Справа № 420/1519/19
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/1519/19

Головуючий в 1 інстанції: Марин П.П. рішення суду першої інстанції прийнято у м. Одеса 12 червня 2019 року
Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Запорожана Д.В, Осіпова Ю.В.

за участі секретаря судового засідання: Недашковської Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Міністерства оборони України, Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 червня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Міністерства оборони України про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Міністерства оборони України про визнання протиправною відмову в призначенні одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №499 від 28 травня 2008 року та ст.16 ЗУ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»; скасування рішення про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги, оформлене п.32 протоколу від 09 листопада 2018 року №111; зобов`язання повторно направити документи щодо призначення одноразової грошової допомоги розпоряднику бюджетних коштів Міністерству оборони України; зобов`язання призначити та виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням інвалідності II групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №499 від 28 травня 2008 року та ст. 16 ЗУ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у сумі 224148,40 грн. та надіслати рішення про призначення одноразової грошової допомоги до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для видання наказу про виплату такої допомоги.

Обґрунтовуючи свої вимоги ОСОБА_1 зазначив, що відмова відповідача є противоправною, оскільки днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії, тобто 25 березня 2008 року. При цьому, дата, вказана у довідці МСЄК, співпадає з датою дії Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у зв`язку з чим у позивача виникає право на отримання одноразової грошової допомоги.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12 червня 2019 року задоволено адміністративний позов.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням Міністерством оборони України, Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки у справі подано апеляційні скарги з яких вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просять скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, відповідно до їх позовних вимог та заперечень.

В обґрунтування апеляційної скарги Міністерство оборони України зазначає, що позивач звільнений з військової служби 1999 року, тобто до набуття чинності ЗУ Про внесення змін до Закону України "Про загальний військовий обов`язок і військову службу" №3597-1V від 04.04.2006 року, яким запроваджено виплату одноразової грошової допомоги, у зв`язку з чим останній не має права на одноразову грошову допомогу.

При цьому, Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки в своїй апеляційній скарзі зазначає, що позивач звільнений з військової служби до 10 травня 2006 року, а інвалідність йому встановлена до набуття чинності нової редакції ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XII, таким чином, позивач не має підстав на одержання одноразової грошової допомоги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до витягу з наказу начальника штабу Південного оперативного командування №024 від 03.02.1999 року підполковника ОСОБА_2 , начальника повітряно-вогневої та тактичної підготовки старшого інспектора управління авіації, звільнено з військової служби в запас за пунктом 65 підпункту «в» (за станом здоров`я).

Як вбачається з постанови військово-лікарської комісії Південного регіону Міністерства оборони України на підставі протоколу №81 від 04.03.2008 року встановлено, що захворювання підполковника запасу ОСОБА_1 , «НЦД по гіпертонічному типу» пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку.

Позивачу 25.03.2008 року встановлено II групу інвалідності у зв`язку захворюванням, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 2-18 ОВ №086187 від 25.03.2008 року.

При повторному огляді позивачу безстроково встановлено ІІ групу інвалідності у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААА №297389 від 27.03.2017 року.

Позивач, 19.06.2018 року звернувся до Військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про виплату одноразової допомоги у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності та додав до вказаної заяви довідку до акта огляду МСЕК серії 2-18 ОВ №086187 від 25.03.2008 року, копію витягу з наказу №024 від 03.02.1999 року, копію постанови ВЛК, копію паспорта та ідентифікаційного коду, копію сторінок з особової справи.

Зазначену заяву з додатками та висновком Одеського обласного військового комісаріату направлено до Департаменту фінансів Міністерства оборони України.

У вказаному висновку військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 зазначено, що ОСОБА_1 , не має права на одержання зазначеної грошової допомоги, оскільки був звільнений з військової служби до набуття чинності Закону України від 4 квітня 2006 року №3597-ІV Про внесення змін до Закону України Про загальний військовий обов`язок і військову службу, яким запроваджено виплату одноразової грошової допомоги, а первинна інвалідність встановлена до 1 січня 2014 року, тобто до набуття чинності нової редакції статті 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (а.с.79).

