Справа № 300/661/19
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/7433/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Глушка І.В., Довгої О.І.,

при секретарі судового засідання: Галаз Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега-Пауер-Буд" на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 травня 2019 року (суддя- Чуприна О.В., ухвалене в м. Івано-Франківську о 12:05, повний текст складено 03.06.2019) у справі № 300/661/19 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега-Пауер-Буд" до Івано-Франківської обласної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Департамент будівництва житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації про визнання недійсним та скасування рішення №944-23/2018 від 21.09.2018 "Про затвердження Програми для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів на 2018-2020 роки",-

В С Т А Н О В И В:

25.03.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Мега-Пауер-Буд" (Позивач) звернулося в суд із позовом до Івано-Франківської обласної ради (Відповідач) про визнання недійсним та скасування рішення №944-23/2018 від 21.09.2018 "Про затвердження Програми для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів на 2018-2020 роки".

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що в межах наказу Господарського суду Івано-Франківської області №225 від 14.03.2017, Головним управлінням Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області в користь ТзОВ "Мега-Пауер-Буд" здійснюється стягнення коштів (заборгованості) з рахунків Департаменту будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації в загальній сумі 7 378 797,27 гривень. Дане рішення суду про стягнення коштів протиправно не виконується. За поданням та з ініціативи боржника обласною радою оскаржуваним рішенням №944-23/2018 від 21.09.2018 затверджено Програму для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів на 2018-2020 роки. В ході безспірного списання коштів за такою бюджетною програмою із боржника 03.10.2018 в користь позивача списано лише 10 000,00 гривень. Як стало відомо позивачу паспортом коментованої бюджетної програми обсягу фінансування для забезпечення виконання рішень судів в загальному визначено 8 100 000,00 гривень, втім їх фінансування розділено на роки, а саме: в 2018 році 4 300 000,00 гривень, в 2019 році 2 000 000,00 гривень і в 2020 році 1 800 000,00 гривень. Таке фінансування програми, на переконання позивача, грубо порушує положення частини 4 статті 3 Закону України "Про державні гарантії виконання судових рішень", за змістом якого перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей. Відтак, за такою бюджетною програмою неможливе забезпечити стягнення коштів за судовим рішенням, яке набрало законної сили, у тримісячний строк. Також вважає, що наявність протиправно прийнятої відповідачем бюджетної програми унеможливлює виконання судового рішення органом казначейства як в першочерговому порядку, так і за бюджетною програмою, наслідком чого є безпосереднє порушення прав стягувача. Обласна рада, приймаючи 21.09.2018 рішення №944-23/2018, порушила ч. 3 ст. 15 Закону України "Про доступ до публічної інформації" і п. 9.5 Регламенту Івано-Франківської обласної ради так як проект такого рішення не оприлюднено за 20 робочих днів до дати його розгляду з метою прийняття. Як свідчать дані офіційного веб-сайту відповідача такий проект рішення до його прийняття взагалі не оприлюднювався. Відтак, вважає оскаржуване рішення і відповідну бюджетну програму протиправними та просить визнати рішення органу місцевого самоврядування недійсним і таким, що підлягає скасуванню.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 травня 2019 року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, його оскаржив позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Мега-Пауер-Буд" подавши до Восьмого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, в якій покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, вказує на неповне з`ясування обставин справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи та просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою позов задоволити.

В обґрунтування апеляційної скарги, зокрема, покликається на аналогічні підстави, які заявлені ним у поданій позовній заяві. Крім цього, зазначає, що пунктом 2 частини 1 статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії (крім внутрішньоорганізаційних), прийняті розпорядником, проекти рішень, що підлягають обговоренню, інформацію про нормативно-правові засади діяльності. Інформація, передбачена частиною першою цієї статті, підлягає обов`язковому оприлюдненню невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів з дня затвердження документа (частина друга статті 15 даного Закону). Однак, з листа №860/01-07 від 22 квітня 2019 року видно, що рішення №944-23/2018 було оприлюднене на сайті відповідача 01 жовтня 2018 року, тобто поза межами строку встановленого ч. 2 ст. 15 вказаного Закону. Поряд з цим, недотримання строку оприлюднення рішення №944-23/2018 порушує права апелянта на участь у процесі прийняття такого рішення.

