Справа № 400/973/19
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2019-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/973/19
Головуючий в 1 інстанції: Мороз А. О.

Дата і місце ухвалення 03.06.2019р., м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бойка А.В.,

суддів: Федусика А.Г,

Шевчук О.А.,

за участю секретаря - Шепель О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу державного реєстратора Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області Холодкова Дмитра Юрійовича на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 03червня 2019 року по справі за позовом державного реєстратора Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - державного підприємства "Національні інформаційні системи", Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області про визнання протиправним і скасувати наказу від 06 лютого 2019 року № 331/5, -

В С Т А Н О В И В:

02.04.2019 року державний реєстратор Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області Холодков Дмитро Юрійович звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом доМіністерства юстиції України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - державного підприємства "Національні інформаційні системи", Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області про визнання протиправним і скасувати наказу від 06 лютого 2019 року № 331/5 "Про тимчасове блокування доступу державних реєстраторів Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно", в частині блокування такого доступу позивачу

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 03.06.2019 року відмовлено у задоволенні поданого позову.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, державний реєстратор Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області Холодков Дмитро Юрійовичподав апеляційну скаргу, в якій посилався на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин по справі.

В поданій апеляційній скарзі апелянт посилався на розгляд справи неповноважним складом суду, що відповідно до ст. 317 КАС України є обов`язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Апелянт посилався на необґрунтованість висновку суду першої інстанції стосовно дотримання відповідачем процесуального строку для подачі відзиву, а також на порушення відповідачем процесуальних норм, що виразилось у ненадісланні йому додатків до відзиву, недотримання вимог законодавства щодо підтвердження повноважень представника відповідача.

По суті позовних вимог позивач посилався на те, що оскаржуваний наказ від 06.11.2018 року не відповідає вимогам Порядку здійснення контролю у сфері державної реєстрації, затвердженому постановою КМУ від 21.12.2016 року № 990. Також зазначив, що у порушення вимог п. 7 Порядку № 990 відповідачем не було надіслано на його адресу копії наказу про проведення камеральної перевірки.

На думку апелянта, оскаржуваний наказ від 06 лютого 2019 року № 331/5 "Про тимчасове блокування доступу державних реєстраторів Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно" не вмотивований та необґрунтований.

З огляду на зазначене апелянтпросить скасуватирішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 03червня 2019 року та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

23.07.2019 року на адресу П`ятого апеляційного адміністративного суду від представника ДП "Національні інформаційні системи" надійшов відзив, в якому третя особа посилалась на те, що тимчасове блокування доступу державного реєстратора Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області Холодкова Д. ОСОБА_2 до Державного реєстру прав було здійснено відповідно до вимог чинного законодавства, на підставі наказу Міністерства юстиції України від 02.02.2019 року № 331/5. Третя особа зазначила, що ДП "НАІС" не приймає владних управлінських рішень щодо блокування або розблокування доступу державних реєстраторів до відповідного Єдиного та Державного реєстру, а здійснює виключно механічну функцію на підставі відповідного рішення уповноваженого органу.

З огляду на зазначене, третя особа просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 03.06.2019 року - без змін.

12.08.2019 року на адресу П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив Міністерства юстиції України на апеляційну скаргу, в якому відповідач просив поновити строк на подачу відзиву, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Що стосується доводів апеляційної скарги, відповідач зазначив, що вважає їх необґрунтованими. Відповідач вважає, що апелянт невірно трактує норми ст. 35 КАС України, оскільки розгляд заяви про забезпечення позову не означає початок розгляду справи по суті. Також відповідач зазначає, що в даному випадку позивачем помилково застосовує до представництва ОСОБА_3 .О. інтересів відповідача правила ст. 245 ЦК України, адже в даному випадку передоручення не було, т.я. довіреність від ГТУЮ у Миколаївській області видана на ім`я його працівника. Відповідач вважає, що будь-яких порушень під час видання оскаржуваного наказу про тимчасове блокування допуску державного реєстратора допущено не було, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Згідно ст. 304 КАС України учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Статтею 121 КАС України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. В свою чергу, КАС України не передбачено можливості поновлювати встановлений судом строк.