При цьому, позивачу повідомлено, що документи з висновком щодо можливості виплати позивачу одноразової грошової допомоги направлено до Департаменту фінансів Міністерства оборони України та про прийняте Комісією рішення, позивача буде сповіщено.

Як вбачається з витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, ОСОБА_1 , відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги так, як ОСОБА_1 , звільнений з військової служби до набуття чинності Закону України від 4 квітня 2006 року №3597-ІV «Про внесення змін до Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу», яким запроваджено виплату одноразової грошової допомоги, а інвалідність встановлена до 1 січня 2014 року, тобто до набуття чинності нової редакції статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Листом від 07.12.2018 року позивача проінформовано про прийняте рішення та направлено витяг з протоколу комісії від 09.11.2018 року №111.

Не погодившись з відмовою позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням з 25.03.2008 року інвалідності 2 групи, що настала у зв`язку захворюванням, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку, відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Порядку №499.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

За правилами ст.41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-ХII виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Відповідно до ч.2 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-ХІІ) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч. 9 статті 16-3 Закону №2011-ХІІ порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначено Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб» за №499 від 28 травня 2008 року (далі Порядок №499).

Пунктом 2 ч.2 Порядку №499 визначено, що одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) у разі настання інвалідності в період проходження військової служби та особам, звільненим з військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби чи після закінчення зазначеного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період її проходження у розмірі: 42-місячного грошового забезпечення - інвалідам II групи, а у разі настання інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби - у розмірі: 54-місячного грошового забезпечення - інвалідам II групи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975, затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - Порядок №975).

Відповідно до п.3 Порядку №975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є:

у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть;

у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Другу групу інвалідності позивачу вперше було встановлено 25 березня 2008 року, у зв`язку з чим до спірних правовідносин підлягає застосуванню законодавство, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги, а саме Закон України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ, в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб» №328 від 3 листопада 2006 року, яка діяла з 1 січня 2007 року до 1 січня 2014 року, Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499.

Право на отримання одноразової грошової допомоги безпосередньо пов`язане з датою встановлення інвалідності та, відповідно, визначається положенням законодавства, яке було чинним саме на той момент, та встановлювало, зокрема, порядок отримання та розмір такої допомоги. Наступна зміна законодавства не впливає на порядок отримання, розмір допомоги тощо, і це відповідає принципу правової визначеності як складової принципу верховенства права.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 9 листопада 2018 року у справі № 759/5707/16-а.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що право на призначення одноразової грошової допомоги виникло у позивача з моменту встановлення інвалідності, яка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку, а саме з 25.03.2008 року, а тому і розрахунок одноразової грошової допомоги має здійснюватись з розміру грошового забезпечення відповідної категорії військовослужбовців на момент настання інвалідності.

При цьому, довідкою про грошове забезпечення ОСОБА_1 , станом на 01 січня 2008 року встановлено розмір грошового забезпечення за посадою начальника повітряно-вогневої та тактичної підготовки старшого інспектора управління авіації, яке становить 4164,60 грн.

Згідно п. 7 Порядку №499 керівник уповноваженого органу подає в 15-денний строк з дня реєстрації документів головному розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 3 і 4 цього Порядку.

Головний розпорядник коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів на їх підставі рішення про призначення одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або в разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

В свою чергу, Міністерства оборони України прийняло рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, у зв`язку з чим належним способом захисту порушеного права позивача в даному випадку є зобов`язання Міністерства оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у відповідності до приписів Порядку №499 та ст.16 Закону №2011-ХІІ.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 29 січня 2019 року по справі №336/2660/17.

При цьому, колегія суддів зазначає, що вимога про зобов`язання Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки повторно направити документи щодо призначення одноразової грошової допомоги розпоряднику бюджетних коштів Міністерству оборони України є правомірною, оскільки Міністерством оборони України за наслідком розгляду заяви позивача прийнято рішення про відмову в призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги та повернуто документи.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає вказану апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги Міністерства оборони України, Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 червня 2019 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Танасогло Т.М.
Судді Запорожан Д.В. Осіпов Ю.В.