Справа № 559/1487/19
Суддя: Ралець Р. В.
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 559/1487/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області,

в складі головуючого судді Ралець Р.В.

секретаря судового засідання Протас Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дубно адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до лейтенанта поліції старшого інспектора ВБДР ЗПП в Рівненській області ДПП Шебанова Андрія Сергійовича, про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до лейтенанта поліції старшого інспектора ВБДР ЗПП в Рівненській області ДПП Шебанова Андрія Сергійовича про скасування постанови серії ДП18 № 511538 від 25.06.2019 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 та ч.8 ст.133-1 КУпАП України.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до винесеної постанови він визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 та ч.8 ст.133-1 КУпАП України. Як зазначено в постанові, позивача 25.06.2019 о 05 год. 45 хв. на вул. Грушевського було зупинено працівником поліції, який повідомив, що ним були порушені правила керування транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення. Після чого була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.121 та ч.8 ст.133-1КУпАП України у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Позивач вважає, що постанова є протиправною та підлягає скасуванню виходячи з наступного. Згідно з постановою, його було притягнуто до відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП за те, що керував автомобілем який має технічні несправності, а саме встановлені шини з різними протекторами, чим порушив вимоги стандартів ДСТУ 3649:2010 та п.31.4.7 ПДР України. На момент зупинки, позивачем було пошкоджено колесо та встановлено запасне, оскільки попереднє було пробите. Тобто, коли його було зупинено інспектором, він рухався на шиномонтаж, щоб замінити колесо. Даний факт підтверджується товарним чеком, який видано на СТО 25.06.2019.

Також, притягнуто до відповідальності за ч.8 ст.133-1 КУпАП за зберігання транспортних засобів, що використовуються для перевезення пасажирів на комерційній основі, поза встановленими місцями їх стоянки. На момент складання постанови транспортний засіб їхав з встановленого місця стоянки до шиномонтажу, тому інспектор не міг знати, що транспортний засіб зберігається не у встановленому місці.

З огляду вищевказаного позивач вважає, що інспектором не надано належну оцінку обставинам справи при складанні постанови та не було доведено обставин вчинення адміністративного правопорушення.

В судове засідання позивач не з`явився, будучи належно повідомленим про день, час та місце розгляду справи, попередньо подавши заяву, в якій просить провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень. У встановлений судом строк відзив до суду не подав.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Вказані обставини, відповідно ст.33 КУпАП мають враховуватись і при накладенні адміністративних стягнень.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити, в тому числі: опис обставин, установлених під час розгляду справи (ч.1 ст.283 КУпАП).

З описової частини постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 511538, складеної відповідачем вбачається, що ОСОБА_1 , керував т/з який використовується для перевезення пасажирів, здійснив зберігання транспортного засобу поза встановленим місцем стоянки та має механічні несправності, а саме встановлені шини з різними протекторами, чим порушив п. 31.4.5г та п. 36.1 ПДР України ДСТУ 3649:2010. Позивача визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 та ч.8 ст.133-1 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. (а.с. 6)

Підпункт 1 п. 31.5 ПДР України, передбачає, що у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Також законодавством чітко передбачено перелік несправностей, при яких забороняється подальший рух транспортних засобів, даний перелік визначений п.31.6 ПДР України, при цьому пошкодження колеса і тимчасове встановлення запасного колеса в даному переліку відсутнє.

Відповідно до товарного чека від 25.06.2019, наданого позивачем, йому нараховано 130 грн. за монтаж, балансування та зйомку колеса (а.с. 7).

При вирішенні справи суд керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права і свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість держави (статті 3, 8 Конституції України, ст. 8 КАС України).

Зі змісту частини 3 ст. 62 Конституції України вбачається, що усі сумніви щодо доведеності вини особи слід тлумачити на її користь.

Згідно з ч.1 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, частиною 1 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Між тим, відповідач зазначеного обов`язку не виконав та не надав зазначений строк судом доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, склад якого передбачено ч.1 ст. 126 КУпАП.

Сама по собі наявність постанови не підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне із таких рішень: залишає постанову без зміни; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні порушення, ст. 77, 241-246, 286 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до лейтенанта поліції старшого інспектора ВБДР ЗПП в Рівненській області ДПП Шебанова Андрія Сергійовича (місцезнаходження: вул. С. Бандери, 14 м.Рівне) про скасування постанови - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 511538 винесену 25.06.2019 лейтенантом поліції старшим інспектором ВБДР ЗПП в Рівненській області ДПП Шебановим Андрієм Сергійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 та ч.8 ст.133-1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 850 грн. - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.121 та ч.8 ст.133-1 КУпАП - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області, протягом десяти днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: