Справа № 815/3958/17
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2019 р.м.ОдесаСправа № 815/3958/17
Головуючий в 1 інстанції: Юхтенко Л.Р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Федусика А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №139194-13 від 30 червня 2017 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом, в якому з урахуванням уточненої позовної заяви просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №139194-13 від 30 червня 2017 року; стягнути судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення №139194-13 від 30 червня 2017 року, прийняте на підставі підпункту 54.3.3. пункту 54.3 статті 54 ПК України та відповідно до підпункту 267.6.2 пункту 267. 6 статті 267 ПК України, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб 18011000 за 2017 рік та становить 25 000 грн. є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Так, позивач зазначав, що є власником автомобіля LAND ROVER, модель RANGE ROVER, 2015 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , об`єм двигуна 4367 куб. см, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

01.01.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 року № 71-VІІІ, яким шляхом викладення в новій редакції ст.267 Податкового кодексу України, введено транспортний податок.

Згідно положень вказаної статті кодексу платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 п.267.1 цієї статті є об`єктами оподаткування. Згідно з підпункту 267.2.1 п.267.1 ст.267 ПК України, об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Водночас, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24.12.2015 року № 909-VІІІ внесені зміни до Податкового кодексу України, зокрема, у частині справляння транспортного податку, які набрали чинності з 01.01.2016 року.

Позивач зазначав, що середньоринкова вартість нового транспортного засобу автомобіля LAND ROVER, модель RANGE ROVER, 2015 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , об`єм двигуна 4367 куб.см, реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 1188 000 грн., про що свідчить висновок про вартість об`єкта незалежної оцінки від 12.04.2018 року, а це меш ніж 1 200 000 грн., а тому податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню, як таке, що суперечить закону.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06 травня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 є власником автомобіля марки LAND ROVER, модель RANGE ROVER, 2015 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , об`єм двигуна 4367 куб.см., що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_2 Центр 5141 TSC 5141.

20 червня 2017 року ГУ ДФС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення №139194-13 від 30.06.2017 року, відповідно до якого згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та відповідно до підпункту 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України, ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб за 2017 рік у сумі 25000,00 грн.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2017 року, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2018 року, у позові відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 07 листопада 2018 року по справі №815/3958/17 постанову Одеського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2017 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2018 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Одеського окружного адміністративного суду.

У постанові Верховного Суду зазначено, що «відтак, з 01 січня 2017 року платниками транспортного податку є власники легкових автомобілів не старше п`яти років, середньо ринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати. Таким чином, об`єктом оподаткування у 2017 році стали легкові автомобілі, середньо ринкова вартість яких становить понад 1200000 грн. та з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно)».

Також у постанові Верховний Суд зазначив, що судами попередніх інстанцій взагалі не досліджувався перелік транспортних засобів, розміщений на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку, не здійснено співставлень параметрів автомобіля позивача (модель, рік випуску) із переліком Мінекономрозвитку, не встановлено чи є транспортний засіб позивача об`єктом оподаткування транспортним податком відповідно до цього переліку.

Окрім того, суди повинні враховувати, що сайт Мінекономрозвитку надає різні показники у разі здійснення розрахунку середньоринкової вартості автомобіля в різні періоди часу, оскільки не враховують показники (параметри), які були актуальні на час визначення відповідачем податкового зобов`язання.

З огляду на викладене, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що судами для розв`язання даного спору не використано усі необхідні процесуальні засоби для вичерпного дослідження обставин, не вжито належних заходів щодо офіційного з`ясування обставин справи.

Враховуючи наведені вище висновки суду касаційної інстанції, ухвалою суду від 26 лютого 2019 року витребувано у Міністерства економічного розвиту і торгівлі України (місцезнаходження: 01008, Україна, м. Київ, вулиця М. Грушевського 12/2) інформацію про наявність даних середньої ринкової вартості автомобілю марки LAND ROVER, модель RANGE ROVER, 2015 року випуску, об`єм двигуна 4367 куб. см. на 2017 рік та інформацію чи передавались такі дані до ДФС України, розміщували на офіційному сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України станом на дату винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення №139194-13 від 30.06.2017 року та надати до суду у п`ятиденний строк з моменту отримання ухвали.