В свою чергу, відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В даному випадку згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку провідсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне:

Судом першої інстанції встановлено, що наказом Миколаївської районної державної адміністрації від 13.07.2018 року № 33-к ОСОБА_1 з 16.07.2018 року був призначений на посаду головного спеціаліста відділу державної реєстрації апарату Миколаївської районної державної адміністрації шляхом переведення з посади адміністратора відділу з питань організації роботи Центру надання адміністративних послуг Миколаївської районної державної адміністрації.

06.02.2019 року Міністерством юстиції України прийнято наказ № 331/5 "Про тимчасове блокування доступу державних реєстраторів Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області до Державного реєстру речових прав на майно".

Згідно з п. 1 вказаного наказу Міністерством юстиції України вирішено тимчасово заблокувати доступ державного реєстратора Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області Холодкова Д ОСОБА_4 до Державного реєстру речових прав на майно строком на вісім місяців.

Вказаний наказ прийнято на підставі довідки від 11.01.2019 року за результатами проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області на підставі наказу Міністерства юстиції України від 20.12.2018 року № 4697/7.

Не погоджуючись з п. 1 наказу Міністерства юстиції України № 331/5, позивач оскаржив його до суду першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції посилався на те, що за наслідком розгляду даної справи судом не встановлено в діях відповідача ознак порушень процедури проведення перевірки позивача. Також суд зазначив, що в ході розгляду справи не було встановлено обставин, які б спростовували висновки відповідача, викладені в Акті моніторингу та Довідці від 11 січня 2019 р.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно відсутності підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне:

Як вбачається з оскаржуваного наказу, він був прийнятий відповідно до ст. 371 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Порядку здійснення контролю у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2016 р. № 990.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 371 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", контроль у сфері державної реєстрації прав здійснюється Міністерством юстиції України, у тому числі шляхом моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав з метою виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав.

За результатами моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України проводить перевірки державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав.

У разі якщо в результаті проведеної перевірки державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав виявлено прийняття такими державними реєстраторами чи суб`єктами державної реєстрації прав рішень з порушенням законодавства, що має наслідком порушення прав та законних інтересів фізичних та/або юридичних осіб, Міністерство юстиції України вживає заходів до негайного повідомлення про це відповідних правоохоронних органів для вжиття необхідних заходів, а також заінтересованих осіб.

Згідно з частиною 2 цієї статті за результатами проведення перевірок державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав приймає вмотивоване рішення про:

1) тимчасове блокування доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав;

2) анулювання доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав;

3) притягнення до адміністративної відповідальності державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав;

4) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю;

5) скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації прав.

Частиною третьою статті 371 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що технічний адміністратор Державного реєстру прав у день надходження рішень, передбачених пунктами 1 і 2 частини другої цієї статті, забезпечує їх негайне виконання.

У разі прийняття рішення про тимчасове блокування або анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав, скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації прав Міністерство юстиції України вирішує питання про передачу на розгляд суб`єкту державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, документів, що подані для проведення реєстраційних дій та перебувають на розгляді у відповідного державного реєстратора, акредитованого суб`єкта державної реєстрації прав.

Порядок здійснення контролю, проведення камеральних перевірок та критерії, за якими здійснюється моніторинг, визначаються Кабінетом Міністрів України.

21.12.2016 року Кабінетом Міністрів України затверджено Порядок здійснення контролю у сфері державної реєстрації за № 990 (надалі - Порядок № 990).

Пунктом 1 Порядку № 990 визначено, що моніторинг реєстраційних дій - комплекс організаційних та технічних (з використанням програмних засобів ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри) заходів, які забезпечують систематичну, вибіркову перевірку дотримання державними реєстраторами прав на нерухоме майно, державними реєстраторами юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - державні реєстратори), уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації законодавства під час проведення реєстраційних дій за критеріями, визначеними цим Порядком.

Пунктом 4 Порядку № 990 передбачено, що моніторинг реєстраційних дій проводиться на підставі відомостей реєстрів за допомогою програмних засобів їх ведення за такими критеріями: 1) порушення строків, визначених Законами; 2) проведення реєстраційних дій в неробочий час; 3) відсутність у реєстрах електронних копій документів, поданих для державної реєстрації, виготовлених шляхом їх сканування; 4) проведення реєстраційних дій на підставі судових рішень; 5) скасування (видалення) записів з реєстрів; 6) державні реєстратори та/або суб`єкти державної реєстрації, визначені Мін`юстом.

