Справа № 520/4425/19
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2019-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

03 жовтня 2019 р. № 520/4425/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

за участю:

секретаря судового засідання - Василенко А.А.,

представників позивача - Барішевський О.В. (довіреність б/н від 14.09.2018),

Коваленко Л.Д . (довіреність б/н від 17.05.2019)

представника відповідача - Зекової С.П. (довіреність №31388/9/20-40-10-02-01 від 19.12.2018)

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕНІКС ФАРМ" (вул. Гімназійна набережна, буд. 18А,м. Харків,61010, ) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ФЕНІКС ФАРМ", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 31.01.2019 №1, №, від 14.02.2019 №1, від 19.04.2019 №, №1, №1;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Харківській області на користь ТОВ "Фенікс Фарм" судові витрати по сплаті судового збору;

- стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що прийняті відповідачем податкові повідомлення-рішення від 31.01.2019 №1, №, від 14.02.2019 №1, від 19.04.2019 №, №1, №1, необґрунтовані та безпідставні, оскільки, нараховані відповідачем всупереч положенням чинного Податкового кодексу України та протиправно покладають на Товариство з обмеженою відповідальністю "ФЕНІКС ФАРМ" обов`язок зі сплати податку на додану вартість та податку на прибуток, штрафні санкції за порушення строків реєстрації податкових накладних.

Ухвалою суду від 07.05.2019 року відкрито провадження по справі за загальними правилами, призначено проведення підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 24.07.2019 було продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів.

Ухвалою суду від 04.09.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті.

Представники позивача - Барішевський О.В. (довіреність б/н від 14.09.2018) та Коваленко Л.Д. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №2663 від 26.03.2019), у судовому засіданні вимоги та доводи позову підтримали у повному обсязі, просили суд позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача - Зекова С.П. (довіреність №31388/9/20-40-10-02-01 від 19.12.2018), позов не визнав, просив суд відмовити у його задоволенні.

У письмовому відзиві на позов (том 5 а.с.231-237) зазначив, що податкові повідомлення - рішення від 31.01.2019 №1, №, від 14.02.2019 №1, від 19.04.2019 №, №1, №1 прийнято контролюючим органом з чітким дотриманням податкового законодавства України, цілком обґрунтовано та правомірно.

Представником позивача через канцелярію суду 13.06.2019 надано відповідь на відзив (том 6 а.с.42-46), в якому зазначив, що з боку Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕНІКС ФАРМ" не допущено жодних порушень діючого податкового законодавства, а тому спірні податкові повідомлення - рішення підлягають скасуванню як незаконні.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши доводи позову та письмових заперечень відповідача, заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів:

Судом встановлено, що позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ФЕНІКС ФАРМ" (), зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності - юридична особа 27.08.2009 року Департаментом реєстрації Харківської міської ради, згідно детальної інформації про юридичну особу (том 1 а.с. 18-23).

В ході судового розгляду судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Харківській області проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕНІКС ФАРМ" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 30.06.2018, з урахуванням п.102.1 ст.102 Податкового кодексу України, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 30.06.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2015 по 30.06.2018.

Результати перевірки оформлені актом від 21.09.2018 №3955/20-40-14-01-08/36624121 (том 1 а.с.24-90), яким зафіксовано порушення позивачем приписів податкового законодавства, а саме:

1) пп. 134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму податкових зобов`язань по податку на прибуток в сумі 904232 грн., в тому числі за 2015 рік в сумі 343004 грн., у 1 кварталі 2016 року на суму 78808 грн., у 2 кварталі 2016 року на суму 62640 грн., у 3 кварталі 2016 року на суму 68991 грн., у 4 кварталі 2016 року на суму 95143 грн., у 1 кварталі 2017 року на суму 35768 грн., у 2 кварталі 2017 року на суму 24076 грн., у 3 кварталі 2017року на суму 28048 грн., у 4 кварталі 2017 року на суму 40596 грн., у 1 кварталі 2018 року на суму 70711 грн., у 2 кварталі 2018 року на суму 56774 грн., та завищено від`ємного значення об`єкту оподаткування у сумі 935139 грн.;

