Справа № 420/3430/19
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3430/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Марина П.П.,

розглянувши у поряду письмового провадження за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ГУ МВС України в Одеській області, ліквідаційна комісія про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, в порядку загального позовного провадження,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позовом ОСОБА_1 до ГУ МВС України в Одеській області, ліквідаційна комісія, в якому, з урахуванням збільшення позовних вимог (а.с.37-40), позивач просить визнати протиправною бездіяльність Головного управління МВС України в Одеській області, ліквідаційної комісії, щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання ОСОБА_1 інформації на запит вх. №309/зі від 19.04.2019 року; визнати протиправною бездіяльність Головного Управління МВС України в Одеській області, ліквідаційна комісія, яка полягає у ненадані інформації на запит та у безпідставній відмові у задоволені запиту на інформацію, що була запитана пенсіонером ОСОБА_1 у пункті №1 інформаційного запиту вх. №309/зі від 19.04.2019 року; визнати протиправною бездіяльність Головного Управління МВС України в Одеській області, ліквідаційна комісія, яка полягає у ненадані інформації на запит та у безпідставній відмові у задоволені запиту на інформацію, що була запитана пенсіонером ОСОБА_1 у пунктах №3, №4 інформаційного запиту вх. №309/зі від 19.04.2019 року; зобов`язати Головне Управління МВС України в Одеській області, ліквідаційну комісію надати публічну інформацію що була запитана пенсіонером ОСОБА_1 у пунктах №1, №3, №4 інформаційного залиту вх. №309/зі від 19.04.2019 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог в позовній заяві позивач зазначив, що 19.04.2019 року він звернувся із інформаційним запитом вх. №309/зі до Головного управління МВС України, ліквідаційна комісія, проте відповіді на вказаний запит у встановлений законом термін позивач не отримав. Надалі, позивач звернувся до Державної установи «Урядовий контактний центр», де виклав своє звернення на протиправну бездіяльність, яка виразилася у порушені строків розгляду інформаційних запитів. Лише 22.05.2019 року позивачем отримано відповідь на інформаційний запит від 19.04.2019 року № 309/зі, який, як стверджує позивач, містить невідповідну дату виготовлення, а саме 24.04.2019 року, що не відповідає дійсності. На переконання позивача, несвоєчасність надання інформації збоку відповідача свідчить про його протиправну бездіяльність. Крім того, позивач стверджує, що у відповіді на інформаційний запит, ГУМВС України в Одеській області, ліквідаційна комісія не надала всю запитану інформацію, чим грубо порушила конституційні права позивача.

Відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву (а.с.51-52), згідно якого відповідач заперечує проти зазначеного позову, вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. В обґрунтування своєї позиції, відповідач зазначає, що ГУМВС України в Одеській області під час розгляду запиту позивача жодного його права не порушувало. Відповідач звертає увагу суду на те, що в кінці запита позивач просить отримати відповідь власноручно, відповідно після того як ГУМВС України в Одеській області виготовило відповідь на запит позивача в встановлений законодавством строк. ГУМВС України в Одеській області виконуючи прохання позивача не направляло відповідь за адресою мешкання позивача, а чекало поки позивач самостійно прийде до ГУМВС України в Одеській області та отримає відповідь на запит. ГУМВС України в Одеській області невідомо, чому саме позивач самостійно звернувся за відповіддю саме не 25.04.2019 року, а майже через місяць. Щодо змісту відповіді відповідач повідомляє, що ГУМВС України в Одеській області не здійснює постійне відстеження загального розміру грошового забезпечення для перерахунку пенсії пенсіонерам, коли виникає законна підстава для проведення перерахунку пенсії, ГУМВС України в Одеській області вживає заходів щодо створення довідки про розмір грошового забезпечення, а без наявності вищевказаних підстав, ГУМВС В Одеській області не перераховує та не відслідковує загальний розмір грошового забезпечення пенсіонерів, відповідно дійсно ця інформація у фіксованому та відображеному вигляді у володінні ГУМВС України в Одеській області не перебуває та окремому створенню не підглядає. Щодо п.4 запиту на доступ до публічної інформації №309/зі від 19.04.2019 року відповідач зазначає, що позивачем не конкретизовано який саме документ йому необхідно надати, натомість позивачем просто задане питання: «Чи направлялась інша довідка...». Враховуючи зазначене, відповідач заперечує щодо заявлених позовних вимог.