На виконання цієї ухвали Міністерство економічного розвитку та торгівлі України надало лист № 3805-05/14103-05 від 03.04.2019 року про витребувану інформацію, з якого вбачається, що автомобіль LAND ROVER, RANGE ROVER, об`єм двигуна 4,4 куб.см, дизель до 5 років експлуатації було включено до Переліку.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що податковим органом правомірно нараховано позивачу податкове зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб та винесене оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, Податкового кодексу України.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами пункту 8.1 статті 8 Податкового кодексу України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори.

Згідно підпункту 10.1.1 пункту 10.1 ст. 10 Податкового кодексу України до місцевих податків належать, зокрема, податок на майно.

01.01.2015 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 № 71-VIII, яким було введено, шляхом викладення в новій редакції статті 267 ПК України, новий податок - транспортний. Відповідно до пп. 267.1.1 п. 267.1 вказаної статті, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до пп. 267.2.1 п. 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

За приписами статті 265 ПК України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Положеннями статті 267 ПК України передбачено, що платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

Рішенням Одеської міської ради від 21.01.2015 року № 6257-VІ з 01.01.2015 року на території м. Одеси встановлено податок на майно в частині транспортного податку згідно з «Положенням про податок на майно в частині транспортного податку».

Рішенням Одеської міської ради №1600-VII від 08.02.2017 року Про внесення змін до рішення Одеської міської ради від 21 січня 2015 року №6257-VI «Про встановлення податку на майно в частині транспортного податку», яким встановлено у 2017 році податок на майно на території м.Одеси на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Бюджетного кодексу України, Податкового кодексу України, враховуючи зміни, внесені Законом України від 20.12.2016 року №1791-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році». Вищезазначене рішення було офіційно оприлюднено 17.02.2017 року.

При цьому, у 2017 році не встановлювався новий податок (транспортний податок діяв і в 2015 році), а також не змінювалась його ставка, а лише змінювалися вимоги до об`єкта оподаткування в частині об`єму двигуна автотранспортного засобу.

На підставі підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 п.267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

В ході судового розгляду встановлено, що оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та відповідно до підпункту 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України, ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб за 2017 рік у сумі 25000,00 грн.

Повідомлення-рішення прийнято податковим органом у зв`язку із тим, що позивач є власником транспортного засобу, який є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.6.1 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України.

Об`єктом оподаткування Податкового кодексу України (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законом №909-VIII від 24.12.2015 року) стали легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Судом першої інстанції направлено ухвалу про витребування у Міністерства економічного розвиту і торгівлі України інформацію про наявність даних середньої ринкової вартості автомобілю марки LAND ROVER, модель RANGE ROVER, 2015 року випуску, об`єм двигуна 4367 куб. см. на 2017 рік та інформацію чи передавались такі дані до ДФС України, розміщували на офіційному сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України станом на дату винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення №139194-13 від 30.06.2017 року.

До суду 15 квітня 2019 року (вхід. №13566/19) від Міністерства економічного розвиту і торгівлі України надійшов лист «Щодо витребування доказів» від 03.04.2019 року вих. №3805-05/14103-05.

В ході судового розгляду було досліджено вказаний лист та встановлено, що відповідно до пункту 267.2.1 пункту 267 статті 267 ПК України та Методики визначення середньо ринкової вартості легкових автомобілів, затвердженою Постановою КМУ від 18.02.2016 року №66 згідно з Постановою КМУ від 21.06.2017 року №428 для цілей оподаткування транспортним податком у 2017 році автомобілі було розраховано середньо ринкову вартість автомобілів та розміщено на своєму офіційному веб-сайті (http:www/ me.gov.ua) Перелік легкових автомобілів з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньо ринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня податкового (звітного періоду) , калькулятор , який давав змогу отримати інформацію про середьноринкову вартість автомобіля шляхом ведення даних про їх марку, модель, рік випуску, об`єм циліндра та тип пального.