Відповідачем - Івано-Франківською обласною радою подано відзив на апеляційну скаргу, в якому апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега-Пауер-Буд" просить залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 травня 2019 року у справі № 300/661/19 залишити без змін. Поряд з цим зазначає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а судом першої інстанції повно та об`єктивно з`ясовано всі обставини справи.

Третьою особою - Департаментом будівництва житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації також подано відзив, у якому він не погоджується з доводами апелянта, вважає, що такі суперечать нормам матеріального права та не узгоджуються з фактичними обставинами справи. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Мега-Пауер-Буд" надано пояснення, де поінформовано суд апеляційної інстанції про те, що оскаржуване рішення прийняте відповідачем за ініціативи третьої особи виключно з метою не блокування рахунків останнього, а не з метою належного виконання судових рішень. Таким чином, оскаржуване рішення відповідача, унеможливлює виконання судового рішення органом казначейства на користь позивача.

В судовому засіданні представник апелянта надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просив скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким задоволити позов.

Представник відповідача та представник третьої особи в судовому засіданні заперечили проти апеляційної скарги, вважають рішення суду першої інстанції законним та просять залишити його без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та представників сторін, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу в межах наведених доводів, відзиви, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега-Пауер-Буд" не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Мега-Пауер-Буд" є юридичною особою, якій присвоєно ідентифікаційний номер 40925399, про що свідчить виписка з Єдиного державного реєстру юридичних особі, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 23.02.2018 (а.с.11).

Господарським судом Івано-Франківської області у справі №909/51/17 прийнято 28.02.2017 рішення, яким стягнуто з Департаменту будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-Енерго-Стандарт" 3 406 641,69 гривень основного боргу, 454 291,79 гривень 3% річних, 3 408 820,19 гривень інфляційних втрат та 109 043,60 гривень судового збору (а.с.14-21).

За вказаним судовим рішенням, яке набрало законної сили, 14.03.2017 видано наказ про примусове виконання рішення №225 (надалі по тексту також судовий наказ №225 від 14.03.2017) (а.с.13).

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 02.04.2018 у справі №909/51/17 замінено стягувача щодо виконання наказу №225 від 14.03.2017, визначивши стягувачем позивача у даній справі - ТзОВ "Мега-Пауер-Буд" (а.с. 22-24).

Судом встановлено, що за ініціативою третьої особи: Департаментом будівництва житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації розроблено проект Програми для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів на 2018-2020 роки (а.с.64-69), яку затверджено рішенням обласної ради №944-23/2018 від 21.09.2018 (а.с.111).

Метою і завданням такої Програми визначено виконання боргових зобов`язань по судових рішеннях за неоплачені у повному обсязі виконані роботи та інших боргових зобов`язань, незабезпечених фінансуванням за кошти державного та місцевого бюджетів, боржником по яких є Департамент будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури облдержадміністрації (а.с.114).

Паспортом Програми і Переліком заходів, обсягів та джерел фінансування Програми загальний обсяг видатків в 2018-2020 роках визначений в розмірі 8 100 000,00 гривень, в тому числі 4 300 000,00 гривень в 2018 році, 2 000 000,00 гривень в 2019 році і 1 800 000,00 гривень в 2020 році (а.с.113, 116-117).

Як вбачається з матеріалів справи, Департамент будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури облдержадміністрації 27.09.2018 листом за №1923/03-32 повідомило Головне управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області про необхідність перенаправлення судового наказу №225 від 14.03.2017 щодо безспірного списання коштів для виконання на КПКВ МБ 1517693 КЕКВ 3142 (а.с.70).

За вказаною бюджетною Програмою проведено безспірне списання коштів лише в сумі 10 000,00 гривень (а.с.71, 72).

