Справа № 140/2730/19
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року ЛуцькСправа № 140/2730/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А. Я.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся в суд із позовом до Ковельського об`єднаного управління Пенсійного фонду України (далі Ковельське ОУ ПФУ) про визнання протиправними дій щодо відмови у призначені пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-XII (далі Закон №796-XII) та зобов`язання призначити пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII з 09 квітня 2019 року.

Відповідно до ухвали судді від 16 вересня 2019 року розгляд даної справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Ухвалою суду від 09 жовтня 2019 року замінено відповідача Ковельське об`єднане управління Пенсійного фонду України на його правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році категорії 2, має загальний стаж більше 15 років, а тому 09 квітня 2019 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII. Однак, листом Управління Пенсійного фонду України в Турійському районі Волинської області Ковельського ОУ ПФУ від 25 квітня 2019 року №133/П-01 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії відповідно до статті 55 Закону №796-XII у зв`язку з тим, що у поданих документах відсутня інформація про населений пункт чи о`єкт в якому проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що унеможливлює встановлення періоду роботи в зоні ЧАЕС і відповідно визначення права на пенсію зі зменшенням пенсійного віку.

Позивач вважає таку відмову протиправною, оскільки особи, які віднесені до 2 категорії учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС саме на підставі їхнього перебування роботи у зоні відчуження автоматично мають право на пільги, встановлені частиною першою статті 55 Закону №796-XII.

З наведених вище підстав позивач просив позов задовольнити повністю.

Згідно із частиною третьою статті 263 КАС України заявами по суті справи є позов та відзив.

Відповідач у відзиві на адміністративний позов від 01 жовтня 2019 року № 18338/06-39 позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав та просить відмовити в їх задоволенні з тих підстав, що заява позивача від 09 квітня 2019 року подана в порядку, встановленому Законом України «Про звернення громадян», тому не розглядалася об`єднаним управлінням, як заява про призначення пенсії та не може призводити до відповідних правових наслідків. Також вказує, що в документах наданих позивачем: архівній довідці Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 10 червня 2016 року №179/1/5542 та військовому квитку № НОМЕР_1 , відсутня інформація про населений пункт чи об`єкт в якому проводились позивачем роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, тому інформація в цих документах не засвідчує особливий статус особи та не дає можливості для визначення права на пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII.

Враховуючи вимоги статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 09 квітня 2019 звернувся до Ковельського ОУ ПФУ із заявою про призначення йому пенсії за віком із врахуванням статусу ліквідатора на ЧАЕС 2 категорії, до якої були надані копії: паспорта, картки про одержання ідентифікаційного номеру, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (категорія 2), архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 10 червня 2016 року №179/1/5542, архівних виписок об`єднаного трудового архіву сільських, селищних рад Турійського району від 17 червня 2016 року №79/01-45, від 17 червня 2016 року №80/01-45, трудової книжки НОМЕР_2 , військового квитка № НОМЕР_1 .

Листом від 25 квітня 2019 року №133/П-01 Турійський сектор обслуговування громадян Ковельського ОУ ПФУ (Управління Пенсійного фонду України в Турійському районі Волинської області) повідомив, що призначити пенсію згідно статті 55 Закону №796-XII немає можливості. Вказано, що для призначення пенсії ОСОБА_1 були надані копія військового квитка серії НОМЕР_3 виданого 18 листопада 1983 року та архівна довідка Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 10 червня 2016 року №179/1/5542, в яких відсутня інформація про населений пункт чи об`єкт в якому проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що унеможливлює встановлення періоду роботи в зоні ЧАЕС і відповідно визначення права на пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 9 Закону №796-XII особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно зі статтею 49 Закону №796-XII пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді а) державні пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Статтею 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-XII (далі Закон №1788-XII) визначено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або надається їм право на одержання пенсій на підставах, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Умови призначення пенсії за віком встановлено статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі Закон №1058-IV).

Зокрема, право на пенсію за віком, чоловіки набувають після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років.

