Справа № 804/2975/17
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2019-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 жовтня 2019 року м. Дніпросправа № 804/2975/17

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні в м. Дніпрі

апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 червня 2017 року (головуючий суддя - Букіна Л.Є.) в адміністративній справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мета ОІЛ»

до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області

про визнання протиправними наказу та припису, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мета ОІЛ» (далі - Позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (далі - Відповідач), в якому просило визнати протиправними наказ ГУ Держпраці у Дніпропетровській області про призначення позапланової перевірки від 10.04.2017р. №674-П та припис від 18.04.2017р. №133/4.1-13-96.

В обґрунтування адміністративного позову Позивач зазначив про те, що у зверненні, яке стало підставою для проведення позапланової перевірки ГУ Держпраці у Дніпропетровській області, відсутні ідентифікаційні дані про особу, права якої порушено, та не зазначені самі правопорушення, які були допущені ТОВ «Мета Оіл», а тому підстави для перевірки були відсутні. Також Позивач вказав, що припис, складений провідним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Дніпропетровському регіоні Лазарєвим І.М. від 18.04.2017 р. №133/4.1-13-96, є протиправним, оскільки його складено за результатами позапланової перевірки на підставі невиконання запиту від 13.04.2017р. №738/4.1-13, оскільки даний запит є незаконним внаслідок того, що запитувана інформація та документи не мають ніякого відношення до предмету перевірки.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 червня 2017 року адміністративний позов задоволено частково (а.с.103-105).

Визнано протиправним та скасовано припис провідного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Дніпропетровському регіоні Лазарєва І.М. від 18.04.2017 р. №133/4.1-13-96.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи постанову суд першої інстанції, зокрема, виходив із того, що зі змісту листа Держпраці України від 22.03.2017 р. № 1331/4.3/4.1-зв-17 вбачається, що доручено по-перше розглянути звернення, та за результатами його розгляду Відповідач мав право дійти висновку про неможливість проведення перевірки через відсутність викладених у зверненні порушень прав та інтересів заявника. Суд першої інстанції зазначив, що наказ ГУ Держпраці у Дніпропетровській області від 10.04.2017 р. №674-П прийнято протиправно, проте, враховуючи, що на момент звернення Позивача до суду дію зазначеного наказу вже вичерпано, відсутнє право, що підлягає захисту. Разом із тим, враховуючи, що протиправним є наказ про призначення перевірки, відповідно неправомірним є припис, винесений за результатами виконання неправомірного наказу.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі Відповідач, посилаючись на неповноту встановлення обставин у справі, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема, тим, що Позивач допустив Відповідача до здійснення перевірки на підставі оспорюваного наказу та направлення, чим погодився з тим фактом, що наказ про призначення позапланової перевірки від 10 квітня 2017 року №674-П є таким, що відповідає вимогам законодавства. Крім того, Відповідач зазначив, що на момент звернення Позивача до суду першої інстанції дію спірного наказу вже вичерпано, а тому відсутнє право, що підлягає захисту, а тому наказ не може бути скасовано та визнано незаконним.

Представник Відповідача у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги.

Представник Позивача у судовому засіданні проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечував.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, кожного окремо, проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що на адресу Адміністрації Президента України надійшло звернення ОСОБА_1 щодо порушення вимог законодавства про працю керівництвом мережі АЗК SKY, на якій працював її син ОСОБА_2 , яке листом від 09.03.2017 року за №22/010302-04 направлено на адресу Державної служби України з питань праці.

Зазначене звернення направлено на адресу Головного управління Держпраці у Київській області листом від 22.03.2017 року. У супровідному листі доручено розглянути звернення та провести перевірку додержання законодавства про працю, яке 31.03.2017 року направлено за належністю ГУ Держпраці у Дніпропетровській області, та отримано останнім 06.04.2017.

Наказом ГУ Держпраці у Дніпропетровській області від 10.04.2017 року №674-П «Про призначення позапланової перевірки» призначено проведення позапланової перевірки додержання законодавства про працю у ТОВ «Мета Оіл»; термін проведення перевірки з 11.04.2017 року по 18.04.2017 року.

Наказ та направлення на перевірку вручено представнику підприємства 13.04.2017 року.

