Справа № 1.380.2019.002615
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/9046/19

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.

суддів Большакової О.О., Гінди О.М.

за участі секретаря судового засідання Болюк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року (суддя Коморний О.І., м. Львів, повний текст судового рішення складено 22 липня 2019 року) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Про Тек Вікна Україна» до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Про Тек Вікна Україна» 24.05.2019 звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11.02.2019 № в частині накладення штрафу у розмірі 10% (в сумі 42019,13 грн) за порушення граничного терміну реєстрації податкової накладної від 31.12.2018 №31, зменшивши нараховану суму грошового зобов`язання до 5947,84 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на безпідставність винесення контролюючим органом податкового повідомлення-рішення, оскільки господарської операції між сторонами господарських правовідносин не відбулось, послуг не було надано, а відтак податкова накладна від 31.12.2018 №31 зареєстрована помилково. Крім того, позивач 02.01.2019 склав та зареєстрував в ЄРПН розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №1 до податкової накладної від 31.12.2018 №31, згідно з яким зменшено суму податкового зобов`язання та податкового кредиту за вказаною податковою накладною на 420191,25 грн. На переконання позивача, враховуючи, що надання послуг фактично не відбулось, відповідно і обов`язку щодо реєстрації податкової накладної від 31.12.2018 №31 в ЄРПН не виникає, а відтак відсутні і підстави для застосування штрафних санкцій за недотримання покладеного на платників податку обов`язку.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року у справі №1.380.2019.002615 заявлений позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що за результатами проведення камеральної перевірки з питань своєчасності реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за червень 2017 року та листопад-грудень 2018 року встановлено порушення позивачем терміну реєстрації податкової накладної від 31.12.2018 №31, що спричинило порушення пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України.

Позивач у письмовому відзиві на апеляційну скаргу вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим, прийнятим з врахуванням всіх обставини справи та таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що 11.02.2019 Головним управлінням ДФС у Львівській області проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних в ЄРПН за червень 2017 року, та листопад, грудень, 2018 року ТОВ «Про Тек Вікна Україна», за результатами якої складено акт № 000259/13-01-52-12/33562377. Перевіркою встановлено, що ТОВ «Про Тек Вікна Україна`у червні 2017 року та листопаді-грудні 2018 року порушило термін реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям-платникам податку на додану вартість. А тому, ТОВ «Про Тек Вікна Україна» порушено пункт 201.10 статті 201 ПК України, що згідно пункту 120-1.1 статті 120-1 цього ж Кодексу тягне за собою накладення на платника штрафу у розмірі 10% від суми ПДВ, зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування.

На підставі складеного за наслідками камеральної перевірки акта відповідачем 11.02.2019 прийнято податкове повідомлення-рішення № про застосування до позивача за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ штрафу в загальній сумі 47966,97 грн., з розрахунком такого.

Вважаючи такі дії відповідача неправомірними позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що внаслідок відсутності господарської операції, жодних податкових зобов`язань у позивача не виникло, а отже був відсутній обов`язок складати, реєструвати і надавати контрагенту податкову накладну. Відтак помилкове виписування податкової накладної не тягне за собою жодних наслідків передбачених пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із пунктом 201.1 статті 201 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.7 статті 201 ПК України визначено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до норм пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем). У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Згідно із пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів.

Таким чином, аналіз змісту вищенаведених норм дає підстави для висновку, що штрафні (фінансові) санкції, згідно з пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України, можуть бути застосовані лише у разі, якщо платник податків - продавець товарів/послуг був зобов`язаний, відповідно до вимог ПК України, скласти та зареєструвати податкову накладну у зв`язку з настанням однієї з подій: постачання товарів/послуг або надходження коштів від покупця як авансу.

Вказаний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 червня 2018 року у справі №813/4556/16 та в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України враховується судом апеляційної інстанції при вирішенні цієї справи.

Разом з тим, з матеріалів справи встановлено та сторонами не заперечується, що господарських операцій, які були б підставою для складання податкової накладної від 31.12.2018 №31, між ТОВ «Про Тек Вікна Україна» та ТОВ «Фуджікура Аутомотів Україна Львів» не здійснювалося.

З цього приводу, апеляційний суд зазначає, що пунктом 198.6 статті 198 ПК України зазначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Відповідач у справі не спростовує доводи позивача, що податкова накладна від 31.12.2018 №31 була виписана за відсутності факту здійснення господарської операції, тому жодної з підстав, передбаченої пунктом 201.7 статті 201 ПК України, для формування цієї податкової накладної у позивача не виникло.

Відтак, колегія суддів зазначає, що податкова накладна взагалі не підлягала складенню, оскільки станом на дату її виписування не відбулось будь-якої господарської операції, яка б зумовлювала обов`язок скласти та зареєструвати податкову накладну.

Вказана обставина щодо помилкового подання позивачем податкової накладної від 31.12.2018 №31 та факт нездійснення господарської операції (ненадання послуг) між ТОВ «Про Тек Вікна Україна» та ТОВ «Фуджікура Аутомотів Україна Львів» підтверджується листом ТОВ «Фуджікура Аутомотів Україна Львів» від 12.03.2019 №01-01/286. Відтак, у зв`язку з тим, що господарської операції між сторонами господарських правовідносин не відбулось, послуг не було надано, 02.01.2019 ТОВ «Про Тек Вікна Україна» складено розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №1 до податкової накладної від 31.12.2018 №31, згідно з яким було зменшено суму податкового зобов`язання та податкового кредиту за вказаною податковою накладною на 420191,25 грн.

Враховуючи те, що господарські операції між позивачем та ТОВ «Фуджікура Аутомотів Україна Львів» фактично не відбулися, відповідно і обов`язку щодо реєстрації податкової накладної в ЄРПН у позивача як платника податку не виникає, а відтак відсутні і підстави для застосування штрафних санкцій за недотримання покладеного на платників податку обов`язку.

Такі висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 26 червня 2018 року у справі №813/4556/16, від 06 серпня 2018 року у справі №802/1198/16-а, від 22 серпня 2018 року у справі №820/4308/16.

Підсумовуючи, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції про те, що за податковою накладною від 31.12.2018 №31 по взаємовідносинах з ТОВ «Фуджікура Аутомотів Україна Львів», жодних податкових зобов`язань у позивача не виникло, внаслідок відсутності господарської операції, оскільки в даному випадку мала місце лише фактична помилка, яка виправлена позивачем шляхом складення відповідних розрахунків коригування сум ПДВ на підставі прямо передбаченої спеціальної норми, а саме пункту 192.1 статті 192 ПК України.

Так, як у позивача був відсутній обов`язок скласти та зареєструвати податкову накладнувід 31.12.2018 №31, а помилкове виписування останньої не тягне за собою жодних наслідків, які передбачені пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України, тому суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій та, як наслідок, протиправність прийнятого Головним управлінням ДФС у Львівській області податкового повідомлення-рішення від 11.02.2019 № в частині накладення штрафу у розмірі 10% (в сумі 42019,13 грн) за порушення граничного терміну реєстрації податкової накладної від 31.12.2018 №31.

Доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, та є тотожними відзиву на адміністративний позов, факти та мотивування яких повністю спростовуються матеріалами справи та обставинами, які повно та об`єктивно були встановлені судом першої інстанції при вирішенні спірного питання.

Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Згідно з частиною другою статті 6 КАС України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені відповідачем в апеляційній скарзі доводи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Керуючись ч.3 ст.243, 308, 310, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді О. М. Гінда
О. О. Большакова
Повне судове рішення складено 16 жовтня 2019 року.