Частиною першою статті 55 статті Закону №796-XII передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу. Зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, - передбачено зменшення віку на 10 років; які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів, - передбачено зменшення віку на 8 років; які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 10 до 14 календарних днів, у 1988 році - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році, - передбачено зменшення віку 5 років.

З копії трудової книжки позивача НОМЕР_4 вбачається, що у позивача наявний необхідний страховий стаж.

Згідно зі статтею 10 Закону №796-XII учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986 - 1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988 - 1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Пунктом 2 частини першої статті 14 Закону № 796-XII передбачено, що для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, до 2 категорії відносяться учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до статті 15 Закону № 796-XII підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування. Визначення рівнів забруднення, доз опромінення, відновлення їх шляхом розрахунку здійснюється Кабінетом Міністрів України за поданням відповідних державних органів та обласних державних адміністрацій.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року №51 затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Порядок №51), який регулює правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до пункту 2 Порядку №51 посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (796-12), іншими актами законодавства.

Пунктом 10 Порядку №51 передбачено, що посвідчення видаються: учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів: а) посвідчення про відрядження в зону відчуження; б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження; в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).

Згідно зі статтею 65 Закону №796-XII учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом. Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.

Відтак, з аналізу вказаних норм слідує, що єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими Законом №796-XII, у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постановах від 21 листопада 2006 року у справі №21-1048во06 та від 04 вересня 2015 року у справі №690/23/15-а. Верховний Суд також підтримав таку позицію у своїй постановах від 27 лютого 2018 року у справі №344/9789/17, від 28 березня 2018 року у справі №333/2072/17 (2а/333/122/17), від 08 травня 2018 року у справі № 708/1022/17 та враховується при вирішенні цієї справи в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України, згідно якої при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного суду.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 21 грудня 1992 року Волинською обласною державною адміністрацією було видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році 2 категорії серії НОМЕР_5 , що свідчить про те, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, який працював у зоні відчуження у 1987 році не менше 14 календарних днів.

Пунктом 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які засвідчують особливий статус особи, зокрема, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року №122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Таким чином, законодавець визначає альтернативу довідці про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 №122. Основною підставою для врахування альтернативних документів є інформація у них про період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Судом встановлено, що факт участі позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_3 , відповідно до якої позивач ОСОБА_1 дійсно в період з 28 липня 1987 року по 28 вересня 1987 року виконував обов`язки по ліквідації наслідків аварії в 30 км зоні сектору №2 Чорнобильської АЕС відповідно до постанови РМ СРСР № 665/195 від 05 червня 1986 року, період зараховується в трудовий стаж, який дає право на пільгову пенсію по списку №1 із зарахуванням 1 місяць за три місяці. Отримана доза опромінення 9,945. Крім того, відповідно до архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства Оборони України №179/1/5542 від 10 червня 2016 року, по архівних документах військової частини НОМЕР_6 встановлено, що ОСОБА_1 брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 28 липня 1987 року (наказ №37) по 28 вересня 1987 року (наказ №99); дні виїзду в зони (на об`єкти, населені пункти): не відображені; згідно ліквідаційного акту в/ч НОМЕР_6 накази командира в/ч НОМЕР_6 по стройовій частині та виїздах за період 01 січня 1987 року по 04 грудня 1987 року були вилучені в частини Головною воєнною прокуратурою міста Москва в жовтні 1989 року (м. Москва К-160); пошук документів, який проводився Галузевим державним архівом МО України більше 10 років позитивних результатів не дав; шляхи пошуку вичерпані; документи зняті з обліку ГДА МОУ як остаточно втрачені згідно акту від 04 квітня 2013 року. Вказана довідка складена на підставі книги алфавітного обліку рядового і сержантського складу запасу в/ч НОМЕР_6 і журналу обліку радіоактивного забруднення в/ч НОМЕР_6 . ОСОБА_1 отримав дозу опромінення: 9 (дев`ять), 445 рентген. В документах військової частини НОМЕР_6 не відображено отримання добових грошей. Місце дислокації військової частини за вказаний період: не відображені. Примітка: фінансові документи в/ч НОМЕР_6 на виплату добових військовослужбовцям частини на зберігання в архів не надходили.

