Справа № 200/10302/19-а
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2019-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2019 р. Справа№200/10302/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до відповідача: Костянтинівсько Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області

про: визнання протиправним та скасування рішення Костянтинівсько - Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 27 травня 2019 року про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зобов`язання повторно розглянути заяву від 25 лютого 2019 року ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пп. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до пільгового стажу роботи за Списком № 2 періоду з 30 липня 1980 року по 14 грудня 1999 року на посаді контролера у виробництві чорних металів в Костяінтинівському металургійному заводі ім. Фрунзе (з 29.12.1994 року ВАТ Костянтинівський металургійний завод) та до страхового стажу періоду роботи з 01 вересня 1979 року по 23 червня 1980 року на посаді кухонної робочої в Костянтинівському тресті їдальні та ресторанів.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Костянтинівсько Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення Костянтинівсько - Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 27 травня 2019 року про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зобов`язання повторно розглянути заяву від 25 лютого 2019 року ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пп. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до пільгового стажу роботи за Списком № 2 періоду з 30 липня 1980 року по 14 грудня 1999 року на посаді контролера у виробництві чорних металів в Костяінтинівському металургійному заводі ім. Фрунзе (з 29.12.1994 року ВАТ Костянтинівський металургійний завод) та до страхового стажу періоду роботи з 01 вересня 1979 року по 23 червня 1980 року на посаді кухонної робочої в Костянтинівському тресті їдальні та ресторанів.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона 25.02.2019 року звернулась до управління з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 27.05.2019 року відповідачем було винесено рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу за Списком № 2. Позивач зазначає, що відповідачем не зараховано до пільгового стажу за списком № 2 період роботи з 30.07.1980 року по 14 грудня 1999 року на посаді контролера у виробництві чорних металів в Костянтинівському металургійному заводі ім. Фрунзе, у зв`язку з відсутністю довідки пільгового характеру, та до страхового стажу період роботи з 01.09.1979 року по 23.06.1980 року на посаді кухонної робочої в Костянтинівському тресті їдалень та ресторанів у зв`язку з тим, що запис про прийом та звільнення здійснено за період, що передує даті заведення трудової книжки. Позивач зазначає, що основним документом, підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Позивач вказує на те, що при поданні заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 нею була подана трудова книжка де було вказано, що вона працювала з 30 липня 1980 року по 14 грудня 1999 року на посаді «контролера у виробництві чорних металів» в Костянтинівському металургійному заводі ім. Фрунзе та з 01 вересня 1979 року по 23 червня 1980 року на посаді «кухонної робочої» в Костянтинівському тресті їдалень та ресторанів. Стосовно некоректного заповнення трудової книжки позивач вказує на те, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання. Позивач вважає рішення Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 27 травня 2019 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є незаконними, та таким, що порушують його конституційні права, передбачені стаття 19, 46 Конституції України, та прийняте з порушенням норм матеріального права передбаченого Законами України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення» та підлягає скасуванню.

Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідачем через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву на позовну заяву, відповідач посилається на те, що ОСОБА_1 звернулася до Костянтинівсько Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах від 25.02.2019 року відповідно до п.п. 2 частини другої ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до п. 20 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», і тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Відповідач вказує на те, що ОСОБА_1 надана архівна довідка, яку видано архівним відділом виконавчого комітету Костянтинівської міської ради № 05-07-07/114 від 14.02.2018 року про підтвердження періоду роботи на підприємстві Костянтинівський металургійний завод імені Фрунзе (з 1994 року ВАТ Костянтинівський металургійний завод») за період з 30.07.1980 року по 14.12.1999 року. ВАТ «Костянтинівський металургійний завод» не ліквідовано. Згідно особистої заяви від 25.02.2019 року надати довідки про підтвердження наявного трудового стажу для визначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, які підтверджують пільговий характер роботи та які повинен видати ліквідатор підприємства, заявниця не має можливості. Одночасно зазначаємо, що відповідно до записів № 1-2 трудової книжки НОМЕР_1 від 26.06.1980 року заявниця працювала з 01.09.1979 року по 3.06.1980 року у Костянтинівському тресті їдалень та ресторанів. Запис зроблено до відкриття трудової книжки, тому зазначений період роботи з 01.09.1979 року по 23.06.1980 року не враховано до страхового стажу роботи у зв`язку з порушенням пункту 2 Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників», яка затверджена наказом Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993 року. За зазначений період заявницею надано архівну довідку № 05-07-07/112 від 14.02.2018 року, яку видано архівним відділом виконавчого комітету Костянтинівської міської ради про підтвердження даного періоду роботи, але врахувати дану довідку немає можливості, так як дівоче прізвище заявниці згідно свідоцтва про народження ОСОБА_2 , а в довідці зазначено ОСОБА_3 . Відповідно до наданих документів, страховий стаж гр. ОСОБА_1 склав 21 рік 09 місяців 05 днів, в тому числі пільговий стаж по Списку № 00 років 00 місяців 00 днів. На момент звернення відсутній необхідний страховий та пільговий стаж для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пп. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». У зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу відповідачем прийнято рішення від 27.05.2019 року про відмову в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю страхового та пільгового стажу. Відповідач зазначає, що приймаючи рішення про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах управління діяло у межах та у спосіб визначений чинним законодавством.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05 вересня 2019 року 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 25 вересня 2019 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року відкладено розгляд справи на 15 жовтня 2019 року, у зв`язку з необхідністю витребування додаткових доказів.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

З огляду на те, що позивач та представник відповідача у судове засідання не з`явились, суд приходить до висновку про розгляд справи в порядку письмового провадження без участі сторін.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту громадянина України серія НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 (а.с. 8-10).

З матеріалів справи встановлено, що 25 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Костянтинівсько Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (а.с. 31).

До заяви про призначення пенсії надані наступні документи: заява про призначення пенсії від 25.02.2019 року за № 630, копія паспорту НОМЕР_2 , виданого Костянтинівським МВ УМВС України в Донецькій області від 28.05.2002 року, копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру № НОМЕР_3 від 10.05.1998 року, копія трудової книжки від 26.06.1980 року НОМЕР_4 І НОМЕР_5 , рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 09.07.2018 року по справі № 233/2879/18, копія свідоцтва про народження заявниці II НОМЕР_6 від 16.02.1962 року, Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 3 від 26.06.2012 року, архівна довідка про підтвердження періоду роботи від 14.02.2018 № 05-07-07/112, архівна довідка про перейменування підприємства від 14.02.2018 року № 05-01-31/76, архівна довідка про підтвердження періоду роботи від 14.02.2018 року № 05-07-07/114, архівна довідка про підтвердження періоду роботи від 05.02.2019 року № 05-05-07/57, архівні довідка про нараховану заробітну плату від 05.02.2019 року № 05-05-07/54; 05-05-07/55; 05-05-07/56, архівна копія наказу «Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці» від 09.11.1994 року № 1034, копії свідоцтва про народження дітей НОМЕР_7 від 03.07.1987 року, V-Н0 № 459759 від 07.12.1983 року.

27 травня 2019 року Костянтинівсько - Дружківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області прийнято рішення про відмову в призначенні пільгової пенсії (а.с. 11-13).

Зі змісту рішення встановлено, що Відповідно до п. 20 постанови Кабінету Міністрів України «Про Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» від 12.08.1993 року № 637, у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або правонаступників. ОСОБА_1 надана архівна довідка, яку видано архівним відділом виконавчого комітету Костянтинівської міської ради № 05-07-07/114 від 14.02.2018 року про підтвердження періоду роботи на підприємстві Костянтинівський металургійний завод імені Фрунзе (з 1994 року ВАТ «Костянтинівський металургійний завод») за період з 30.07.1980 року по 14.12.1999 року. ВАТ «Костянтинівський металургійний завод» не ліквідовано. Згідно особистої заяви від 25.02.2019 року надати довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, які підтверджують пільговий характер роботи та які повинен видати ліквідатор підприємства, заявниця немає можливості. Одночасно зазначаємо, що відповідно до записів № 1-2 трудової книжки НОМЕР_1 від 26.06.1980 року заявниця працювала з 01.09.1979 року по 13.06.1980 року у Костянтинівському тресті їдалень та ресторанів. Запис зроблено до відкриття трудової книжки, тому зазначений період роботи з 01.09.1979 року по 23.06.1980 року не враховано до страхового стажу роботи у зв`язку з порушенням пункту 2 Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників», яка затверджена наказом Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993 року. За зазначений період заявницею надано архівну довідку № 05-07-07/112 від 14.02.2018 року, яку надано архівним відділом виконавчого комітету Костянтинівської міської ради про підтвердження даного періоду роботи, але врахувати дану довідку немає можливості, так як дівоче прізвище заявниці згідно свідоцтва про народження ОСОБА_2 , а довідці зазначено ОСОБА_3 .