З огляду на те, що 1000 куб. см є еквівалентом 1 літра, а тому об`єм циліндрів двигуна автомобіля 436 куб.см. з урахуванням заокруглення до найближчого основного розряду дорівнює 4,4 літра

Автомобіль LAND ROVER RANGE ROVER з об`ємом циліндрів двигуна 4,4 літра дизель до 5 років експлуатації було включено до Переліку, який знаходиться у вільному доступі на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку.

Розрахована у 2017 році згідно з Методикою середньо ринкова вартість легкового автомобіля LAND ROVER RANGE ROVER з об`ємом циліндрів двигуна 4,4 літра дизель, 2015 року випуску становила 2 395 401, 25 грн.

Отже, об`єктом оподаткування у 2017 році стали легкові автомобілі, середньо ринкова вартість яких становить понад 1 200 000,00 грн. та з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно).

Базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Відтак з огляду на те, що середьоринкова вартість належного позивачу легкого автомобіля становила 2395 401, 25 грн., що є більше 1200 000,00 грн., та з року випуску яких минуло не більше п`яти років, з урахуванням того, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року, суд вважає, що автомобіль позивача є об`єктом оподаткування у 2017 році відповідно до приписів статті 267 ПК України.

Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000,00 грн. за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті (пункту 267.4).

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (підпункт 267.5.1).

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку. Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Податок сплачується за місцем реєстрації об`єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України (підпункт 267.7.1).

Транспортний податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення (підпункту 267.8.1 п.267.8 ст.267 ПК України).

З огляду на те, що належний позивачеві автомобіль 2015 року випуску, з об`ємом двигуна 4367 куб. см., а об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з об`ємом двигуна 3000 куб.см., середньо ринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати (1200000,00 грн.), а середньоринкова вартість автомобіля позивача становить 2454033,00 грн., є об`єктом оподаткування з транспортного податку, а тому податковим органом правомірно нараховано позивачу податкове зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб та винесене оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи позивач не довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доводи апеляційної скарги.

Стосовно доводів апелянта з приводу невідповідності розрахунку податкового зобов`язання, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статі 58 ПК України до податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов`язання (за наявності) та штрафних (фінансових) санкцій.

Розмір податкового зобов`язання позивача складає 25000 грн., ця сума податкових зобов`язань згідно приписів статей 24, 28 ПК України визначена виходячи із ставки цього податку, яка є абсолютною та розмір якої встановлюється у фіксованій сумі стосовно одиниці виміру бази оподаткування.

Суть вказаного доводу зводиться до того, що автомобіль позивача не є об`єктом оподаткування з транспортного податку, оскільки Міністерство економічного розвиту та торгівлі України не визначило (персоніфікувало) середньоринкову вартість автомобіля позивача.

Колегія суддів відхиляє наведені доводи, оскільки такий правовий підхід суперечить правовому принципу оподаткування - економічність оподаткування (підпункт 4.1.7 пункт 4.78 стаття 4 ПК України) та, відповідно, Міністерство економічного розвиту та торгівлі України не персоніфікує середньоринкову вартість автомобіля кожного платника податку.

Доводи апелянта щодо відсутності в листі складової розрахунку за методикою "тип коробки переключення передач" суд відхиляє, з огляду на те, що такі дії вчинені особою, яка не є відповідачем у справі, окрім того, суттєвим є не факт наявності тієї чи іншої складової, а факт віднесення Міністерством такого автомобіля до об`єкту оподаткування з транспортного податку.

Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 травня 2019 року у справі № 815/3958/17 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: Г.В. Семенюк

Суддя: А.Г. Федусик