Позивачем, 10.09.2019 року надано до суду відповідь на відзив (а.с.55-59), в якій позивач зазначає, що твердження зазначені у відзиві на позов є необґрунтованими та не спростовують вимог позивача. Позивач вказує, що довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії із загальною складовою пенсіонерів ОВС виготовляє саме ліквідаційна комісія ГУМВС України в Одеській області, яка відповідно до Постанови Кабінету Міністрі України від 13.02.2008 року №45, готує для перерахунку пенсії довідки і розмір грошового забезпечення кожної особи та потім подають їх управлінням Пенсійного фонду України. Довідки видаються на осіб, які звільненні із служби, а тому посилання на те, що запитана інформація не зафіксована та не відображена, чітко підтверджує протиправну бездіяльність, яка полягає у ненадані інформації на запит, та у безпідставної відмови у задоволені запиту на інформацію. Також, позивач вважає, що відповідач мав повідомити його про виготовлення відповіді на запит.

У письмовий поясненнях від 30.09.2019 року представник відповідача наголосив, що позивачем в запиті зазначено «відповідь отримаю власноручно», відповідно ГУМВС України в Одеській області, враховуючи волю позивача щодо отримання ним відповіді власноручно, не мало можливості йти проти волі позивача та надсилати відповідь на адресу мешкання. Жодним нормативно-правовим актом не передбачено обов`язок ГУМВС України в Одеській повідомити ОСОБА_1 про необхідність прибути до Головного управління та отримати відповідь на запит, відповідно посилання на таку процедуру є безпідставним. На формулювання питань зазначених в запиті ОСОБА_1 , а саме питання №1, ГУМВС України в Одеській області надало відповідь на це питання, що за суттю заданого питання можливо вважати максимально повною відповіддю. Щодо питання №3, відповідач повторно наголошує, що ГУ МВС України в Одеській області не зобов`язано та не здійснює постійне відстеження загального розміру грошового забезпечення для перерахунку пенсії пенсіонерам. Щодо питання №4 відповідач пояснює, що воно зовсім не конкретизоване, а саме має такий зміст: «Чи направлялася інша довідка до ГУПФУ в Одеській області». Яка саме довідка та з яких питань зовсім не визначено, ГУМВС України в Одеській області не повинно здогадуватися яку саме довідку позивач мав на увазі, відповідно на узагальнене запитання було надано узагальнену відповідь.

Ухвалою суду від 12.06.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 17.07.2019 року судом здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Від позивача, 20.09.2019 року надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

У зв`язку з відсутністю потреби заслухання свідка чи експерта, судом, керуючись положеннями ч.9 ст.205 КАС України, прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, оцінивши їх за власним внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді справи, суд встановив наступні факти та обставини.

Як встановлено судом, позивач, 19.04.2019 року звернувся до Головного управління МВС України в Одеській області, ліквідаційної комісії із запитом на отримання публічної інформації, в якому просив надати інформацію на наступні питання:

« 1. Якою посадовою особою (ПІБ, посада, звання) приймалося рішення про втручання у судову гілку влади, шляхом скасування складової грошового забезпечення для перерахунку пенсії пенсіонера ОСОБА_1 , яка встановлена згідно постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.12.2017 року №815/3000/17.