Підставою для прийняття наказу було звернення гр. ОСОБА_1 , на підставі згоди Держпраці на проведення перевірки від 22.03.2017 р. № 1331/4.3/4.1-зв-17.

Під час проведення перевірки контролюючим органом Позивачу надано запит від 13.04.2017р. №738/4.1-13 про надання наступних документів та інформації: пояснення стосовно ОСОБА_2 (чи працював у Позивача), надання книги обліку трудових книжок підприємства, книги реєстрації наказів про прийом на роботу та звільнення з підприємства або іншого аналогічного документу, табелі обліку робочого часу за останні 3 роки.

За результатами розгляду запиту Позивачем документи, що запитувались, не надано, проте надано відповідь, що ОСОБА_3 на підприємстві не працював.

ГУ Держпраці у Дніпропетровській області складено акт перевірки додержання суб`єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 18 квітня 2017 року №133/4.1-13, яким встановлені наступні порушення: ч.1 ст. 259 Кодексу законів про працю від 10.12.1971 № 322-VIII та ч.4 ст. 35 Закону України від 24.03.1995 № 108/95-ВР «Про оплату праці», а саме: ненадання інформації про оплату праці перевіряючому органу.

На підставі акту перевірки провідним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Дніпропетровському регіоні Лазарєвим І.М. складено припис від 18.04.2017 року №133/4.1-13-96.

Згідно припису від 18.04.2017 року №133/4.1-13-96 ТОВ «Мета Оіл» необхідно усунути порушення та забезпечити виконання вимог ч.1 статті 259 КЗпП, ч.4 статті 35 ЗУ №108; надалі постійно дотримуватись вимог чинного законодавства. Термін виконання припису встановлено до 15 травня 2017 року.

Процедуру проведення Державною інспекцією України з питань праці та її територіальними органами перевірок додержання законодавства з питань праці у межах повноважень, визначених Конвенціями Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 08.09.2004 року № 1985-IV, та №129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 08.09.2004 року № 1986-IV, Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», постановою Кабінету Міністрів України від 17.11.2010 року №1059 «Про затвердження критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності суб`єктами господарювання у частині додержання вимог законодавства про працю та визначається періодичність здійснення планових заходів державного нагляду (контролю)», Положенням про Державну інспекцію України з питань праці, затвердженим Указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 386, Порядком проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженим наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 р. №390 (далі - Порядок №390).

Так, згідно абз.3 пункту 3 Порядку №390 позапланова перевірка проводиться незалежно від кількості раніше проведених перевірок за наявності підстав, визначених Законом України „Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Відповідно до ч.1 статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» підставами для здійснення позапланових заходів є, зокрема, звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності).

Як вбачається зі змісту звернення, на підставі якого призначено проведення перевірки, у ньому викладені обставини щодо порушення прав та інтересів іншої особи, а не заявника, що виключало можливість призначення перевірки викладених у цьому зверненні питань, навіть за наявності згоди на її проведення.

Зі змісту листа Держпраці України від 22.03.2017 р. №1331/4.3/4.1-зв-17 вбачається, що доручено по-перше розглянути звернення, та за результатами його розгляду Відповідач мав право дійти висновку про неможливість проведення перевірки через відсутність викладених у зверненні порушень прав та інтересів заявника.

На підставі викладеного суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що наказ ГУ Держпраці у Дніпропетровській області від 10.04.2017 р. №674-П прийнято протиправно.

У відповідності до висновків Верховного Суду, викладених у пункті 31 постанові від 12 грудня 2018 року у справі №805/420/17-а; провадження №К/9901/17692/18, порушення процедури призначення та власне проведення перевірки має наслідком неправомірність остаточного акта реагування, прийнятого за наслідками цієї перевірки (як її результату).

З огляду на викладене, враховуючи наведені висновки Верховного Суду, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції стосовно поширення наслідків протиправності спірного наказу на оскаржуваний припис, який також є протиправним і підлягає скасуванню.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про задоволення адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому постанову суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 13 червня 2017 року необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги Відповідача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 310, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 червня 2017 року №804/2975/17 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

В повному обсязі постанова складена 16 жовтня 2019 року.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова