Справа № 712/11527/19
Суддя: Мельник І. О.
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/712/245/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року Cоснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого-судді Мельник І.О.

за участю секретаря Хоменко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до капрала поліції роти № 2 батальйону № 1 УПП у Черкаській області Душейка Ярослава Юрійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до капрала поліції роти № 2 батальйону № 1 УПП у Черкаській області Душейка Ярослава Юрійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення. В обгрунтування позову вказує, що відповідачем 26.08.2019 було винесено постанову серія ЕАВ №1458456 про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу 340 грн. Відповідно до постанови, він, нібито, о 20 годині 25 хвилин,в м. Черкаси по вул. Менделеева 7, керував автомобілем OPEL VECTRA, днз НОМЕР_1 , в темну пору доби, у якого не працювали задні габаритні ліхтарі, чим за словами інспектора порушив п.31.4.3 ПДР. Зазначені дії інспектора вважає протиправними, а постанову серія ЕАВ №1458456 від 26.08.2019 незаконною, винесеною з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 04.09.2019 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, запропоновано відповідачеві направити до суду відзив на позовну заяву та зобов`язано відповідача надати суду належним чином завірені матеріали, які стали підставою для винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Так, відповідачем 10.10.2019 скеровано до суду відзив на позовну заяву, якою зазначив, що він діяв виключно на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України і постанова винесена ним з дотриманням та у повній відповідності нормам матеріального і процессуального права і є такою, яка не має підстав для скасування.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає наступне.

Реалізуючи свої повноваження у сфері безпеки дорожнього руху, суб`єкти владних повноважень повинні діяти добросовісно та на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Суд при вирішенні справи відповідно до ст. 6 КАС України, керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частинами 1, 2 ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що 26.08.2019 близько 20 год. 25 хв. відповідач капрал поліції роти № 2 батальйону № 1 УПП у Черкаській області Душейко Я.Ю. ніс службу по забезпеченню публічної безпеки і порядку та виконував службові обов`язки відповідно повноважень, передбачених Законом України «Про Національну поліцію». В цей час, ним було помічено, що транспортний засіб OPEL VECTRA, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснює рух по вул. Менделєєва з непрацюючими задніми габаритними вогнями у темну пору доби, тобто з порушенням 31.4.3 Правил дорожнього руху України. Після чого, на підставі ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію OPEL VECTRA, д.н.з. НОМЕР_1 , було зупинено.

З наданого суду DVD-диска з фото та відеозаписом адміністративного правопорушення вбачається, що відповідач, згідно із ч. 3 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» звертаючись до позивача, який був за кермом автомобіля, представився (назвав своє прізвище, посаду, спеціальне звання), згідно з ч. 2 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» проінформував про вищезазначене порушення ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП. Надалі, відповідач згідно з п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та п. 2.4 ПДР оголосив законні вимоги щодо пред`явлення посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Після перевірки документів відповідач згідно з вимогами ст. 279 КУпАП, з врахуванням ст.280 КУпАП, здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення, при цьому роз`яснив позивачеві права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Розглянувши справу, відповідач відповідно до ст. 258 КУпАП з дотриманням вимог ст. 283 КУпАП з врахуванням ч. 2 ст. 33 КУпАП, ст. 251 КУпАП, ст. 252 КУпАП виніс постанову серії ЕАВ № 1458456 за ч. 1 ст. 121 КУпАП відносно позивача та наклав стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Надалі, відповідач згідно з ст. 285 КУпАП ознайомив позивача із змістом постанови по справі про адміністративне правопорушення та вручив її копію.

Також, позивачу було роз`яснено зміст ст. ст. 307, 308 КУпАП, щодо порядку виконання постанови про накладення штрафу та ст. 289 КОУпАП, щодо порядку оскарження постанови.

Суд критично оцінює твердження позивача щодо незаконності вимоги відповідача пред`явити Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

Згідно п. 1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 2.3.6) ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 31.4.3 ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності технічних несправностей зовнішніх світлових приладів.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про національну поліцію» поліція, відповідно до покладених на неї завдань, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до положень ст.32 Закону України «Про національну поліцію», поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, зокрема, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно із ст. 53 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до п.2.1ґ ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен ти при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно із п.2.4а ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Так, пунктом 21.2 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод; органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України.

В той же час, пунктом 21.3 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Тобто, вказаною нормою права визначено обов`язок водія мати при собі страховий поліс і такий страховий поліс має бути пред`явлений посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Окрім того, положеннями ч.1 ст. 126 КУпАП встановлена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Аналогічного висновку дійшов Києво-Святошинський районний суд Київської області у своєму Рішенні від 27.11.2018 у справі 369/10801/18.