2) п.185.1 ст.185, п.188.1 ст.188, пп.192.1.1 п.192.1 ст.192, п.198.3, п.198.5, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму податкових зобов`язань податку на додану вартість всього в сумі 1127823 грн., в тому числі по періодам: за серпень 2015 року в сумі 19489 грн., за вересень 2015 року в сумі 24438 грн., за жовтень 2015 року в сумі 21441 грн., за листопад 2015 року у сумі 60277 грн., за грудень 2015 року в сумі 27452 грн., за січень 2016 року в сумі 25614 грн., за лютий 2016 року в сумі 24446 грн., за березень 2016 року в сумі 28430 грн., за квітень 2016 року в сумі 19583 грн., за травень 2016 року в сумі 20912 грн., за червень 2016 року в сумі 17616 грн., за липень 2016 року в сумі 18455 грн., за серпень 2016 року в сумі 20041 грн., за вересень 2016 року в сумі 21147 грн., за жовтень 2016 року в сумі 18919 грн., за листопад 2016 року в сумі 31466 грн., за грудень 2016 року в сумі 26246 грн., за січень 2017 року в сумі 38128 грн., за лютий 2017 року в сумі 46074 грн., за березень 2017 року в сумі 56462 грн., за квітень 2017 року в сумі 38080 грн., за травень 2017 року в сумі 37560 грн., за червень 2017 року в сумі 36827 грн., за липень 2017 року в сумі 33367 грн., за серпень 2017 року в сумі 36067 грн., за вересень 2017 року в сумі 37411 грн., за жовтень 2017 року в сумі 39122 грн., за листопад 2017 року в сумі 47433 грн., за грудень 2017 року в сумі 47760 грн, за січень 2018 року у сумі 41327 грн., за лютий 2018 року у сумі 46765 грн., за березень 2018 року у сумі 36910 грн., за квітень 2018 року в сумі 34939 грн., за травень 2018 року в сумі 36960 грн., за червень 2018 року в сумі 10659 грн та завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, у розмірі 25057 грн;

3) п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого порушено терміни реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме встановлено порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів на суму ПДВ 3612,96 грн., від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ 8900,52 грн, від 61 до 365 календарних днів на суму ПДВ 383,17 грн.;

4) п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємство не склало не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і не реєструвало зведену податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму товарів, які використано в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку, а також на суму заниження податкових зобов`язань, а саме за січень 2017 року в сумі 37777 грн., за лютий 2017 року в сумі 45664 грн., за березень 2017 року в сумі 56178 грн., за квітень 2017 року в сумі 37826 грн., за травень 2017 року в сумі 37287 грн., за червень 2017 рок в сумі 35221 грн., за липень 2017 року в сумі 32932 грн, за серпень 2017 року в сумі 35693 грн., за вересень 2017 року в сумі 37411 грн., за жовтень 2017 року в сумі 39122 грн., за листопад 2017 року в сумі 47433 грн., за грудень 2017 року в сумі 47760 грн., за січень 2018 року в сумі 41327 грн., за лютий 2018 року в сумі 46161 грн., за березень 2018 року в сумі 36910 грн., за квітень 2018 року в сумі 34939 грн., за травень 2018 року в сумі 36960 грн., за червень 2018 року в сумі 35716 грн.;

5) пп.176.2.б п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, встановлено і довідці за формою №1ДФ за 1, 2, 4 квартали 2017 року вказана не достовірна інформація, а саме, не відображено суми поворотної фінансової допомоги повернутої засновникам підприємства за ознакою доходу "153" Основна сума поворотної фінансової допомоги наданої платником податку іншим особам, яка повертається йому, основна сума поворотної фінансової допомоги, що отримується платником податку (підпункт 165.1.31 пункту 165.1 статті 165 розділу ІV Кодексу);