Періодичність моніторингу реєстраційних дій за окремими зазначеними критеріями, перелік державних реєстраторів та/або суб`єктів державної реєстрації, щодо яких проводиться моніторинг за критерієм, визначеним у підпункті 6 цього пункту, а також строк, протягом якого проводиться такий моніторинг, визначаються (затверджуються) Мін`юстом з розміщенням відповідної інформації на офіційному веб-сайті.

Згідно п. 5 Порядку № 990, за результатами моніторингу реєстраційних дій складається відповідний акт в письмовій формі, який засвідчується підписом посадової особи Мін`юсту, що проводила такий моніторинг.

У разі виявлення на підставі акту моніторингу реєстраційних дій порушень порядку державної реєстрації проводиться камеральна перевірка державних реєстраторів та/або суб`єктів державної реєстрації.

Камеральна перевірка проводиться на підставі наказу Мін`юсту, яким утворюється комісія у складі не менше ніж трьох посадових осіб Мін`юсту (п. 6 Порядку № 990).

Камеральна перевірка проводиться у строк, що не перевищує 14 робочих днів.

Наказ Мін`юсту про проведення камеральної перевірки в обов`язковому порядку розміщується на офіційному веб-сайті.

Копія наказу Мін`юсту про проведення камеральної перевірки надсилається протягом трьох робочих днів з дня його прийняття разом із супровідним листом державному реєстратору та/або суб`єкту державної реєстрації.

Пунктом 9 Порядку № 990 передбачено, що результати камеральної перевірки оформляються довідкою, яка підписується усіма членами комісії.

За результатами проведеної камеральної перевірки Мін`юст на підставі довідки комісії приймає мотивоване рішення відповідно до Законів у формі наказу (п. 10 Порядку № 990).

Як вбачається з матеріалів справи, Міністерством юстиції України, на підставі наказу від 06.11.2018 року № 3958/7, було проведено моніторинг реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державних реєстраторів Райдержадміністрації, результати якого оформлені актом від 13 грудня 2018 року (а. с.59-61).

За результатами проведеного моніторингу було встановлено, що державним реєстратором Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області Холодковим Д.Ю., в порушення вимог ст. 10, 19, 34 Закону проведено державну реєстрацію права власності за заявами № 29496791, № 29667695, № 29668043 у скорочені строки ( у строк два робочі дні), без належного адміністративного збору за послуги.

У висновку акті моніторингу зазначено, що в ході проведення моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, вчинених державним реєстратором Холодковим Д.Ю. виявлені порушення вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Порядку № 1127, Порядку № 1141.

20 грудня 2018 року Міністерство юстиції України прийняло наказ № 4697/7 "Про проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області" (надалі - Наказ № 4697/7), яким приписано провести відповідну перевірку і з цією метою утворена відповідна Комісія (а.с. 57).

Вказаний наказ розміщено на офіційному веб-сайті Мін`юсту, та направлено копію Миколаївській районній державній адміністрації Миколаївської області (а.с. 58).

11.01.2019 року за результатами проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області, комісією складено довідку (а.с. 52-56).

Вході проведення камеральної перевірки комісією було встановлено порушення державним реєстратором Холодковим Д.Ю. статей 3, 10, 18, 24, 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" - вчинення реєстраційних дій за відсутності сплати адміністративного збору та реєстрація права власності за наявності підстав для відмови в розгляді заяви. Також встановлено факт проведення позивачем державної реєстрації права власності без встановлення наявності зареєстрованих речових прав на підставі свідоцтва (а. с. 52-56).

Саме у зв`язку з виявленням зазначених порушень відповідачем і було прийнято оскаржуваний наказ про тимчасове блокування доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідачем було застосовано до позивача найменш суворий захід впливу, передбачений ст. 371 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

В подальшому наказ від 06.02.2019 року № 331/5 було направлено для виконання ДП "НІС", на кого, як на технічного адміністратора, статтею 371 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" покладено обов`язок його негайне виконання (а. с. 47),

Не заперечуючи по суті виявлені порушення, позивач, оскаржуючи наказ Міністерства юстиції України, посилався на порушення відповідачем процедури його прийняття, що виразилось у неповідомленні його про проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Миколаївської РДА Миколаївської області, неповідомлення про прийнятий 06.02.2019 року наказ № 331/5, у порушенні вимог щодо вмотивованості прийнятого відповідачем наказу, який оскаржується позивачем.

