступне.

Пункт 27 Порядку №578 визначає альтернативний спосіб забезпечення працівника кримінально-виконавчої служби належним йому речовим майном у разі звільнення. Тобто, особа має певну свободу вибору: або отримати речове майно особистого користування, яке не видане йому на день звільнення, або отримати грошову компенсацію за таке майно. Позивачем не надано доказів звернення до відповідача з заявою про виплату саме грошової компенсації на день звільнення, тому в задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності у цій частині слід відмовити.

Відповідно до ч. 1,3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду сплачено 768,40 грн. судового збору, тому такі витрати підлягають присудженню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної установи "Ізяславська виправна колонія (№31)" задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Державної установи "Ізяславська виправна колонія (№31)" щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна у сумі 17480 (сімнадцять тисяч чотириста вісімдесят) грн. 75 коп.

Стягнути з Державної установи "Ізяславська виправна колонія (№31)" на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за належні до видачі предмети речового майна у сумі 17 480 (сімнадцять тисяч чотириста вісімдесят) грн. 75 коп.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної установи "Ізяславська виправна колонія (№31)".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Державна установа "Ізяславська виправна колонія (№31)" (вул. Гагаріна, 4, м.Ізяслав, Хмельницька область,30300 , код ЄДРПОУ - 08594759)

Головуючий суддя О.О. Михайлов