6) п.п.168.1.1 п.168.1 ст.168, п.п.176.2."а" п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, а частині ненарахування та неперехування до бюджету податку на доходи доходи фізичних осіб із загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платників податків у вигляді іншого доходу в загальній сумі 41886,69 грн, в тому числі за листопад 2015 в сумі 801,13 грн., грудень 2015 в сумі 834,79 грн., січень 2016 в сумі 1286,56 грн., лютий 2016 в сумі 791,74 грн., березень 2016 в сумі 1458,28 грн., квітень 2016 в сумі 1759,90 грн., травень 2016 в сумі 824,50 грн., червень 2016 в сумі 4335,83 грн., липень 2016 в сумі 1415,239 грн., серпень 2016 в сумі 1327,02 грн., вересень 2016 в сумі 998,65 грн., жовтень 2016 в сумі 1806,46 грн., листопад 2016 в сумі 1218,48 грн., грудень 2016 в сумі 1971,30 грн., лютий 2017 в сумі 997,85 грн., березень 2017 в сумі 3126,16 грн., квітень 2017 в сумі 3057,13 грн., травень 2017в сумі 1802,08 грн., червень 2017 в сумі 1941,53 грн., липень 2017 в сумі 693,00 грн., серпень 2017 в сумі 1191,35 грн., вересень 2017 в сумі 1282,45 грн., жовтень 2017 в сумі 1025,98 грн., листопад 2017 в сумі 483,00 грн., грудень 2017 в сумі 3774,92 грн, січень 2018 в сумі 1588,00 грн.. березень 2018 в сумі 93,31 грн.

За результатами перевірки, на підставі п.п.54.3.5 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України ТОВ "ФЕНІКС ФАРМ" нараховано податок на доходи фізичних осіб в загальній сумі 7490,53 грн.

7) п.п.1.2, п.п.1.3, п.п.1.4 п.16-1 підрозділу ХХ, абз. г), п.п.168.1.1 п.168.1 ст.168, п.п.176.2."а" п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, а частині ненарахування та неперехування до бюджету військового збору із загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платників податків у вигляді іншого доходу в загальній сумі 41886,69 грн.

За результатами перевірки, на підставі п.п.54.3.5 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України ТОВ "ФЕНІКС ФАРМ" нараховано військовий збір у загальній сумі 628,38 грн.;

8) ст.7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VІ, підприємством занижено базу нарахування єдиного внеску за січень 2015 року на 292,46 грн., які платником самостійно відкориговано у вересні 2015 року;

9) встановлено неналежне ведення бухгалтерської документації, на підставі якої нараховується єдиний внесок, що призвело до нарахування єдиного внеску та відповідно до ч.11 ст.25 Закону України від 08.07.2010 №2464-VІ, застосовуються штрафні санкції у розмірі від 8 до 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

10) п.6.2 ст.6, ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VІ, підприємством занижено суму єдиного внеску за січень 2015 року на суму 107,63 грн., які платником було самостійно відкориговано у вересні 2015 року.

Не погодившись з висновками перевірки директор ТОВ "ФЕНІКС ФАРМ" направив заперечення до ГУ ДФС у Харківській області, за результатами розгляду яких прийнято акт №72/20-40-14-01-08/36624121 від 10.01.2019 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ФЕНІКС ФАРМ", податковий номер 36624121, з питань, що стали предметом оскарження у запереченнях директора ТОВ "ФЕНІКС ФАРМ" на акт від 21.09.2018 №3955/20-40-14-01-08/36624121 про результати документальної планової виїзної перевірки" (том 1 а.с.128-171).

На підставі вищевказаних актів перевірки ГУ ДФС у Харківській області прийняті податкові повідомлення-рішення від 31.01.2019 року:

- №1 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств у загальному розмірі 630281,75 грн. (основний платіж 548869 грн., штрафні санкції - 81412,75 грн.);

- №1 про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток 935139,00 грн.;

- №1 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у загальному розмірі 47795,00 грн. (основний платіж 38236 грн., штрафні санкції - 9559 грн.);

- №1 про зменшення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) у сумі 413 грн. (том 1 а.с.119, 120);

- №1 про застосування штрафних санкцій у розмірі 1656,98 грн за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних у встановлені строки;

- №1 про застосування штрафних санкцій у розмірі 2295,50 грн за не реєстрацію податкових накладних на суму ПДВ у загальному розмірі 4591,00 грн. (том 1 а.с.117, 118);

- №1 від 14.02.2019р. про застосування штрафних санкцій у розмірі 2295,50 грн за не реєстрацію податкових накладних на суму податку на додану вартість у загальному розмірі 4591,0 грн. (том 1 а.с.121-122, 123).

Не погодившись з винесеними контролюючим органом податковими повідомлення - рішеннями, позивач скористався своїм правом на адміністративне оскарження та подав скаргу до Державної фіскальної служби України від 11.02.2019 №1 (вхідний 12.02.2019 №5508/6) (том 1 а.с.91-103).