2. Чи дійсно або помилково, як стверджує ГУПФУ в Одеській області, відправлялася довідка про грошове забезпечення для перерахунку пенсії пенсіонера ОСОБА_1 12.04.2018 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

3. Який на теперішній час загальний розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії пенсіонера ОСОБА_1 , (прописати всю складову грошового забезпечення пенсіонера ОСОБА_1 , відповідно до дійсної на теперішній час довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії №4385 ОСОБА_1 ) складає станом на 01 січня 2019 року.

4. Чи направлялася інша довідка (дата, час) до Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області.» (а.с.13-14).

У запиті позивач також просив надати відповідь згідно положень статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» протягом 5 робочих днів та зазначив, що відповідь позивач отримає власноручно (а.с.14).

Надалі, не отримавши відповідь на запит, позивач 12.05.2019 року звернувся до Міністерства внутрішніх справ України з листом через «Урядовий контактний центр», в якому просив провести перевірку посадових осіб, які порушили вимоги щодо надання відповіді на інформаційний запит (а.с.16-17).

Управління документування службової діяльності МВС України листом від 17.05.2019 року №Л-3890 повідомило позивача, що розгляд його звернення доручено Національній поліції України, за результатами якого позивач буде проінформовано в установлений законом строк (а.с.18).

Головним управлінням МВС України в Одеській області 25.04.2019 року за №33/48зі виготовлено відповідь на запит позивача, в які повідомлено наступне: «…ліквідаційна комісія ГУМВС України в Одеській області немає повноважень на втручання у діяльність судової гілки влади та на вчинення будь-яких дій, щодо скасування складових Вашого грошового забезпечення для перерахунку пенсії. ЛК ГУМВС України в Одеській області довідку про розмір грошовою забезпечення на Ваше ім`я 12.04.2018 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області не направляла.

Інформацією, викладеною у пункті 3 Вашого запиту ЛК ГУМВС України в Одеській області у фіксованому та відображеному вигляді не володіє. З цих підстав запит підлягає розгляду відповідно до ЗУ «Про звернення громадян», про що в подальшому буде проінформовано.

Відповідно до пункту 4 Вашого запиту повідомляємо, що ЛК ГУМВС в Одеській області регулярно направляє довідки про перерахунок пенсій усіх пенсіонерів ОВС до ГУПФУ в Одеській області при виникненні підстав для перерахунку пенсії.» (а.с.20).

Як вбачається з особистого підпису позивача, відповідь на інформаційний запит від 19.04.2019 року позивач отримав 22.05.2019 року (а.с.19).

Отже, виходячи з встановлених судом обставин, суд зазначає, що позивач вважає, що відповідь на інформаційний запит надана відповідачем із пропущенням 5-денного строку та надана відповідачем відповідь не містить всю запитувану інформацію.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст.40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про інформацію» інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Згідно ст.5 вказаного Закону України «Про інформацію», кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

За змістом ч.1 2 ст.7 Закону України «Про інформацію» передбачено, що право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації (ч.1 ст.2 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).

Публічна інформація, згідно із ст.1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про доступ до публічної інформації» доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах: 1) прозорості та відкритості діяльності суб`єктів владних повноважень; 2) вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом; 3) рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.

Статтею 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено забезпечення доступу до інформації шляхом:

1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом;

2) надання інформації за запитами на інформацію.

Статтею 12 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є:

1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень;

2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону;

3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків;

4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Відповідно до положень ч.1, 2, 4, 5 ст.19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Письмовий запит подається в довільній формі.

Запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Відповідно до частин 1, 2 та 4 ст.20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит на інформацію стосується інформації, необхідної для захисту життя чи свободи особи, щодо стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, аварій, катастроф, небезпечних природних явищ та інших надзвичайних подій, що сталися або можуть статись і загрожують безпеці громадян, відповідь має бути надана не пізніше 48 годин з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Суд зазначає, що Законом України «Про доступ до публічної інформації» не визначено порядок направлення розпорядниками інформації запитувачу відповіді на запит.