Таким чином, із вказаних документів, які були додані позивачем до заяви про призначення пенсії, вбачається період роботи в зоні ЧАЕС та населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, зокрема, ОСОБА_1 під час строкової військової служби в період з 28 липня 1987 року по 28 вересня 1987 року виконував обов`язки по ліквідації наслідків аварії в 30 км зоні сектору №2 Чорнобильської АЕС.

Разом з тим, суд наголошує, що позивачу 21 грудня 1992 року Волинською обласною державною адміністрацією було видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році 2 категорії серії НОМЕР_5 .

Відтак, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 має право на пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII. В свою чергу відмова Ковельського ОУ ПФУ щодо призначення пенсії позивачу зі зменшенням пенсійного віку як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до статті 55 Закону №796-XII з мотивів відсутності у поданих позивачем документах інформації про населений пункт чи об`єкт в якому проводилися роботи по ліквідації наслідків на ЧАЕС, що унеможливлює встановлення періоду роботи в зоні ЧАЕС, є протиправною.

При цьому, суд зазначає, що незабезпечення збереження первинних документів щодо вибуття, прибуття, населеного пункту (з зазначенням приналежності до території, яка передбачена списком населених пунктів віднесених до території забруднення), місця дислокації військової частини та днів виїзду місця несення служби в складі в/ч НОМЕР_6 в зоні відчуження, а також документів з особливими відмітками щодо нарахування заробітної плати за 1987 рік за роботу в зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не з вини позивача за умови наявності інших доказів не може свідчити про правомірність позбавлення ОСОБА_1 права користування пільгами, встановленими статтею 55 Закону №796-XII.

Суд не погоджується з твердженнями відповідача, зазначеними у відзиві, що заява ОСОБА_1 від 09 квітня 2019 року подана в порядку, встановленому Законом України «Про звернення громадян», тому не розглядалася об`єднаним управлінням, як заява про призначення пенсії та не може призводити до відповідних правових наслідків, оскільки зі змісту листа від 25 квітня 2019 року №133/П-01 вбачається, що позивачу відмовлено у призначені пенсії з мотивів відсутності правових підстав, а не з причини того, що його заява від 09 квітня 2019 року за формою та змістом не відповідає вимогам Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відтак, предметом спору у даній справі є наявність чи відсутність правових підстав для призначення позивачу пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до частини першої статті 55 Закону №796-XII, що відповідає правовій позиції Верховного Суду, наведеній в постанові від 19 лютого 2019 року в справі №575/530/17.

Відповідно до частини першої статті 45 Закону № 1058-ІV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно із частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 245 КАС України. Як встановлено частиною другою вказаної статті, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).

Таким чином, з врахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про те, що оскільки позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, що відповідно підтверджує факт його роботи у зоні відчуження з 28 липня 1987 року по 28 вересня 1987 року - не менше 14 календарних днів, та є достатньою підставою для призначення пільгової пенсії, передбаченої частиною першою статті 55 Закону №796-XI, тому відмова в призначенні позивачу пенсії відповідно до частини першої статті 55 Закону №796-XII, яка викладена в листі від 25 квітня 2019 року №133/П-01, є протиправною.

Суд вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача є прийняття судом рішення про визнання протиправною відмови Ковельського ОУ ПФУ в призначенні позивачу пенсії відповідно до частини першої статті 55 Закону №796-XII, яка викладена в листі від 25 квітня 2019 року №133/П-01; зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 з 09 квітня 2019 року пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до вимог статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як учаснику ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії.

Відтак, з врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову Ковельського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в призначенні ОСОБА_1 пенсії відповідно до частини першої статті 55 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка викладена в листі від 25 квітня 2019 року №133/П-01.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22-В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826) призначити з 09 квітня 2019 року ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до вимог статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як учаснику ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Я. Ксензюк