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, яким затверджено Програму для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів на 2018-2020 роки, обсяг фінансування якої є недостатнім для стягнення коштів із державного органу у тримісячний строк, позивач звернувся з даним позовом до суду із вимогою про визнання недійсним та скасування рішення обласної ради №944-23/2018 від 21.09.2018.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції прийшов до переконання, що оскаржуваним рішенням не порушено права позивача, за позовними вимогами, які ТзОВ "Мега-Пауер-Буд" визначило в адміністративному позові, у зв`язку з чим такі вимоги є необґрунтованими та до задоволення не підлягають.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 05.06.2012 за №4901-VІ (надалі Закон №4901-VІ) виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей (частина 4 статті 3 Закону №4901-VІ).

Аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що в першу чергу забезпечується стягнення в межах відповідних бюджетних призначень державного органу і лише у випаду відсутності відповідних призначень можливий до застосування наступний (другий спосіб), зокрема, за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Поряд з цим, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження обставини відсутності в межах відповідних бюджетних призначень коштів на рахунках державного органу (боржника) в обсягах, достатніх для їх списання за наказом Господарського суду Івано-Франківської області №225 від 14.03.2017 по справі №909/51/17, відтак не доведення такої обставини не створює правових передумов щодо формування висновку про порушення права позивача на своєчасне стягнення коштів, в строки, визначені частиною 4 статті 3 Закону України "Про державні гарантії виконання судових рішень".

Так, у відповідності до норм частини 3 і 4 статті 3 Закону №4901-VІ забезпечення стягнення у спірному випадку, в тому числі дотримання термінів стягнення, здійснює саме Головне управління державної казначейської служби в Івано-Франківській області.

Як встановлено, з відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень і Автоматизованої системи документообігу Івано-Франківського окружного адміністративного суду (http://reestr.court.gov.ua/Review/79431368), що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.01.2019 у справі №0940/2071/18, ухваленого за участю ТзОВ "Мега-Пауер-Буд" (позивач), Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області (відповідач), Департаменту будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації (третя особа), позов задоволено частково: визнано неправомірними дії Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області щодо невиконання наказу Господарського суду Івано-Франківської області №225 від 14.03.2017 в частині безспірного списання (перерахування) коштів в першочерговому порядку безпосередньо із загальної суми залишкових коштів наявних на рахунках боржника на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега-Пауер-Буд" (, вул. Лютеранська 15а, офіс 13, м. Київ, 01024) в сумі 7 378 797 (сім мільйонів триста сімдесят вісім тисяч сімсот дев`яносто сім) гривень 27 копійок; зобов`язано Головне управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області виконати наказ Господарського суду Івано-Франківської області №225 від 14.03.2017 шляхом здійснення безспірного списання (перерахування) коштів в першочерговому порядку безпосередньо із загальної суми залишкових коштів наявних на всіх рахунках боржника, за всіма кодами класифікації видатків бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега-Пауер-Буд" (, вул. Лютеранська 15а, офіс 13, м. Київ, 01024) в сумі 7 368 797 (сім мільйонів триста шістдесят вісім тисяч сімсот дев`яносто сім) гривень 27 копійок.

Ухвалами Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.04.2019 у провадженні №857/2920/19 (по справі №0940/2071/18) апеляційні скарги Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області і Департаменту будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації, повернуто скаржникам.

За даними Автоматизованої системи документообігу Івано-Франківського окружного адміністративного суду 10.05.2019 судом видано довідку про набрання з 09.04.2019 року законної сили рішення суду від 16.01.2019 у справі №0940/2071/18.

Отже, зазначене свідчить про те, що у спірному випадку стягнення коштів за судовим наказом №225 від 14.03.2017 здійснюється також в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків державного органу - боржника.

Вказаний спосіб відповідає вимогам абзацу 1 пункту 25, абзацам 1, 2 пункту 26 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 за №845 (надалі по тексту також Порядок №845), за змістом якого безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. Проведення платежів з рахунка боржника здійснюється після безспірного списання у разі наявності коштів на рахунку.

Безспірне списання коштів з рахунків підприємств, установ, організацій здійснюється безпосередньо із загальної суми залишку коштів на рахунку.

Орган Казначейства здійснює безспірне списання коштів, що обліковуються на рахунку бюджетної установи, яка здійснює централізоване обслуговування боржника, у межах відповідних бюджетних асигнувань з урахуванням положень пункту 25 цього Порядку.