Державна фіскальна служба України рішенням про результати розгляду скарги від 11.04.2019 №17022/6/99-99-11-04-01-25 скаргу ТОВ "Фенікс Фарм" задоволено частково, а саме скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 31.01.2019 №1 в частині донарахування податку на додану вартість за грудень 2015 року в сумі 254 грн та застосування штрафних санкцій на суму 63,50 грн, без урахування вимог ст.102 ПКУ, в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення залишено без змін; скасовано податкове повідомлення-рішення від 31.01.2019 №1, №01 в частині зменшення ТОВ "Фенікс Фарм" витрат по взаємовідносинам з ФОП ОСОБА_7 . , ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_6., ФОП ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_5 ., та у відповідній частині штрафні санкції, в іншій частині зазначені податкові повідомлення-рішення та податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 31.01.2019 №1, №1, №1 залишено без змін (том 1 а.с. 104-114).

З урахуванням висновків рішення ДФС України, Головне управління ДФС у Харківській області прийнято нові податкові повідомлення-рішення від 19.04.2019 року:

- №1 про збільшення ТОВ "ФЕНІКС ФАРМ" суми грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств у загальному розмірі 42916,25 грн. (основний платіж 34333,00 грн., штрафні санкції - 8583,25 грн.) (том 1 а.с.126, 127);

- №1 про зменшення ТОВ "ФЕНІКС ФАРМ" суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток 809291,00 грн. (том 1 а.с.124, 125);

- №1 про збільшення підприємству суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у загальному розмірі 47477,50 грн. (основний платіж 37982,00 грн., штрафні санкції - 9 494,50 грн.) (том 1 а.с.115).

Не погоджуючись з податковими повідомлення-рішеннями від 31.01.2019 №1, №, від 14.02.2019 №1, від 19.04.2019 №, №1, №1, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу спірних податкових повідомлень-рішень, а також суджень, відображених суб`єктом владних повноважень в акті №72/20-40-14-01-08/36624121 від 10.01.2019 на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, суд встановив наступне:

Щодо встановленого порушення пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму податкових зобов`язань по податку на прибуток всього в сумі 34333,00 грн. та завищено від`ємне значення об`єкту оподаткування в сумі 809291,00 грн., суд зазначає наступне.

З матеріалів адміністративної справи встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фенікс Фарм" укладено з ПАТ "Страхова компанія Кремінь" договір добровільного страхування майна (товару, що знаходить в обігу) від 01.09.2016 №1-16 з додатковою угодою від 31.08.2017 (том 1 а.с.203-209, 210-214).

За умовами вищевказаного договору ТОВ "Фенікс Фарм" віднесено до складу витрат на збут страхові платежі у загальній сумі 984207,46 грн.

Як зазначено посадовими особами фіскального органу в акті перевірки, вказане завищення утворилось внаслідок зайвого віднесення підприємством до складу витрат на збут за період з 01.09.2016 по 31.03.2018 суми страхових платежів згідно адендумів №1-19 до договору добровільного страхування майна від 01.09.2016 №1-16 у розмірі 984207,46 грн.

Суд зазначає, що висновки посадових осіб фіскальної служби ґрунтуються на допущених платником друкарських помилках в Адендумах №3 від 01.11.2016 та №4 від 01.12.2016 та аналізу змісту та суті Адендумів, який свідчить про наявність в документах дефектів форми змісту та походження, що у відповідності до Положення про документальне підтвердження записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом МФУ від 24.05.1995 № 88) спричиняє втрату первинним документам юридичної сили і доказовості.

Суд дослідивши документи по справі встановив, що страховим випадком за договором страхуваннявід від 01.09.2016 №1-16 є страхові ризики з псування медичних препаратів в результаті стихійних явищ, пожеж, удару блискавки, вибуху, залив, механічних пошкоджень, протиправних дій третіх осіб.

Єдиною можливістю для ТОВ "Фенікс Фарм" компенсувати збитки, в зв`язку з настанням вказаних обставин, є страхове відшкодування за договором про страхування майна.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового Кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Частиною 4 ст.16 Закону України "Про страхування" передбачена обов`язкова наявність договору страхування, укладеного між страховиком та страхувальником.

