Справа № 520/7596/19
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 р.Справа № 520/7596/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Перцової Т.С. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представник апелянта (ТОВ"Формленд") ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Богуцької В.В.,

представника третьої особи (ДП "Нац. інф. сист.") ОСОБА_3 О.В.,

представника третіх осіб (Шеметової О.В.. ОСОБА_4 , ТОВ "Теллус-М") Ашурової А.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРМЛЕНД" та Міністерства юстиції України на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 19.08.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Чудних С.О., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022 по справі № 520/7596/19

за позовом Державного реєстратора Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Гаспаряна ОСОБА_5

до Міністерства юстиції України

треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю "Теллус-М", ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , Державний реєстратор Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області Чернолясова Тетяна Віталіївна, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Чуприна Галина Олександрівна, Державне підприємство "Національні інформаційні системи"

про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.08.2019 року заяву Державного реєстратора Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Гаспарян Гамлета ОСОБА_7 про забезпечення позову по адміністративній справі за позовом Державного реєстратора Печенізької районної державної адміністрації Харківської області ОСОБА_8 до Міністерства юстиції України, треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю "Теллус-М", ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , Державний реєстратор Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області Чернолясова Тетяна Віталіївна, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Чуприна Галина Олександрівна, Державне підприємство "Національні інформаційні системи" про визнання протиправним та скасування наказу - задоволений частково.

Забезпечено позов шляхом зупинення дії наказу Міністерства юстиції України №2174/5 від 17.07.2019, прийнятого на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 15.07.2019 до набрання рішенням суду законної сили.

В задоволенні іншої частини заяви - відмовлено.

Не погодившись з зазначеною ухвалою, відповідачем Міністерством юстиції України та третьою особою Товариством з обмеженою відповідальністю "ФОРМЛЕНД" подано апеляційні скарги.

Обидві апеляційні скарги обґрунтовані тим, що приймаючи зазначене рішення суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору. Так скаржники вказують, що зупиняючи дію оскаржуваного наказу, суд фактично вирішив справу.

Відповідачем також подано відзив на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРМЛЕНД", в якому посилаючись на необґрунтованість оскаржуваної ухвали, просив суд її скасувати.

Представник відповідача Міністерства юстиції України та представник третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРМЛЕНД" в судовому засіданні свої апеляційні скарги підтримали в повному обсязі, посилаючись на мотиви та доводи, викладені в апеляційних скаргах.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти апеляційних скарг та зазначив, що ухвала суду першої інстанції є правомірною та обґрунтованою і підстав для її скасування не вбачає.

Представники третіх осіб Державного підприємства "Національні інформаційні системи" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Теллус-М" погоджуючись з мотивами та доводами своїх апеляційних скарг, просили суд скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 19.08.2019 року.

Враховуючи, що апелянти оскаржують ухвалу суду першої інстанції лише в частині задоволення заяви про забезпечення позову, колегія суддів не вбачає підстав для надання правової оцінки ухвали суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні заяви, в межах розгляду даних апеляційних скарг.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційних скарг відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представників позивача, відповідача, третіх осіб: Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРМЛЕНД", Державного підприємства "Національні інформаційні системи", Товариства з обмеженою відповідальністю "Теллус-М", перевіривши доводи та вимоги апеляційних скарг, відзив на апеляційну скаргу, ухвалу суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного наказу до набрання законної сили рішенням суду по суті у даній справі, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Приписами ч.ч.1,2 статті 150 КАС України встановлено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Поряд з тим, згідно з ч.4 ст.150 КАС України, подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Частиною першою ст.151 КАС України встановлено, що позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Отже, системний аналіз наведених вище норм діючого КАС України дозволяє дійти висновку про те, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову; для задоволення судом поданого позивачем клопотання про забезпечення адміністративного позову останній має обґрунтувати необхідність задоволення такого клопотання та довести, що незадоволення клопотання призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених ч.2 ст.150 КАС України.

З аналізу вищезазначеного слід зазначити, що приписи ст.150 КАС України передбачають, що обов`язковою передумовою вжиття заходів для забезпечення позову - є саме обґрунтована заява сторони із зазначенням очевидних ознак можливості заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника (позивача). А під час розгляду клопотання щодо вжиття заходів для забезпечення позову суд, в свою чергу, повинен, виходячи з конкретних доказів, оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

При цьому, інститут забезпечення адміністративного позову, згідно зі ст.ст.2,150,151 КАС України, повинен відповідати завданню адміністративного судочинства - забезпечувати захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових, чи службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи з забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

З огляду на зазначене, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

У свою чергу, згідно з Рекомендаціями №R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи від 13.09.1989р., рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

Зупиняючи дію оскарженого наказу Міністерства юстиції України № 2174/5 від 17 липня 2019 року, суд першої інстанції не надавав правової оцінки правомірності цього наказу, не вказував на протиправність спірного наказу.

Колегія суддів наголошує, що вжиття заходів забезпечення адміністративного позову у даному випадку буде мати наслідком збереження існуючого становища до розгляду справи по суті, при цьому, заходи забезпечення адміністративного позову, про які у своїй заяві просить позивач, відповідають предмету адміністративного позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

Отже, доводи апелянтів стосовно того, що зупиняючи дію оскаржуваного наказу, суд фактично вирішив справу є помилковими.

Так, зупинення дії оскаржуваного наказу Міністерства юстиції України № 2174/5 від 17 липня 2019 року, яким обмежено доступ позивача до Державного реєстру речових прав, про що просить позивач у заявленому клопотанні, не скасовує його чинність, ніяк не змінює обсягу прав та обов`язків сторін у спорі, а лише тимчасово забороняє застосування передбачених цим наказом заходів до вирішення спору у даній справі.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного наказу до набрання законної сили рішенням суду по суті у даній справі.

Колегія суддів зазначає, викладені у апеляційних скаргах доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

Керуючись ч. 4 ст. 241, ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРМЛЕНД" та Міністерства юстиції України залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 19.08.2019 року по справі № 520/7596/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді Т.С. Перцова О.В. Присяжнюк
Повний текст постанови складений та підписаний 18.10.2019 року