Таким чином, покликання апелянта на те, що наявність прийнятої обласною радою бюджетної програми унеможливлює виконання судового рішення органом казначейства як в першочерговому порядку, так і за бюджетною програмою є безпідставним.

Колегія суддів, погоджується з судом першої інстанції, що визначальним є те, за рахунок яких коштів мало місце недофінансування робіт, за якими виникла заборгованість у спірному випадку.

Відповідно до описової частини рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 28.02.2017 у справі №909/51/17, яке 27.02.2018 набрало законної сили (а.с.14), фінансування за договором виконання підрядних робіт №23 від 14.10.2011 мало здійснюватися за рахунок Державного бюджету, субвенцій місцевого бюджету обласному бюджету та субвенції з обласного бюджету (а.с.16, 19).

В якій саме пропорції, співвідношенні до загального обсягу і вартості робіт витрати мали покриватися згідно коментованих джерел, рішення суду не містить відомостей. Однак, така обставина має значення у спірному випадку, так як від цього залежить питання за рахунок яких саме призначень, та за якими бюджетними програмами чи рахунками Головне управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області повинно в першу чергу здійснювати стягнення коштів із третьої особи.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, такі вимоги повинні ставитися саме Головному управлінні Державної казначейської служби в Івано-Франківській області, яке в розгляді даної справи не є стороною.

Слід вказати, що оскаржувана Програма є одним із способів забезпечення виконання вимог Закону України "Про державні гарантії виконання судових рішень", а її недофінансування за рахунок бюджету обласної ради, враховуючи, що витрати по договору виконання підрядних робіт №23 від 14.10.2011 мали здійснюватися (фінансуватися), в тому числі за рахунок Державного бюджету і субвенцій місцевого бюджету обласному бюджету, не може вважатися такими як порушення частини 4 статті 3 Закону України "Про державні гарантії виконання судових рішень".

Відповідно до часини 2 статті 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Частиною 1 статі і 59 цього Закону передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Відтак, Департаментом було розроблено проект рішення «Про затвердження Програми для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів на 2018-2020 роки» та листом від 18.09.2018 року №933/0/2-18/01-132 обласна державна адміністрація направила його Івано-Франківській обласній раді на розгляд. Даний проект розглянуто на президії обласної ради, яка відповідно до частини 1 статті 57 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є дорадчим органом ради, який попередньо готує узгоджені пропозиції і рекомендації з питань, що передбачається внести на розгляд ради, та може приймати рішення, які мають дорадчий характер. Рішенням сесії від 21.09.2018 року №944-23/2018 даний проект затверджено.

Згідно п 6 Паспорту вищезгаданої Програми реалізація Програми повинна забезпечити погашення заборгованості по судових рішеннях та виконавчих документах за неоплачені у повному обсязі виконані роботи та інші боргові зобов`язання, незабезпечені фінансуванням за кошти державного та місцевого бюджеті боржником по яких є Департамент, та іншими судовими рішеннями без будь-якої вказівки на момент виникнення такої заборгованості.

Метою і завданнями Програми визначено відповідно виконання зобов`язань по судових рішеннях за неоплачені у повному обсязі виконані роботи та інших боргових зобов`язань, незабезпечених фінансуванням за кошти державного та місцевого бюджетів, боржником по яких є департамент будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури облдержадміністрації.

Жодна конкретизація чи посилання на конкретні судові рішення, виконавчі документи тощо в документі відсутні.

Відтак, вказана Програма розроблялась не на виконання конкретного судового рішення, зокрема рішення господарського суду Івано- Франківської області від 28.02.2017 у справі №909/51/17 та наказу №225 від 14.03.2017, а носить загальний характер та містить орієнтовні обсяги фінансування.

Тому покликання апелянта, що фінансування програми не відповідає вимогам передбаченим ч. 4 ст.3 Закону України «Про державні гарантії виконання судових рішень» є необґрунтованим.

Відносно покликань апелянта на те, що така бюджетна програма була прийнята з порушенням Бюджетного кодексу України, оскільки в місцевому бюджеті на 2018 рік не було відповідних призначень для її забезпечення, а відповідно і підстав для її прийняття, слід вказати наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України бюджетна програма - сукупність заходів, спрямованих на досягнення єдиної мети, завдань та очікуваного результату, визначення та реалізацію яких здійснює розпорядник бюджетних коштів відповідно до покладених на нього функцій.