Додатково операції зі страхування фінансових ризиків підтверджуються укладеними до договорів додатками - Адендумами та платіжними дорученнями про оплату страхових платежів.

Інформація щодо вартості об`єкту страхування зазначена в Адендумах на підставі складських довідок ТОВ "Фенікс Фарм" за відповідні періоди (станом на кожне 1 число місяця підписання відповідного Адендуму).

Інформація про залишки товару (медичних препаратів) була сформована платником на підставі даних оборотно-сальдової відомості по рахунку 281 "Товари на складі".

Акт перевірки не містить інформації про встановлені перевіряючими розбіжності щодо даних про залишки ТМЦ згідно з регістрами бухгалтерського обліку та загальної страхової суми зазначеної у відповідних Адендумах.

Щодо невірного зазначення в Адендумах місця розташування складів де зберігались медичні препарати, суд звертає увагу, що в Адендумах зазначено юридичну адресу ТОВ "Фенікс Фарм", а не місце зберігання препаратів.

Складські довідки про фактичні залишки медичних препаратів передавались ТОВ "Фенікс Фарм" безпосередньо до ПАТ "Страхова компанія Кремінь" (том 1 а.с.241-250, том 2 а.с.1-9). Разом з тим, обов`язок зберігати 2-й екземпляр довідок у платника відсутній та нічим не передбачений.

Щодо допущених друкарських помилок в Адендумах №3 від 01.11.2016 та №4 від 01.12.2016 (том 1 а.с.217, 218) суд зазначає, що такі помилки не спростовують по суті здійснені господарські операції, не визнають складені Адендуми недійсними та не можуть бути виключною підставою для висновків перевіряючих про завищення платником витрат на збут у загальному розмірі 984207,46 грн.

Будь яких інших доводів та фактів, що свідчать про безпідставне включення платником до складу витрат на збут у розмірі 984207,46 грн в акті перевірки не наведено.

Твердження посадових осіб фіскального органу про те, що договір добровільного страхування фінансових ризиків (та адендуми до нього) з ПАТ СК "Кремень" укладений без належного обґрунтування та наявності розумних економічних або інших причин (ділової мети), не знайшло свого підтвердження в ході судового засідання.

Таким чином, з урахуванням викладеного вище, суд доходить висновку про те, що у ТОВ "Фенікс Фарм" є всі правові підстави для врахування вказаних витрат при обчисленні об`єкту оподаткування податком на прибуток та визначення фінансового результату до оподаткування, а висновки відповідача про порушення платником пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України та заниження суми задекларованих у рядку 02 декларацій "Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток)" на суму 3968588 грн. протиправні та не відповідають фактичним обставинам справи.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.04.2019 року № 1 про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток 809291,00 грн, суд зазначає, що підставою прийняття спірного податкового повідомлення-рішення контролюючим органом вказано акт перевірки №72/20-40-14-01-08/36624121 від 10.01.2019 та рішення ДФС України від 11.09.2019 №17022/6/99-99-11-04-01-25, разом з тим у висновках акту перевірки (стор 49) відсутнє посилання на встановлення такого порушення позивачем, у зв`язку з чим суд доходить висновку про задоволення позовних вимог позивача в цій частині.

Стосовно встановлених актом перевірки порушень підприємством п.185.1 ст.185, п.188.1 ст.188, пп.192.1.1 п.192.1 ст.192, п.198.3, п.198.5, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму податку на додану вартість всього в сумі 37982,00 грн., суд встановив наступне.

Перевіркою повноти визначення податкових зобов`язань за період з 01.08.2015 по 30.06.2018 встановлено їх заниження всього в сумі 28516 грн.

В акті перевірки вказано, що ТОВ "Фенікс Фарм" податкові зобов`язання з податку на додану вартість за ставкою 20% та 7% було задекларовано не в повному обсязі. Зведені дані наведені перевіряючим в додатках 31-33 до акту перевірки, у зв`язку з чим, на думку контролюючого органу, підприємством занижено суму податкових зобов`язань всього у розмірі 28516,00 грн.