В свою чергу, п.9.5 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №10 від 29.09.2016 року «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації», передбачено, що відповідно до частини першої статті 20 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. При вирішенні питання, в який момент часу цей обов`язок вважається виконаним у разі пересилання відповіді на запит поштою, суди повинні за аналогією застосовувати положення частини дев`ятої статті 103 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), за яким під таким моментом мається на увазі здача документа на пошту; реєстрація відповіді на запит як вихідного документа у системі діловодства розпорядника інформації не є моментом завершення перебігу згаданого строку. Якщо відповідь на запит здається на пошту разом з іншою кореспонденцією того ж виду та категорії, належним і допустимим доказом відправлення такого запиту є список згрупованих поштових відправлень із відміткою працівника зв`язку про його прийняття (пункт 66 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270).

Відповідно до положень п.9.6. Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №10 від 29.09.2016 року «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації», вимога зазначати у запиті ім`я (найменування) запитувача є для розпорядника інформативною та не впливає на умови виконання ним вимог Закону. Обов`язок розпорядника надати інформацію (документи) на запит не змінюється залежно від особи запитувача та зазначення у запиті його імені, якщо підстави для обмеження доступу до такої інформації відсутні (стаття 19 Закону № 2939-VI).

Контактна інформація (поштова адреса чи адреса електронної пошти, а також номер засобу зв`язку) необхідна для того, щоб розпорядник інформації мав змогу надіслати запитувачу відповідь на актуальну адресу, а також для зворотного зв`язку із запитувачем (наприклад, для уточнення запитуваної інформації, повідомлення про відправлення відповіді тощо).

Суд зазначає, що одним із спірних моментів щодо надання відповідачем відповіді на запит є те, що позивач вважає, що відповідачем порушено 5-денний строк надання відповідачем відповіді.

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із запитом 19.04.2019 року. При цьому, в матеріалах справи наявна відповідь на запит датована 25.04.2019 року №33/48зі (а.с.20). Проте, у своєму запиті позивач зазначив, що відповідь на запит він отримає власноручно та зазначив окрім поштової адреси, електронну адресу та номер телефону. Як зазначає відповідач, саме з підстав того, що позивач зазначив про бажання отримати відповідь власноруч, відповідач і не направляв вказану відповідь поштою.

Суд не заперечує, що Законом України «Про доступ до публічної інформації» не визначено порядок направлення розпорядниками інформації запитувачу відповіді на запит.

Проте, враховуючи положення Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації, дотримуючись вимог закону стосовно строку надання запитуваної інформації, має надати відповідь на запит не пізніше 5 робочих днів. Те, яким саме чином розпорядник інформації має довести до запитувача інформації відповідь на запит випливає з положень п.9.6. Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №10 від 29.09.2016 року «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації». Саме зазначена запитувачем контактна інформація (поштова адреса, адреса електронної пошти, номер засобу зв`язку) надає розпоряднику інформації змогу надіслати запитувачу відповідь на актуальну адресу чи вручити особисто. Отже, відповідач мав змогу та альтернативні варіанти для направлення позивачу відповіді на запит, проте не скористався жодним з них, чим порушив вимоги законодавства щодо строку надання відповіді на запит.

Суд зазначає, що бездіяльність суб`єкта владних повноважень це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи.

Дії суб`єкта владних повноважень, натомість, це активна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може виражатись, як приклад, у певних рішеннях, актах, листах тощо (тобто мати певне матеріальне вираження), які негативно впливають на права, свободи, інтереси фізичної чи юридичної особи.

Отже, невиконання суб`єктом владних повноважень своїх повноважень, встановлених законодавством становить бездіяльність цього суб`єкта, а дії, вчинені ним під час здійснення управлінських функцій є діями суб`єкта владних повноважень у розумінні ст.5 КАС України.

Враховуючи, що відповідачем фактично виготовлено відповідь на запит позивача проте не направлено її ні поштою, ні на електрону адресу та не використано можливість повідомлення позивача про виготовлення такої відповіді телефоном, суд приходить до висновку, що відповідачем вчинено бездіяльність стосовно необхідності надання відповіді на запит позивача, а тому позовні вимоги в даній частині підлягають задоволенню.