Отже, твердження позивача про незаконність вимоги відповідача щодо пред`явлення полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не знаходять свого об`єктивного підтвердження.

На обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує на порушення відповідачем вимог ст. ст. 278-280 КУпАП.

Дане твердження позивача не відповідає дійсності та спростовується долученими до відзиву відеозаписами, здійсненими за допомогою службового відеореєстратора відповідача, зокрема на 01:20 хв. відеофайлу «1_» зафіксовано як відповідач повідомляє позивачеві про початок розгляду адміністративної справи, на 07:45 хв. даного відеофайлу зафіксовано як відповідач ознайомлює його з правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, а на 12:40 хв. даного відеофайлу зафіксовано ознайомлення позивача з доказами вчиненого правопорушення.

Позивач у своєму позові зазначає, що відповідачем було порушено його права на захист.

Даний факт спростовується долученими до відзиву відеозаписами, здійсненими за допомогою службового відеореєстратора відповідача, на якому зафіксовано його ознайомлення, з правами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбаченими ст. 268 КУпАП.

Так, положеннями ст. 268 КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Під час розгляду справи, позивач, реалізовуючи свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, ознайомився з доказами правопорушення.

При цьому, законом не визнана обов`язкова участь адвоката або іншого фахівця галузі права, який за законом має права на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, у випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а позивач не був позбавлений права скористатися правовою допомогою засобами телефонного зв`язку. Також, позивач не вчиняв дій, спрямованих на прибуття адвоката чи інших фахівців галузі права, на місце зупинки транспортного засобу.

В ході розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідач не перешкоджав реалізації права на отримання правової допомоги на місці розгляду справи чи в телефонному режимі. Таким чином, поліцейським було забезпечено позивачу можливість реалізації прав, визначених ст. 268 КУпАП.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.11.2018 у справі № 760/10640/18.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказує на протиправність винесення оскаржуваної постанови без складання протоколу, а також що справа мала розглядатись за місцем вчинення правопорушення, а не на місці його вчинення, посилаючись на Рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2015 (справа № 1-11/215).

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, одними з яких є порушення правил дорожнього руху, передбачені ч.1 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 КУпАП.

Положеннями ч.2 ст.258 КУпАП встановлено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185'3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, оскаржувана постанова була винесена відповідачем на місці вчинення правопорушення у відповідності до положень ст. 258 КУпАП, а позивач, апелюючи до Рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2015 (справа № 1-11/215) не врахував змін, які були внесені до ст. 258 КУпАП на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14.07.2015, відповідно до якого було розширено перелік адміністративних правопорушень, розгляд яких відбувається за скороченим провадженням та адміністративне стягнення за якими накладається саме на місці вчинення правопорушення, а не за місцем знаходження органу.

До того ж, Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2016 по справі № 750/8192/16-а, Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.12.2016 по справі № К/800/36352/16 та Постановою Верховного Суду України від 31.01.2018 по справі № 489/1525/16-а визначено, що винесення постанови поліцейським на місці вчинення правопорушення без складання протоколу є правомірним.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» до основних повноважень поліції належить, зокрема, регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з п.9 ч.1 ст.31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція, як превентивний поліцейський захід, має право застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і .кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

В матеріалах справи міститься відеозапис, здійснений за допомогою службового відеореєстратора (відеофайл «video_2019-10-07_16-05-59»), закріпленого в салоні службового автомобіля, показання якого відповідачем були прийняті та оцінені як належні і допустимі докази.

З даними доказами ОСОБА_1 ознайомлений під час розгляду справи, що зафіксовано на 12:40 хв. відеофайлу «1_», а тому твердження позивача про їх відсутність не відповідає дійсності.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини та докази, судом не встановлено будь-яких порушень вимог закону при розгляді справи та винесення постанови серії ЕАВ № 1458456 від 26.08.2019, оскільки міститься логічний виклад обставин вчиненого правопорушення, зокрема у ній зазначено, коли, де і ким вчинено правопорушення, викладено суть його вчинення, дотримано інші вимоги, встановлені ст. 283 КпАП України, що свідчить про те, що оскаржувана постанова є законною та порушень з боку інспектора патрульної поліції щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд не вбачає. При цьому, суд виходить з того, що відповідач під час виявлення, фіксування правопорушення та складання постанови про притягнення позивача до відповідальності діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Тому, суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 247, 251, 252, 280, 288, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 73, 74, 77, 241, 242, 296 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до капрала поліції роти № 2 батальйону № 1 УПП у Черкаській області Душейка Ярослава Юрійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення або в порядку, передбаченому ст. 297 КАС України.

Головуючий