З матеріалів справи встановлено, що позивачем на підставі періодичних місячних звітів по РРО податкові зобов`язання з податку на додану вартість за підсумками кожного звітного місяця задекларовано платником в повному обсязі. Поряд з тим, на порушення вимог Порядку №727, відповідачем проведено аналіз лише тих днів коли платником допущено заниження податкового зобов`язання з ПДВ (наведені в додатках № 6-9 до акту перевірки). В той же час, акт перевірки не містить інформації, щодо наявності зареєстрованих податкових зобов`язань з ПДВ більших, ніж обліковуються за фактичними щоденними виторгами РРО. Інформація, що в ході перевірки не встановлено завищення податкових зобов`язань у відповідні дні, в акті перевірки відсутня.

З наданих позивачем суду матеріалів встановлено, що платником податку податкові зобов`язання з податку на додану вартість задекларовано в повному обсязі у відповідності до періодичних місячних звітів по РРО.

Крім того, в акті перевірки на сторінці 33 зазначено, що "перевіркою встановлено, що сума ПДВ по складеним податковим накладним та зареєстрованим в ЄРПН податкових накладних за місяць відповідає даним декларацій по податку на додану вартість за відповідні періоди". Отже, контролюючим органом в повному обсязі (за весь місяць, всі календарні дні) досліджено (підтверджено) дані показники, в той час коли дані по РРО контролюючим органом досліджено вибірково (де які календарні дні). Таким чином, у контролюючого органу відсутні зведені дані в розрізів днів реєстрації податкових накладних, якими б підтверджувалась різниця у розмірі ПДВ 28516,00 грн.

Також, на сторінці 40 акту перевірки зазначено, що ТОВ "Фенікс Фарм" в порушення п.198.5 ст.198, п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України не зареєстровано податкові накладні, що не є господарською діяльністю платника податку на суму податкових зобов`язань з податку на додану вартість у загальному розмірі 4561,00 грн (податкове повідомлення-рішення від 31.01.2019 №1).

Суд звертає увагу, що акт перевірки є носієм доказової інформації про виявленні контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб`єкта господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу.

Податкова накладна - це податковий документ який складається з метою декларування податкових зобов`язань з ПДВ у випадках встановлених Податковим кодексом України. Податкова накладна не є та не може бути виключним документом на підставі якого встановлюється використання товарів у господарській діяльності.

Враховуючи вищевикладене, висновки перевіряючих про використання ТМЦ на суму ПДВ у розмірі 4561,00 грн є помилковим та недоведеним наявними у справі доказами, і як наслідок застосування штрафних санкцій до платника податку у сумі 2295,50 грн. є безпідставним.

Податковим органом перевіркою повноти визначення податкового кредиту за період з 01.08.2015 по 30.06.2018 встановлено їх завищення всього в сумі 10133 грн.

Щодо порушення вимог п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, в частині безпідставного не коригування суми податкового кредиту в сумі 2163,00 грн по кредиторській заборгованості, суд зазначає.

Матеріалами справи підтверджується, що ТОВ "Фенікс Фарм" придбало товари у ТОВ "Гуд Сервіз" відповідно до договору №ДГ-06-3453 від 08.05.2013 року. Сам факт не оплати вартості цих товарів, у зв`язку зі спливом строків позовної давності, не робить їх такими, що надані безоплатно. Податковий кредит у ТОВ "Фенікс Фарм" виник на підставі першої з подій (отримання податкових накладних).

Податковим кодексом України не передбачено обв`язку коригувати податковий кредит у разі списання кредиторської чи дебіторської заборгованості. Приписи п. 198.3 ст.198 Податкового кодексу України, на які посилається контролюючий орган, таких вимог не містить, а листи ДФСУ не мають сили нормативного акту.

Така позиція платника податку узгоджується з практикою Вищого адміністративного суду України, зокрема по справі К/800/63696/14.

Отже, висновки контролюючого органу про завищення платником податку податкового кредиту на суму 2163,00 грн суперечать чинному законодавству.

Щодо неправомірного включення до складу податкового кредиту суми ПДВ у розмірі 7368,0 грн. суд зазначає наступне.

Так, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фенікс Фарм" укладено договір поставки від 13.10.2017 №33 з ТОВ "Укртехмед Інновейшн" на поставку медичних препаратів () .

Також ТОВ "Фенікс Фарм" укладено договори про надання послуг про спостереження засобів сигналізації та їх обслуговування від 01.12.2013 №08-37292 (том 3 а.с.22-23), від 01.04.2013 №06-35512, №06-35511 (том 3 а.с.1-2, 6-7), від 20.08.2014 №08/39867 (том 3 а.с.13-14), договір на монтаж засобів сигналізації від 30.04.2017 № 08-1 з Управлінням державної служби охорони при ГУ УМВС України у Харківській області ().

