Справа № 640/19732/18
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Епель О.В., Парінова А.Б.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної міграційної служби України на прийняте у порядку спрощеного провадження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 червня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України про визнання протиправним та скасування рішення в частині, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної міграційної служби України (далі - Відповідач, ДМС України) про:

- визнання протиправним та скасування наказу ДМС України від 30.08.2016 року №218 в частині визнання недійсним (анулювання) бланку паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 та бланку паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 ;

- зобов`язання ДМС України проінформувати Адміністрацію Державної прикордонної служби України, Службу безпеки України, Міністерство внутрішніх справ України та Національний банк України про визнання протиправним та скасування наказу ДМС України від 30.08.2016 року №218 в частині визнання недійсним (анулювання) бланку паспорта громадянина України НОМЕР_1 .

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.06.2019 року позов задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуваний наказ прийнято за відсутності передбачених Законом України «Про громадянство України» правових підстав за відсутності проведення службової перевірки за фактом оформлення Позивачу бланків паспортів та доказів відсутності в останнього права на набуття громадянства України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Свою позицію обґрунтовує тим, що паспортні документи були видані Позивачу після початку тимчасової окупації АР Крим Російською Федерацією, доказів прийняття останнього до громадянства України матеріали справи не містять, а довідка про реєстрацію особи громадянином України подана до суду з порушенням процедури подання доказів. Окремо звертає увагу, що проведення службового розслідування за фактом оформлення паспорту громадянина України можливе лише за наявності факту (інформації) про його персоналізацію у визначеному порядку з дотриманням процедури, особі, яка набула громадянство України відповідно до закону.

Після усунення визначених в ухвалі від 27.08.2019 року про залишення апеляційної скарги без руху недоліків ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2019 року відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 16.10.2019 року.

У відзиві на апеляційну скаргу Позивач просить відмовити в її задоволенні. В обґрунтування своєї позиції, яка повністю збігається з мотивами й висновками суду першої інстанції, додатково зазначає, що Апелянтом було залишено поза увагою факт набуття громадянства України Позивачем у 2013 році. Крім того, підкреслює, що Верховним Судом вже неодноразово підтверджено правильність висновків суду першої інстанції в аналогічних справах.

У судовому засіданні представник Відповідача доводи апеляційної скарги підтримав та просив суд її вимоги задовольнити повністю з викладених у ній підстав.

Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибув.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника апелянта, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

Як встановлено судом першої інстанції, згідно довідки Головного управління ДМС України в АР Крим від 21.08.2013 року №16 ОСОБА_1 , що народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дакахлія, Єгипет, з 21.08.2013 року є громадянином України на підставі ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» (а.с. 68).

13.03.2014 року Джанкойським РВ ГУ ДМС України в АР Крим ОСОБА_1 було видано паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 (а.с. 11-13). Крім того, 10.04.2014 року Позивачу органом №0126 було видано паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_2 ( а.с. 10-а).

Наказом ДМС України від 30.08.2016 року №218 у зв`язку з тимчасовою окупацією Автономної республіки Крим, а також окремих районів, міст та селищ Донецької та Луганської областей згідно переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють своїх повноважень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють своїх повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», ураховуючи положення статті 7 Закону України «Про основи національної безпеки України», визнано недійсним (анульованим), зокрема, бланк паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 та бланк паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 .

Крім того, пунктом 2 наказу приписано ДГПР ( ОСОБА_2 ) забезпечити інформування Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України, Національної поліції України, Міністерства закордонних справ України та Національного банку України про визнання недійсними (анульованими) бланків, зазначених у пункті 1 цього наказу (а.с. 19-20).

На підставі встановлених вище обставин, виходячи з системного аналізу приписів ст. ст. 3, 5, 6, 8 Закону України «Про громадянство України», Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС України від 13.04.2012 року №320, а також Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року №302, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки належних правових підстав для прийняття оскаржуваного наказу в частині, що стосується Позивача, у Відповідача не було.

З таким висновком суду першої інстанції не можна не погодитися з огляду на таке.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб, визначаються Законом України «Про громадянство України» (тут і надалі у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон).

Перелік осіб, які належать до громадян України, визначено у ст. 3 вказаного Закону, в якій, до того ж зазначено, що документами, що підтверджують громадянство України, є: паспорт громадянина України; паспорт громадянина України для виїзду за кордон; тимчасове посвідчення громадянина України; дипломатичний паспорт; службовий паспорт; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну.

Положеннями статті 6 Закону регламентовано підстави набуття громадянства України, зокрема, за територіальним походженням.