Нормами Бюджетного кодексу України не передбачено, що прийняття бюджетної програми органом місцевого самоврядування можливе виключно за наявності відкритих бюджетних асигнувань.

Більш того, в п.2 резолютивної частини рішення Івано-Франківської обласної ради від 21.09.2018 №944-23/2018 доручено Департаменту фінансів облдержадміністрації при внесенні змін до обласного бюджету на 2018 рік та формуванні проектів обласного бюджету на 2019-2020 роки передбачити кошти на виконання заходів Програми, виходячи з можливостей дохідної частини обласного бюджету.

Відносно порушення порядку внесення на розгляд сесії обласної ради проекту Програми для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів на 2018-2020 роки, необхідно зазначити наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» правовий статус місцевого самоврядування в Україні визначається Конституцією України, цим та іншими законами, які не повинні суперечити положенням цього Закону.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 3 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради є повноважним і рівноправним членом відповідної ради - представницького органу місцевого самоврядування.

Депутат місцевої ради відповідно до цього Закону наділяється всією повнотою прав, необхідних для забезпечення його реальної участі у діяльності ради та її органів.

Пунктами 3, 4, 5 частини 2 статті 19 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» передбачено, що депутат місцевої ради має право пропонувати питання для розгляду їх радою та її органами, вносити пропозиції і зауваження до порядку денного засідань ради та її органів, порядку розгляду обговорюваних питань та їх суті, вносити на розгляд ради та її органів пропозиції з питань, пов`язаних з його депутатською діяльністю.

Статтею 57 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» законодавець визначив, що районні і обласні ради можуть утворити президію (колегію) ради.

Президія (колегія) ради є дорадчим органом ради, який попередньо готує узгоджені пропозиції і рекомендації з питань, що передбачається внести на розгляд ради.

Президія (колегія) ради може приймати рішення, які мають дорадчий характер.

Частиною 3 статті 57 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» законодавець визначив, що президія (колегія) ради діє на основі Положення про неї що затверджується радою.

Пунктом 1.2 розділу 1 Положення про президії обласної ради затвердженого рішенням обласної ради від 15.01.2016 № 97-3/2016 «Про Положення про президію обласної ради» встановлено, що Президія є дорадчим органом ради, який попередньо готує узгоджені пропозиції і рекомендації з питань, які передбачається внести на розгляд обласної ради.

Пунктом 9.1 Регламенту обласної ради затвердженого рішенням обласної ради від 26.05.2016 № 175-5/2016 «Про Регламент Івано-Франківської обласної ради сьомого демократичного скликання» (зі змінами) (далі - Регламент) встановлено, що суб`єктами подання проектів рішень на розгляд ради виступають голова ради, голова облдержадміністрації, постійні або тимчасові комісії ради, депутатські фракції та групи, окремі депутати.

Пунктом 9.17 Регламенту визначено, що проекти рішень, які надійшли пізніше терміну встановленого п. 9.5. Регламенту, вносяться їх ініціаторами під час формування порядку денного на пленарному засіданні.

Проект рішення був внесений додатково на розгляд президії обласної ради, яка відбулась 18.09.2018, заступником голови Івано-Франківської обласної руди С. ОСОБА_1 і рекомендований президією обласної ради до розгляду на сесії обласної ради.

Таким чином, проект рішення «Про затвердження Програми для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів на 2018-2020 роки» не міг бути оприлюднений, оскільки був несеним на розгляд ради президією обласної ради, що відповідає Закону, Регламенту ради та Положенню про президію обласної ради.

Поряд з цим, завчасне не оприлюднення про розгляд на сесії обласної ради Програми ніяким чином не порушує зміст і обсяг прав позивача на своєчасне і належне стягнення з рахунків третьої особи.

Щодо недійсності рішення №944-23/2018 від 21.09.2018, у зв`язку із його не погодження з керівником структурного підрозділу з питань фінансів облдержадміністрації, слід вказати наступне.