Щодо повноти наданої відповідачем відповіді на запит позивача.

Як встановлено судом, позивач звернувся до Головного управління МВС України в Одеській області, ліквідаційної комісії із запитом на отримання публічної інформації, в якому просив надати інформацію на наступні питання:

« 1. Якою посадовою особою (ПІБ, посада, звання) приймалося рішення про втручання у судову гілку влади, шляхом скасування складової грошового забезпечення для перерахунку пенсії пенсіонера ОСОБА_1 , яка встановлена згідно постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.12.2017 року №815/3000/17.

2. Чи дійсно або помилково, як стверджує ГУПФУ в Одеській області, відправлялася довідка про грошове забезпечення для перерахунку пенсії пенсіонера ОСОБА_1 12.04.2018 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

3. Який на теперішній час загальний розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії пенсіонера ОСОБА_1 , (прописати всю складову грошового забезпечення пенсіонера ОСОБА_1 , відповідно до дійсної на теперішній час довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії №4385 ОСОБА_1 ) складає станом на 01 січня 2019 року.

4. Чи направлялася інша довідка (дата, час) до Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області.» (а.с.13-14).

Стосовно надання інформації на перше питання, відповідачем повідомлено, що ліквідаційна комісія ГУ МВС України в Одеській області немає повноважень на втручання у діяльність судової гілки влади та на вчинення будь-яких дій, щодо скасування складових грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача.

Фактично позивачу повідомлено, що ГУ МВС України в Одеській області немає повноважень на втручання у діяльність судової гілки влади та на вчинення будь-яких дій, щодо скасування складових грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача, проте не надано інформації якою посадовою особою (ППБ, посада, звання) приймалося рішення про скасування складової грошового забезпечення для перерахунку пенсії пенсіонера ОСОБА_1 , яка встановлена згідно постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.12.2017 року №815/3000/17.

Тобто відповідачем неповністю надано інформацію на запит позивача в даній частині.

Стосовно надання інформації на друге питання, відповідачем у відповіді на запит зазначено, що ЛК ГУ МВС України в Одеській області довідку про розмір грошовою забезпечення на ім`я позивача 12.04.2018 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області не направляла, чим виконав вимоги запиту в даній частині.

На питання «Чи направлялася інша довідка (дата, час) до Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області» відповідачем повідомлено, що Ліквідаційна комісія ГУ МВС в Одеській області регулярно направляє довідки про перерахунок пенсій усіх пенсіонерів ОВС до ГУПФУ в Одеській області при виникненні підстав для перерахунку пенсії.

В даному випадку позивач не конкретизував яку саме довідку він мав на увазі, а тому відповідачем надано загальну відповідь. Проте, відповідач мав змогу уточнити питання стосовно запитуваної інформації маючи контактну інформацію запитувача, зокрема номер телефону, для чого, як передбачено положеннями п.9.6. Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №10 від 29.09.2016 року «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації» запитувачем і зазначається контактна інформація.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що відповідачем не виконано вимоги запиту в даній частині.

Стосовно надання інформації щодо загального розміру грошового забезпечення для перерахунку пенсії пенсіонера ОСОБА_1 , (прописати всю складову грошового забезпечення пенсіонера ОСОБА_1 , відповідно до дійсної на теперішній час довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії №4385 ОСОБА_1 ) складає станом на 01 січня 2019 року відповідач у запиті зазначив, що Ліквідаційна комісія ГУ МВС в Одеській області у фіксованому та відображеному вигляді не володіє. З цих підстав запит підлягає розгляду відповідно до ЗУ «Про звернення громадян», про що в подальшому буде проінформовано.

Суд зазначає, що відповідно п.3 розділу 1 до Наказу МВС України Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання від 06.04.2016 року №260 грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.