Відповідно до наданих документів, страховий стаж гр. ОСОБА_1 склав 21 рік 09 місяців 05 днів, в тому числі пільговий стаж по Списку № 2 00 років 00 місяців 00 днів. На момент звернення відсутній необхідний страховий та пільговий стаж для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пп. 2 частини 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За таких обставин відмовити ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п.п другого частини 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Траво на пенсію за віком ОСОБА_1 за наявним страховим та пільговим стажем набуде після досягнення 63 років.

Не погодившись з рішенням Костянтинівсько - Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі по тексту Закон № 1788), Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058 IV (далі по тексту Закон № 1058), Постановою Кабінетом Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 «Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення (перерахунку) пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (далі по тексту Порядок № 637).

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд враховує, що конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості, пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, виконанням трудових обов`язків і є однією з форм соціального захисту, цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України «Про пенсійне забезпечення».

Закон України «Про пенсійне забезпечення» №1788 від 05.11.1991 року, відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Статтю 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсія це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно пп. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 50 років - по 31 березня 1965 року включно;

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років у чоловіків і не менше 22 років у жінок.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1.6, 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Пунктом 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: 1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; 2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення; 3) для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 3, 4 до Положення); 4) документи про місце проживання (реєстрації) особи; 5) документи, які засвідчують особливий статус особи; 6) документ уповноваженого органу Російської Федерації про те, що особі не призначалась пенсія за місцем реєстрації на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, та особисту декларацію про відсутність громадянства держави-окупанта (для призначення пенсій особам, зазначеним у пункті 1.3 розділу І цього Порядку).

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пункт 3 Порядку № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (надалі - Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З аналізу зазначеного суд доходить висновку, що використання норм постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.

Суд зазначає, що вищевказаний Порядок, як вбачається з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків (п. 2 Порядку № 383).

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637.

Крім того, після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж в період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці. При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено Законом України «Про пенсійне забезпечення» (статті 13,62), і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 N 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Зазначена постанова набула чинності з 21.08.92 року. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92 року, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі Мінпраці) від 01.09.1992 № 41 (далі Методичні рекомендації).

Відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць, затвердженого Постановою Кабінетом Міністрів України від 01 серпня 1992 року (який набрав чинності 21 серпня 1992 року) встановлено, що атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Згідно із зазначеним нормативним актами основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України.

Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа.

Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: картка умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Отже, з аналіз норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхуваня» та Порядку № 383 дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту статті 114 Закону є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документи, які можуть підтверджувати результати атестації робочого місця за умовами праці, є: наказ про підсумки атестації робочих місць за умовами праці, карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Таким чином, відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Верховний Суд України у постановах від 10 березня 2015 року (справа № 21-51а15), від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13), від 02 грудня 2015 року (справа № 21-1329а15), від 12 квітня 2016 (справа № 21-6501а15), а також Верховний Суд у постановах від 23 січня 2018 року (справа № 732/2003/14), від 28 лютого 2018 року (справа № 604/328/17), від 14 травня 2019 року (справа № 756/8679/15-а), від 06 вересня 2018 року (справа № 599/1425/16-а), від 22 серпня 2019 року (справа № 607/2864/15-а) висловлювали правову позицію стосовно відсутності законних підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Згідно копії трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 встановлено, що позивач 01.09.1979 року прийнятий на роботу до Костянтинівського тресту їдалень та ресторанів на посаду кухонний працівник 2 розряду; 23.06.1980 року звільнена за власним бажанням; 30.07.1980 року прийнятий на роботу до Костянтинівського металургійного заводу ім. Фрунзе прийнята на посаду контролера у виробництві чорних металів прокатної дільниці 3 розряду; 03.03.1981 року присвоєно 4 розряд контролера у виробництві чорних металів крупно сортової дільниці; 29.12.1994 року Костянтинівський металургійний завод ім. Фрунзе перейменоване на Відкрите акціонерне товариство «Костянтинівський металургійний завод»; 14.12.1999 року звільнена за власним бажанням (а.с. 14-17).