Позивач зазначив, що будь-яких документів за результатами камеральної перевірки та копію наказу від 06.02.2019 року № 331/5 він не отримував, зі змістом вказаного наказу ознайомлений не був.

За змістом п. 7 Порядку № 990 вбачається, що копія наказу Мін`юсту про проведення камеральної перевірки повинна надсилатись протягом трьох робочих днів з дня його прийняття разом із супровідним листом державному реєстратору та/або суб`єкту державної реєстрації.

З матеріалів справи встановлено, що наказ від 20.12.2018 року № 4697/7 "Про проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області" був надісланий на адресу суб`єкта реєстрації Миколаївської РДА Миколаївської області, що відповідає вимогам п. 7 Порядку № 990. Зазначене підтверджується наданим відповідачем супровідним листом від 22.12.2018 року № 1370419.3.2/7-18 (а.с. 58).

В подальшому, прийнятий за результатами проведення камеральної перевірки наказ від 06.02.2019 року № 331/5 був направлений на адресу як державного реєстратора, так і суб`єкта реєстрації, у підтвердження чого відповідачем були надані супровідні листи, датовані 08 лютого 2019 р. (а. с. 48, 50).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що відповідачем не надано належних доказів отримання позивачем оскаржуваного ним наказу № 331/5, однак, при цьому, зазначені обставини не перешкодили позивачу у реалізації його права на оскарження цього наказу та не можуть бути підставою для його скасування.

Також необгрунтованими є твердження позивача про невмотивованість оскаржуваного наказу. Як вже зазначалось вище, в ході розгляду справи було встановлено, що розглядуваний наказ від 06.02.2019 року № 331/5 прийнятий на підставі довідки від 11.01.2019 року, складеної за результатами проведення камеральної перевірки, в якій відображено суть всіх порушень, допущених позивачем та виявлених в ході такої перевірки.

З огляду на все вищезазначене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог державного реєстратора Миколаївської РДА Холодкова Д.Ю. та скасування оскаржуваного наказу Міністерства юстиції України від 06.02.2019 року № 331/5.

Що стосується посилань апелянта на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та необґрунтованості висновку щодо дотримання строку подання відзиву, подання відзиву неповноважною особою. колегія суддів зазначає наступне:

Статтею 47 КАС України визначено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, відповідач має право визнати позов повністю або частково, подати відзив на позовну заяву.

Приписами статті 159 КАС України визначено, що при розгляді справи судом за правилами загального позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Згідно ч.ч. 5, 6 ст. 162 КАС України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

При цьому, частиною 4 цієї статті визначено, що до відзиву додаються, зокрема, докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем.

Статтею 121 КАС України не передбачено можливості поновлення встановленого судом процесуального строку, однак, виходячи з положень ст. 162 КАС України суд надає оцінку поважності причин подачі відзиву не у встановлений строк.

В даному випадку, при подачі відзиву відповідачем було обґрунтовано поважність причин подання відзиву 10 травня 2019 року, які було досліджено судом першої інстанції та надано відповідну оцінку.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ч.ч.1-3 ст. 242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Статтею 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно ст. 79 КАС України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на зазначені положення Кодексу адміністративного судочинства України, необхідність повно та всебічно з`ясувати всі обставин у справі для прийняття законного та обґрунтованого рішення, а також враховуючи доводи відповідача щодо неможливості подати відповідний відзив та докази раніше, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано прийнято до уваги вказані докази по справі.

Колегія суддів звертає увагу на те, що неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов не є беззаперечною підставою для задоволення позову, з огляду на обов`язок суду надати правову оцінку законності оскаржуваного позивачем рішення та прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Що стосується посилань апелянта на розгляд справи неповноважним складом суду, з огляду на те, що до подання позовної заяви позивачем подалась заява про забезпечення позову, розгляд якої здійснював суддя Фульга А.П., тоді як по суті справа розглянута суддею Морозом А.О., колегія суддів зазначає наступне:

Відповідно до ст. 31 КАС України визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині другій статті 18 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Частиною 13 цієї статті визначено, що справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, визначених цим Кодексом.