За правилами ч. ч. 1, 7 ст. 8 Закону особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.

Датою набуття громадянства України у випадках, передбачених цією статтею, є дата реєстрації набуття особою громадянства України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 13.04.2012 року №320 затверджено порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України (далі - Порядок № 320), який був чинним на час виникнення спірних правовідносин.

Пунктом 10.4 Порядку № 320 передбачено, що погашаються, уважаються недійсними та знищуються паспорти: які обмінюються у зв`язку зі зміною (переміною) прізвища, імені та по батькові; у разі встановлення розбіжностей у записах (невідповідність записів, зроблених у паспорті, записам в інших документах); у разі непридатності паспорта для користування (пошкодження з різних причин, утрата фотокартки); осіб, громадянство України яких припинено; знайдені, замість яких видано нові; померлих громадян; зіпсовані під час заповнення; оформлені з порушенням вимог чинного законодавства України; не отримані власником протягом року.

У разі оформлення паспорта з порушенням вимог чинного законодавства керівником територіального органу (територіального підрозділу) проводиться службове розслідування, за результатами якого складається висновок у двох примірниках, який надсилається до Державної міграційної служби України для затвердження керівником відповідного структурного підрозділу ДМС України. Перший примірник затвердженого висновку зберігається в ДМС України, другий - у територіальному органі (підрозділі).

Якщо паспорт, який підлягає знищенню, видавався іншим територіальним підрозділом, до цього територіального підрозділу надсилається повідомлення за формою, наведеною у додатку 21 цього Порядку.

У випадках знищення паспортів, зіпсованих при заповненні, у Книзі обліку проставляється відмітка про псування паспорта із зазначенням номера і дати затвердження акта про знищення паспорта, а в графі 1 наклеюється вирізка з бланка паспорта громадянина України, де зазначено серію і номер паспорта.

Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року №302 (далі - Порядок № 302).

Згідно п. п. 39, 40 Порядку №302 (тут і надалі у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) за наявності підстав, зазначених у цьому Порядку, раніше виданий паспорт підлягає вилученню, поверненню державі, знищенню або тимчасовому затриманню.

Особа, стосовно якої громадянство України припинено відповідно до Закону №2235-ІІІ, зобов`язана у порядку та строки, встановлені законодавством про громадянство України, повернути паспорт територіальному підрозділу ДМС, що здійснив його оформлення та видачу.

Приписи п. 43 Порядку №302 визначають, що забороняється вилучення в особи паспорта, крім випадків, передбачених законом, зокрема взяття паспорта в заставу.

Відповідно до п. 44 Порядку № 302 територіальні органи чи територіальні підрозділи ДМС мають право вилучити, а також тимчасово затримати паспорти, які оформлені з порушенням вимог законодавства, підроблені, або в інших випадках, передбачених законом. Під час вилучення або тимчасового затримання паспорта складається відповідний акт встановленого МВС зразка та видається відповідна довідка.

За правилами п. 45 Порядку № 302 паспорт вважається недійсним у разі: 1) коли він підлягає обміну у зв`язку із зміною інформації, внесеної до паспорта (крім додаткової змінної інформації); 2) встановлення розбіжностей у записах (невідповідність записів, зроблених у паспорті, записам в інших документах); 3) непридатності паспорта для подальшого використання; 4) припинення особою громадянства України; 5) коли він заявлений як втрачений або викрадений; 6) смерті особи, якій було видано паспорт; 8) оформлення паспорта з порушенням вимог законодавства.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, приймаючи оскаржуваний наказ, Відповідач керувався ст. 7 Закону України «Про основи національної безпеки України» та постановою Кабінету Міністрів України від 17.11.2014 року №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють своїх повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення». Разом з тим, посилання на норму Закону України «Про громадянство України» або будь-якого іншого нормативно-правового акту, на підставі якого ДМС України прийнято оскаржуваний наказ, відсутнє.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що посилання Відповідача на зазначене законодавство не може бути підставою для визнання недійсним бланку паспорту, оскільки не регулює спірних відносин. Викладене, у свою чергу, вказує на неможливість визначення правової підстави прийняття зазначеного наказу.

При цьому судова колегія вважає за необхідне підкреслити, що бланки паспортів не можуть вважатися недійсним як такі, дія яких не відбулася, оскільки у 2014 році вказані бланки було використано для видачі позивачу паспорта громадянина України та паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Судом апеляційної інстанції враховується, що фактично підставою для визнання недійсним паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 та паспорта громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_2 слугувало твердження ДМС України про те, що оформлення вищевказаних паспортів ОСОБА_1 відбулося з порушенням вимог законодавства.