Згідно з пунктами 9.1, 9.6 Регламенту суб`єктами подання проектів рішень на розгляд ради виступають, серед іншого, голова облдержадміністрації і окремі депутати. Проект рішення, поданий облдержадміністрацією, повинен бути завізований виконавцем (виконавцями), який його готував, керівником профільного структурного підрозділу або його заступником, заступником голови облдержадміністрації відповідно до розподілу обов`язків.

Як встановлено з матеріалів справи, саме за підписом голови облдержадміністрації скерований до відповідача відповідний лист №993/0/2/-18/01-132 від 18.09.2018 із проектом оскаржуваного рішення та Програми (а.с.62, 63-69, 118).

Програма, Паспорт до Програми і Перелік заходів, обсягів та джерел фінансування Програми завізовані керівником профільного структурного підрозділу і заступником голови облдержадміністрації, про що свідчать підписи В. Рачкевича і Я. Паранюка (а.с.112-117)

Відповідно до приписів пунктів 9.7, 9.11 Регламенту проект рішення, яким передбачається здійснення фінансування, повинен бути завізований керівником структурного підрозділу з питань фінансів облдержадміністрації. Погодження проектів оформляють візами, що складаються з імені, прізвища та особистого підпису особи, яка візує документ.

Згідно наявного в матеріалах справи проекту рішення "Про затвердження Програми для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів на 2018-2020 роки" (а.с.165), зворотній бік якого окрім підписів заступника голови облдержадміністрації (Я. Паранюка), директора Департаменту будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури облдержадміністрації (В. Рачкевича), директора Юридичного департаменту (Т. Боринського), містить і підпис (візування) директора Департаменту фінансів облдержадміністрації ( ОСОБА_2 ).

Поряд з цим, інформація про погодження і візування у формі підписів вказаними вище посадовими особами структурних підрозділів облдержадміністрації, в тому числі Департаменту фінансів, розміщена (оприлюднена) на офіційному веб-сайті Івано-Франківської обласної державної адміністрації (http://www.if.gov.ua/files/uploads/530_2018.pdf).

Не заслуговують також на увагу посилання апелянта на недотримання відповідачем вимог статті 21 Закону України "Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації" від 23.09.1997 за №539/97-ВР (надалі по тексту також Закон №539/97-ВР) в частині не оприлюднення оскаржуваного рішення в друкованих засобах масової інформації, зважаючи на наступне.

Нормами вказаної статті передбачено, що діяльність місцевих органів державної влади та органів місцевого самоврядування висвітлюється в друкованих засобах масової інформації регіональної та місцевої сфери розповсюдження на умовах, визначених у договорах між цими органами і редакціями зазначених друкованих засобів масової інформації.

Однак, в тексті цієї статті немає обов`язкової норми опублікування рішень органів місцевого самоврядування, вона лише регулює висвітлення, а не оприлюднення діяльності органів місцевого самоврядування.

Поряд з цим встановлено, що оскаржуване рішення оприлюднено на офіційному веб-сайті Івано-Франківської обласної ради (https://orada.if.ua/decision/про-затвердження-програми-для-забезп/), а інформація про розпорядження голови облдержадміністрації №530 від 17.09.2018 "Про схвалення проекту Програми для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів на 2018-2020 роки" і самої Програми оприлюднена на офіційному веб-сайті Івано-Франківської обласної державної адміністрації (http://www.if.gov.ua/files/uploads/530_2018.pdf).

Враховуючи встановленні обставини справи та чинні законодавчі норми колегія суддів прийшла до неспростовного переконання, що заявлені вимоги про скасування прийнятого Івано-Франківською обласною радою рішення №944-23/2018 від 21.09.2018 "Про затвердження Програми для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів на 2018-2020 роки" є безпідставними, відтак судом першої інстанції підставно в задоволенні позову відмовлено.

Враховуючи положення статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального права. Доводи апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують з вищенаведених мотивів, на законність судового рішення не впливають, а тому апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега-Пауер-Буд" слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

Керуючись статтями 308, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега-Пауер-Буд" залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 травня 2019 року у справі № 300/661/19 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

На постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
О. І. Довга
Повне судове рішення складено 18.10.2019р.