Судом встановлено, що відповідачем не зараховано до пільгового стажу період роботи позивача у Костянтинівському металургійному заводі імені Фрунзе (ВАТ «Костянтинівський металургійний завод») у період з 30.07.1980 року по 14.12.1999 року, оскільки позивачем не була надана довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, яку повинен видати ліквідатор підприємства ВАТ «Костянтинівський металургійний завод.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує пільговий характер робіт є трудова книжка.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Позивачем при зверненні до управління з заявою про призначення пенсії надана архівна довідка Виконавчого комітету Костянтинівської міської ради № 05-07-07/114 від 14.02.2018 року (а.с. 18).

Згідно зазначеної архівної довідки встановлено, що на зберігання до Костянтинівської міської ради поступили документи по кадровим питанням Костянтинівського металургійного заводу ім. Фрунзе (з 1994 року ВАТ «Костянтинівський металургійний завод»). Відповідно до особистої картки (форми Т-52) ОСОБА_1 значаться записи про прийняття: 30.07.1980 року призначена контролером у виробництві чорних металів по 3 розряду, 03.03.1981 року переведена контролером у виробництві чорних металів дільниці 4 розряду, 14.12.1999 року звільнена за власним бажанням. (а.с. 18).

Суд зазначає, що професія за якою ОСОБА_1 працювала у спірний період «контролер у виробництві чорних металів» передбачена Списком № 2 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, які затверджені Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173 та Постановою Ради міністрів СРСР № 10 від 26.01.1991 року.

Отже, позивач у спірний період виконував роботи, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Крім того, суд звертає увагу на те, що позивачем до заяви про призначення пенсії був наданий наказ Костянтинівського металургійного заводу ім. Фрунзе № 1034 від 09.11.1994 року «Про затвердження переліку професій з пільговим пенсійним забезпеченням», яким затверджено перелік професій робітників, які мають право на пільгове пенсійне забезпечення, у тому числі контролер у виробництві чорних металів, зайнятих на гарячих роботах (а.с. 20-23).

Стосовно посилання відповідача на те, що заявником при зверненні до управління з заявою про призначення пенсії не була надано довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, яку повинно бути видано ліквідатором підприємства ВАТ «Костянтинівський металургійний завод, суд вважає необґрунтованим, з огляду на наступне.

Суд зазначає, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань встановлено, що Відкрите акціонерне товариство «Костянтинівський металургійний завод» з 03.03.2008 року перебуває в стані припинення.

Відповідно ч. 3 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, враховуючи те, що Відкрите акціонерне товариство «Костянтинівський металургійний завод» не ліквідовано Костянтинівсько Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області відповідно до вимог статті 44 Закону № 1058 мало змогу самостійно звернутися до товариства для підтвердження інформації зазначеній у архівній довідці Виконавчого комітету Костянтинівської міської ради № 05-07-07/114 від 14.02.2018 року.

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що в архівній довідці № 05-07-07/114 від 14.02.2018 року Виконавчий комітет Костянтинівської міської ради зазначає, що Відкритим акціонерним товариством «Костянтинівський металургійний завод» передано на зберігання до комітету документи по кадровим питанням (особистому складу) (а.с. 18).

Враховуючи вищевикладене, відповідачем не правомірно не зараховано до пільгового стажу період роботи ОСОБА_1 з 30.07.1980 року по 14.12.1999 року на Костянтинівському металургійному заводі ім. Фрунзе.

Відповідно до рішення про відмову в призначенні пільгової пенсії від 27 травня 2019 року відповідачем не зараховано до страхового стажу позивача період роботи з 01.09.1979 року по 23.06.1980 року у Костянтинівському тресті їдалень та ресторанів, оскільки запис про роботу зроблено до відкриття трудової книжки.

Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20 липня 1974 року № 162 (із змінами, що внесені постановою Держкомпраці СРСР від 19.10.1990 року № 412), (далі по тексту - Інструкція №162), трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робочих і службовців. Трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій, які працювали понад 5 днів, в тому числі на сезонних і тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Згідно з п.2.2 Інструкції №162 заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства у присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу.

У трудову книжку вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я по батькові, дату народження, професія, спеціальність; відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: нагородження орденами і медалями, присвоєння почесних звань; заохочення за успіхи в роботі, що застосовуються трудовим колективом, а також нагородження і заохочення, передбачені правилами внутрішнього трудового розпорядку і статутами про дисципліну; інші заохочення відповідно до чинного законодавства; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Стягнення до трудової книжки не заносяться.

Відповідно до п.2.3 Інструкції №162 всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення, повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Пунктами 2.25 та 2.26 Інструкції №162 визначено, що записи про причини звільнення у трудовій книжці повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства із посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер. Днем звільнення вважається останній день роботи.

Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 58 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (надалі - Інструкція №58), яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за N 110, та зазначено, що з прийняттям цього наказу Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.74 162 (у редакції постанови Держкомпраці СРСР від 02.08.85 252), із змінами, що внесені постановою Держкомпраці СРСР від 19.10.90 N 412, не застосовується.

Відповідно до п. 2.12. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 за №58 (далі-Інструкції №58), після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей.

Відповідно до п.2.4 Інструкції №58 визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Ведення трудових книжок працівників підприємства, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), оскільки записи до трудової книжки вносяться виключно власником або уповноваженим ним органом, наявність неправильно занесених записів до трудової, не може ставитись в провину власнику трудової книжки.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не зарахував стаж роботи з 01.09.1979 року по 23.06.1980 року, оскільки запис зроблено до відкриття трудової книжки.

Суд критично оцінює такі твердження пенсійного органу, як підставу для відмову у призначенні позивачу пенсії, оскільки, Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року №58 не передбачає наслідків для особи щодо якої вона складена, порушення порядку ведення трудової книжки.

Крім того, відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про трудові книжки працівників" від 27.04.1993 року № 301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

Отже, чинним законодавством визначено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 по справі № 677/277/17 (провадження №К/9901/1298/17).

Крім того, суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Пенсійний орган не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці щодо дати її заповнення.

Зазначений висновок викладено в постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року по справі № 754/14898/15-а.

Враховуючи те, що трудова книжка є основним документом, який підтверджує стаж роботи, суд приходить висновку, що відповідачем безпідставно не зараховано до страхового стажу період роботи позивача з 01.09.1979 року по 23.06.1980 року у Костянтинівському тресті їдалень та ресторанів, оскільки трудова книжка позивача містить необхідні запис про період роботи.

Суд зазначає, що спірне рішення Костянтинівсько Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про відмову в призначенні пільгової пенсії від 27 травня 2019 року, відповідно до пп. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», прийнято без повного з`ясування усіх обставин справи та дослідження не в повному обсязі документів наданих позивачем при зверненні з заявою про призначення пенсії.

Відповідно до ст. 19 Конституції України Відповідно суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень.

Приписами частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Костянтинівсько Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення Костянтинівсько - Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 27 травня 2019 року про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зобов`язання Костянтинівсько - Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25 лютого 2019 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пп. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до пільгового стажу ОСОБА_1 роботи за Списком № 2 періоду з 30 липня 1980 року по 14 грудня 1999 року на посаді контролера у виробництві чорних металів в Костяінтинівському металургійному заводі ім. Фрунзе (з 29.12.1994 року ВАТ Костянтинівський металургійний завод) та до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 01 вересня 1979 року по 23 червня 1980 року на посаді кухонної робочої в Костянтинівському тресті їдальні та ресторанів.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, суд приходить висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Костянтинівсько Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Костянтинівсько Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення Костянтинівсько - Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 27 травня 2019 року про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зобов`язання Костянтинівсько Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25 лютого 2019 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пп. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до пільгового стажу ОСОБА_1 роботи за Списком № 2 періоду з 30 липня 1980 року по 14 грудня 1999 року на посаді контролера у виробництві чорних металів в Костяінтинівському металургійному заводі ім. Фрунзе (з 29.12.1994 року ВАТ Костянтинівський металургійний завод) та до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 01 вересня 1979 року по 23 червня 1980 року на посаді кухонної робочої в Костянтинівському тресті їдальні та ресторанів задовольнити.

Визнати визнання протиправним та скасування рішення Костянтинівсько - Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 27 травня 2019 року про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Зобов`язати Костянтинівсько Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25 лютого 2019 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пп. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до пільгового стажу ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_8 ) періоду роботи за Списком № 2 періоду з 30 липня 1980 року по 14 грудня 1999 року на посаді контролера у виробництві чорних металів в Костяінтинівському металургійному заводі ім. Фрунзе (з 29.12.1994 року ВАТ Костянтинівський металургійний завод) та до страхового стажу ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_8 ) періоду роботи з 01 вересня 1979 року по 23 червня 1980 року на посаді кухонної робочої в Костянтинівському тресті їдальні та ресторанів.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_8 , адреса: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Костянтинівсько - Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 85400, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Ціолковського, буд. 25) судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Повний текст постанови складено та підписано 18 жовтня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15-5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.В. Олішевська