Разом з тим, за правилами п. 46 Порядку № 302 у разі оформлення паспорта з порушенням вимог законодавства керівник територіального підрозділу ДМС проводить службову перевірку, за результатами якої складається висновок у двох примірниках, який надсилається до ДМС для затвердження керівником відповідного структурного підрозділу апарату ДМС. Перший примірник затвердженого висновку зберігається в ДМС, другий - у територіальному підрозділі ДМС.

Відповідно до п. 47 Порядку № 302 недійсні паспорти анулюються шляхом пробиття не менш як одного отвору в машинозчитуваній зоні, після чого знищуються.

Знищення недійсних паспортів здійснюється комісією в складі не менше трьох посадових осіб територіального органу та територіального підрозділу ДМС, яка складає акт про списання та знищення недійсних паспортів у трьох примірниках. Недійсні паспорти знищуються щомісяця згідно з актом про знищення недійсних паспортів (п. п. 48, 49 Порядку № 302).

Згідно п. 50 Порядку №302 територіальний підрозділ ДМС у випадках, передбачених пунктом 45 цього Порядку, з використанням відомчої інформаційної системи ДМС вносить до Реєстру інформацію про факт визнання недійсним та про знищення паспорта, який було оформлено із застосуванням засобів Реєстру, або інформує про це територіальний підрозділ ДМС, що видав паспорт (у разі визнання недійсним чи знищення паспорта зразка 1993 року).

Майже аналогічно приписами Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, його тимчасового затримання та вилучення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2014 року № 152 (далі - Порядок №152) у редакції від 12 грудня 2014 року, урегульовано такі дії щодо паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Суд першої інстанції обґрунтовано підкреслив, що ДМС України не проводилась службова перевірка за фактом оформлення бланку паспорту чи бланку паспорта громадянина України для виїзду за кордон з порушенням вимог законодавства, висновок за результатами перевірки не складався. Який саме документ, подія або законодавчий припис слугували фактичною передумовою для ініціювання проведення перевірки правомірності видачі бланку паспорта громадянина України та бланку паспорта громадянина України для виїзду за кордон Відповідачем не зазначено.

Натомість, судова колегія вважає, що тимчасова окупація АР Крим, на яку посилається Відповідач в оскаржуваному наказі, сама по собі не може вважатися належною підставою для прийняття рішення про визнання недійсним бланків паспортів Позивача. Крім того, ця подія мала місце у 2014 році, в той час як рішення про визнання недійсним бланку паспортів ОСОБА_1 прийнято Відповідачем лише у 2016 році.

Доводи ДМС України про те, що ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження факту набуття громадянства України за територіальним походженням у порядку, визначеному законодавством, не є доказом правомірності дій Відповідача у межах спірних правовідносин та не спростовують факту недотримання міграційним органом встановленого порядку визнання недійсним бланку паспортів.

Крім того, ДМС України не надано доказів, які б свідчили про подання Позивачем під час оформлення паспорту громадянина України для виїзду за кордон свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, чи приховування позивачем будь-якого суттєвого факту, за наявності якого Позивач не мав права набути громадянство України.

Отримавши паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 та паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_2 ОСОБА_1 надалі добросовісно вважала, що нею додержано вимоги закону щодо набуття громадянства України.

З урахуванням наведеного судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що паспорт громадянина України та паспорт громадянина України для виїзду за кордон було отримано Позивачем на підставі Закону України «Про громадянство України», а тому наявні всі правові підстави для задоволення позовних вимог.

Посилання Апелянта на неможливість врахування в якості доказу наданої Позивачем до суду першої інстанції довідки ГУ ДМС в АР Крим від 21.08.2013 року №16 з огляду на подання її поза межами встановлених строків без направлення іншим учасникам справи та відсутності в установленому місці відтиску печатки судовою колегією оцінюється критично, оскільки, по-перше, направлення додаткових пояснень іншим учасникам справи КАС України не передбачено, по-друге, наявність відтиску печатки на підписі заступника начальника ГУ ДМС України в АР Кримі спростовує твердження ДМС України про те, що згадана довідка не відповідає вимогам чинного на момент її видачі наказу МВС України від 16.08.2012 року №715 «Про затвердження зразків документів, які подаються для встановлення належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, та журналів обліку».

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державної міграційної служби України - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 червня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді О.В. Епель

А.Б. Парінов

Повний текст постанови складено « 16» жовтня 2019 року.