Відповідно до положень п.2. та 3 постанови КМУ від 13 лютого 2008 року № 45 Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. №393 Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС, Службі судової охорони (далі - державні органи).

Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Отже, відповідач, в даному випадку володіє інформацію щодо розміру грошового забезпечення поліцейських станом 01 січня 2019 року.

Позивач у запиті просив надати інформацію щодо розміру грошового забезпечення для перерахунку пенсії пенсіонера ОСОБА_1 , станом на 01 січня 2019 року, проте відповідачем зазначено, що Ліквідаційна комісія ГУ МВС в Одеській області у фіксованому та відображеному вигляді не володіє даною інформацією.

Проте, як встановлено судом, відповідач володіє інформацію щодо розміру грошового забезпечення поліцейських станом 01 січня 2019 року, а тому протиправно відмови позивачу у наданні інформацію щодо розміру грошового забезпечення для перерахунку пенсії пенсіонера ОСОБА_1 , станом на 01 січня 2019 року.

Отже, виходячи з встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем не повністю надано відповідь та інформацію на запит позивача, зокрема відповідача надав інформацію лише на питання №2. Щодо іншої частини запиту позивача відповідач не отримав відповідної інформації.

При цьому, суд зазначає, що відповідачем була надана відповідь на запит, тобто вчинено дію, відредаговано на звернення, а тому дії відповідача, в даному випадку, не можна кваліфікувати як бездіяльність.

З урахуванням зазначеного, суд не вбачає підстав для визнання протиправною бездіяльність Головного Управління МВС України в Одеській області, ліквідаційна комісія, яка полягає у ненадані інформації на запит.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З урахуванням встановлених судом обставин та для належного захисту порушених прав позивача, суд вважає за можливе, відповідно до ч.2 ст.9 КАС України, виходячи за межі позовних вимог, та відповідно до приписів абз.2 ч.4 ст.245 КАС України, частково задовольнити позовні вимоги позивача за даним позовом, а саме:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління МВС України в Одеській області, ліквідаційної комісії, щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання ОСОБА_1 інформації на запит вх. №309/зі від 19.04.2019 року;

визнати протиправною бездіяльність Головного Управління МВС України в Одеській області, ліквідаційна комісія, яка полягає у безпідставній відмові у задоволені запиту на інформацію, що була запитана пенсіонером ОСОБА_1 у пункті №1, №3, №4 інформаційного запиту вх. №309/зі від 19.04.2019 року;

зобов`язати Головне Управління МВС України в Одеській області, ліквідаційну комісію надати публічну інформацію що була запитана пенсіонером ОСОБА_1 у пунктах №1, №3, №4 інформаційного запиту вх. №309/зі від 19.04.2019 року.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.242 КАСУ, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Судові витрати розподілити відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 9, 72-73, 77, 90, 242, 245, 255, 295 КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУ МВС України в Одеській області, ліквідаційна комісія про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, в порядку загального позовного провадження задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління МВС України в Одеській області, ліквідаційної комісії, щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання ОСОБА_1 інформації на запит вх. №309/зі від 19.04.2019 року;

Визнати протиправною бездіяльність Головного Управління МВС України в Одеській області, ліквідаційна комісія, яка полягає у безпідставній відмові у задоволені запиту на інформацію, що була запитана пенсіонером ОСОБА_1 у пункті №1, №3, №4 інформаційного запиту вх. №309/зі від 19.04.2019 року;

Зобов`язати Головне Управління МВС України в Одеській області, ліквідаційну комісію надати публічну інформацію що була запитана пенсіонером ОСОБА_1 у пунктах №1, №3, №4 інформаційного запиту вх. №309/зі від 19.04.2019 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (РОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 );

Відповідач: Головне управління МВС України в Одеській області, ліквідаційна комісія (, 65014, м.Одеса, вул.Єврейська, 12).

Суддя П.П. Марин

.