На виконання умов договорів складено акти виконаних робіт (том 3 а.с.34-112).

Постачальниками на виконання вимог ст.185, ст.187 Податкового кодексу України складено та зареєстровано податкові накладні (том 5 а.с.30-121).

В ході складання декларацій за звітні періоди з грудня 2015 по лютий 2018 платником допущено технічну помилку в частині достовірного відображення ІПН постачальників, а саме: в додатках 5 до податкових декларацій з ПДВ помилково замість вірного коду ІПН НОМЕР_1 зазначено помилковий код ІПН НОМЕР_2, та відповідно замість вірного коду ІПН НОМЕР_3 зазначено помилковий код НОМЕР_4.

В ході перевірки з даного питання надавались пояснення та документальне підтвердження, які були залишені відповідачем без уваги.

Крім того, суд зауважує, що в базах контролюючого органу міститься інформація про наявні розбіжності по даним платникам в частині завищення та заниження податкового кредиту з ПДВ, а тому перевіряючий мав змогу переконатися, що ТОВ "Фенікс Фарм" не здійснював формування податкового кредиту від незареєстрованих платників податку на додану вартість.

Також, контролюючим органом податкові декларації з ПДВ за період з грудня 2015 по лютий 2018 підтверджені камеральними перевірками. Жодних зауважень з боку перевіряючих за вказаний період не надходило, акти про безпідставне формування податкового кредиту контролюючим органом не складались.

Як встановлено в ході судового розгляду справи ТОВ "Фенікс Фарм" з метою усунення розбіжностей, в частині начебто неправомірного формування податкового кредиту на суму ПДВ 7368,00 грн подано 02.10.2018 року до контролюючого органу уточнюючі розрахунки до декларацій з податку на додану вартість з додатком №5 з виправленням невірно вказаних кодів ІПН платників податку, які містяться в матеріалах адміністративної справи.

Крім того, слід зауважити, що відподачем в ході перевірки документальної позапланової перевірки залишені поза увагою уточнюючі розрахунки про виправлення помилок допущених в додатках №5 до податкових декларації з ПДВ, що призвело до помилкових висновків про порушення позивачем норм податкового законодавства.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає, відповідно до пп.14.1.178 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України встановлено, що податок на додану вартість - прямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

Відповідно до пп. 14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання пітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 іншого Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України (в редакції яка діяла на момент здійснення господарської операції) право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно п.198.2 ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п. 198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладиими/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючім органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податковій накладних, таке право зберігається за ніш протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Згідно п. 201.1 ст.201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата складання податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду; й) індивідуальний податковий номер.

Згідно п.201.10 ст.201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Як слідує з наведених норм права відповідальність платника податку наступає тільки у випадку віднесення в податковий кредит сум ПДВ, що не підтверджені належним чином зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням порядку заповнення податкової накладної. І будь-якого іншого додаткового підтвердження для віднесення сум ПДВ, сплачених в складі придбаного товару не потребується.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

За приписами ч. 1 ст. 77 Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вище наведене, беручи до уваги безпідставність висновків контролюючого органу про порушення позивачем положень Податкового кодексу України, які в подальшому слугували підставою для прийняття спірних податкових повідомлень - рішень від від 31.01.2019 № 1, № , від 14.02.2019р. № 1, від 19.04.2019р. № 1, № 1, № 1, суд доходить висновку, що позивачем доведено перед судом належними та допустимими доказами по справі правомірність формування податкового кредиту та зменшення об`єкту оподаткування податком на прибуток, тому адміністративний позов підлягає задоволенню, а податкові повідомлення - рішення скасуванню як незаконні та протиправні.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕНІКС ФАРМ" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 31.01.2019 року №1, №, від 14.02.2019 №1, від 19.04.2019 №, №1, №1.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (, 61057, м.Харків, вул. Пушкінська, буд.46) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фенікс Фарм" (, 61010, м.Харків, Гімназійна набережна, буд.18-А) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 13570 (тринадцять тисяч п`ятсот сімдесят) грн. 33 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду. Або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 15 жовтня 2019 року.

Суддя О.В. Панченко