Справа № 640/11782/19
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

17 жовтня 2019 року м. Київ № 640/11782/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Келеберди В.І., розглянувши без виклику учасників заяву про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Об`єднання кооперативів по будівництву та експлуатації колективних автостоянок власників особистого автотранспорту Радянського району міста Києва, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Київської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Товариство з обмеженою відповідальністю «Інститут Міського цивільного проектування», Товариство з обмеженою відповідальністю «Столична проектно-будівельна компанія», Сільськогосподарське ПАТ «Київська овочева фабрика» про визнання незаконним та скасування рішення № 725/725 від 14.07.2016 року "Про затвердження детального плану території по АДРЕСА_1 ",

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва знаходиться справа за позовом Об`єднання кооперативів по будівництву та експлуатації колективних автостоянок власників особистого автотранспорту Радянського району міста Києва, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Київської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Товариство з обмеженою відповідальністю «Інститут Міського цивільного проектування», Товариство з обмеженою відповідальністю «Столична проектно-будівельна компанія», Сільськогосподарське ПАТ «Київська овочева фабрика» про визнання незаконним та скасування рішення № 725/725 від 14.07.2016 року "Про затвердження детального плану території по АДРЕСА_1 ".

16.10.2019 року представником Об`єднання кооперативів по будівництву та експлуатації колективних автостоянок власників особистого автотранспорту Радянського району міста Києва подано заяву про забезпечення позову.

Вважає достатнім та співмірним застосування заходів забезпечення позову у вигляді: зупинення дії, затвердженого оскаржуваним рішенням, Детального плану території, заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Столична проектно-будівельна компанія» ПАТ «Центр агропромислових технологій», а також будь-яким іншим фізичним та юридичним особам, яким передано за договором функції замовника-забудовника здійснювати будівельні роботи на земельних ділянках ДПТ.

В обґрунтування зазначає, що існують факти порушення правових норм при підготовці та прийнятті оскаржуваного рішення, що свідчить про очевидні ознаки його протиправності

Також, вказав, що наразі існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в даній справі, оскільки, вважає, що після того, як забудовник збудує багатоповерхові будівлі на земельній ділянці ДПТ, то набувши права власності на дану нерухомість, забудовник одержує відповідно до земельного законодавства і відповідну земельну ділянку, на якій розташовані збудовані споруди, у зв`язку з чим у разі визнання судом незаконності ДПТ таке рішення не зможе ні поновити порушені права Позивача, ні відновити попередній правовий статус земельної ділянки.

Водночас, у поданій заяві міститься клопотання про розгляд заяви про забезпечення у судовому засіданні.

За правилами частини 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частин 1,2,3 статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк

Суд не вбачає необхідності для повідомлення учасників справи, та для виклику особи, яка подала заяву про забезпечення позову, також немає необхідності для призначення її до розгляду у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін.

Ознайомившись із доводами, викладеними у вказаній заяві та доданими до такої заяви документами, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до норм статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних про рішенням, дією або бездіяльністю.

Перелік видів забезпечення позову встановлено ч. 1 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до пункту 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Відтак, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Розглядаючи та вирішуючи подану заяву, суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може ускладнити або призвести до неможливості виконання судового рішення.

Суд вважає, що у випадку звернення сторони із вимогою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою вимогою.

З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Однак, представником позивача у своїй заяві не обґрунтовано та не надано достатніх доказів того, що захист прав позивача стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, у разі ухвалення на його користь судового рішення або необхідності докласти значних зусиль та витрат для відновлення таких прав та інтересів при виконанні у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Також, зазначаючи підстави для забезпечення позову, представник позивача фактично дублює обґрунтування адміністративного позову, а отже, їх розгляд та вирішення заяви, на підставі наведених обґрунтувань, фактично зумовить вирішення адміністративну позову в цілому до завершення його розгляду судом.

Таким чином, наведені представником позивача аргументи підлягають судовому дослідженню під час розгляду справи по суті, а тому не є достатніми та переконливими для висновку про наявність очевидної протиправності оскаржуваного рішення та застосування заходів забезпечення позову за правилами, встановленими статтями 150-151 Кодексу адміністративного судочинства України.

За таких обставин суд вважає відсутніми підстави для задоволення заяви про забезпечення позову та вважає за доцільне відмовити представнику позивача у її задоволенні.

Керуючись вимогами статей 150-154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника Об`єднання кооперативів по будівництву та експлуатації колективних автостоянок власників особистого автотранспорту Радянського району міста Києва про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та в строки, передбачені ст.ст. 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.І. Келеберда