При цьому, ч. 19 ст. 31 КАС України визначено, що особливості розподілу судових справ встановлюються Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Пунктом 15 частини 1 Перехідних положень КАС України визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється:

до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із цією редакцією Кодексу в частині порядку визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи, але не довше ніж три місяці з дня набрання ним чинності - за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу;

після приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із цією редакцією Кодексу в частині порядку визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи - за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, визначеними цією редакцією Кодексу.

Пунктом 21 Розділу 8 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого Рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 року № 30 (у редакції від 02 березня 2018 року) чітко передбачено випадки, коли здійснюється передача судової справи раніше визначеному судді, колегії суддів, палаті або об`єднаній палаті.

При цьому, п.п. 12 п. 21 цього розділу передбачено можливість передачі раніше визначеному судді саме заяв про забезпечення позову, доказів, поданих після подання позовної заяви, а не навпаки.

Згідно інформації, наданої Миколаївським окружним адміністративним судом на виконання ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.09.2019 року, заяві про забезпечення позову до подання позовної заяви, яка надійшла до суду 29.03.2019 року був присвоєний № 400/919/19 і дана заява була розподілена на суддю Фульгу А.П. В свою чергу, позовній заяві поданій позивачем було присвоєно єдиний унікальний номер судової справи - № 400/973/19 та розподілено на суддю Мороза О.А.

В.о. керівника апарату суду у наданих поясненнях зазначила, що розподіл судових справ між суддями в Миколаївському окружному адміністративному суді здійснюється відповідно до КАС України, Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого Рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 року № 30, Засад використання автоматизованої системи документообігу Миколаївського окружного адміністративного суду від 24.04.2015 року № 3, Інструкції з діловодства в адміністративних судах України, затвердженої наказом ДСА України від 17.12.2013 року № 174.

Відповідно до п. 2.1.7 Засад використання автоматизованої системи документообігу Миколаївського окружного адміністративного суду, затверджених рішенням зборів суддів МОАС від 24.04.2015 року № 3, розроблених відповідно до КАС України та Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого Рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 року № 30, позовна заява, яка подана у строк зазначений статтями 114, 153 КАС України, реєструється в автоматизованій системі самостійно (без зв`язку із заявою про забезпечення позову) із створенням нової реєстраційної картки. Такій позовній заяві надається єдиний унікальний номер судової справи, який формується автоматизованою системою автоматично незалежно від сформованого раніше автоматизованою системою номеру для заяви про забезпечення позову, яка подана до пред`явлення такої позовної заяви. Така позовна заява автоматизованою системою розподіляється між усіма діючими суддями на день надходження позовної заяви.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачем до Миколаївського окружного адміністративного суду подавались чотири однотипних заяви про забезпечення позову до подання позову, кожній з яких присвоювався єдиний унікальний номер справи. Крім того, встановлено, що позивачем до подання даного позову два рази подавався позов з аналогічними позовними вимогами про скасування наказу Міністерства юстиції України від 06.02.2019 року № 331/5, яким також присвоювались різні номери.

Розподіл всіх цих заяв та позовів здійснювався у загальному порядку між суддями, а не шляхом їх передачі раніше визначеному судді, що відповідає приписам Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого Рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 року № 30 та Засадам використання автоматизованої системи документообігу Миколаївського окружного адміністративного суду, затверджених рішенням зборів суддів МОАС від 24.04.2015 року № 3.

З огляду на зазначене, твердження позивача про розгляд справи неповноважним складом суду є необґрунтованими.

В ході апеляційного перегляду справи судом апеляційної інстанції не встановлено порушень судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які є підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції.

Враховуючи вищезазначене колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому, відповідно до ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Дану справу було розглянуто судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Таким чином, дана справа відноситься до справ незначної складності.

Згідно п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, визначених цим пунктом.

Керуючись ст.ст. 286, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу державного реєстратора Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області Холодкова Дмитра Юрійовича залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 червня 2019 року без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку, відповідно до ч. 5 ст. 328 КАС України, не підлягає.

Повний текст складено та підписано 18.10.2019 року.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик

Суддя: О.А. Шевчук