Справа № 460/957/19
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2019-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/8373/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Іщук Л. П.,

суддів Онишкевича Т. В., Сеника Р. П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 11 червня 2019 року, ухвалене головуючим суддею Друзенко Н. В. у м. Рівне, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

22 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області, в якому просив визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу від 09 листопада 2018 року за № Ф-73032-51 зі сплати заборгованості з єдиного внеску в сумі 14064,15 грн та зобов`язати відповідача привести у відповідність картку платника податків по єдиному соціальному внеску, врахувавши переплату з даного платежу на момент припинення ним діяльності в сумі 1755,39 грн.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що відповідачем безпідставно нараховано йому єдиний внесок за період з квітня по жовтень 2018 року в розмірі 14064,15 грн, оскільки з 16 вересня 2016 року він припинив здійснювати нотаріальну діяльність та відповідно не отримував дохід від такої діяльності як самозайнята особа.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 11 червня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, з покликанням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги факт припинення ним здійснення нотаріальної діяльності та анулювання реєстраційного посвідчення приватного нотаріуса, натомість підставою для сплати єдиного внеску самозайнятою особою є здійснення такою особою діяльності та отримання доходу від такої діяльності. Зазначає, що 14 січня 2019 року він повторно зареєстрований приватним нотаріусом, а тому в Єдиному реєстрі нотаріусів відсутні відомості про анулювання (зупинення, припинення) свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, апеляційний суд відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь головуючого судді, проаналізувавши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 20 лютого 2008 року ОСОБА_1 видано свідоцтво № НОМЕР_1 про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

27 березня 2008 року здійснено державну реєстрацію незалежної професійної діяльності позивача, а також взято його на облік як платника податків.

Згідно з витягом з інтегрованої картки платника податків, станом на 31 жовтня 2018 року за позивачем обліковується заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 14064,15 грн.

09 листопада 2018 року відповідачем надіслано ОСОБА_1 вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-73032-51 на загальну суму 14064,15 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем жодними доказами не підтвердив припинення ним здійснення нотаріальної діяльності та внесення до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків запису про припинення ним незалежної професійної діяльності, відтак, відповідачем правомірно складено і надіслано вимогу про сплату боргу від 09 листопада 2018 року № Ф-73032-51.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України «Про нотаріат», відповідно до частини першої статті 3 якого нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Статтею 32 Закону України «Про нотаріат» передбачено, приватний нотаріус сплачує податки, встановлені Податковим кодексом України.

Відповідно до підпункту 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України самозайнята особа це платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Порядок обчислення і сплати єдиного внеску встановлено положеннями Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», згідно з частин другої, третьої статті 9 якого, обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок. Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Відповідно до частини восьмої вказаної статті платники єдиного внеску, зазначені у пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 1 травня наступного року. Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік. У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця її останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

Водночас, перелік платників та особливості сплати єдиного внеску в залежності від категорії унормовано статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Так, згідно з пунктом 5 частини першої статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме нотаріальну діяльність, та отримують дохід від цієї діяльності, віднесені до платників єдиного внеску.

Отже, необхідними умовами для сплати нотаріусом єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження такою особою незалежної професійної нотаріальної діяльності та отримання доходу від такої діяльності.

Слід зазначити, що облік платників єдиного внеску передбачено статтею 5 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», відповідно до якої облік осіб, зазначених у пунктах 1, 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, ведеться в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування, а щодо застрахованих осіб, які є учасниками накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - учасниками накопичувальної пенсійної системи), - з національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, та Пенсійним фондом.

Взяття на облік осіб, зазначених у пунктах 1, 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється органом доходів і зборів шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників.

Водночас Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» для осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, передбачено процедуру зняття з обліку платників єдиного внеску, зокрема, згідно з абзацом 7 частини першої статті 5 зняття з обліку платників єдиного внеску, зазначених в пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, на яких не поширюється дія Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", - за їхньою заявою після проведення передбачених законодавством перевірок платників, звірення розрахунків та проведення остаточного розрахунку. Звільнення від сплати єдиного внеску у зв`язку із неотриманням доходу від нотаріальної діяльності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» не передбачено.

Так, з метою використання єдиної раціональної методики обліку платників податків і зборів у контролюючих органах наказом Міністерства фінансів України від 09 грудня 2011 року № 1588 затверджено Порядок обліку платників податків і зборів (далі - Порядок № 1588).

За змістом пункту 11.18 Розділу ХІ Порядку № 1588 зняття з обліку самозайнятих фізичних осіб як платників податків у контролюючих органах здійснюється у такому порядку: фізичні особи, які здійснюють незалежну професійну діяльність, знімаються з обліку після припинення такої незалежної діяльності, за наявності документально підтвердженої інформації відповідного державного органу, що реєструє таку діяльність або видає документи про право на заняття такою діяльністю (свідоцтва, дозволи, сертифікати тощо), та поданих до контролюючого органу за основним місцем обліку: заяви за формою № 8-ОПП, дата якої фіксується в журналі за формою № 6-ОПП.

Підтвердженням припинення незалежної професійної діяльності є відомості (витяг) відповідного реєстру, до якого вноситься інформація про державну реєстрацію такої діяльності, щодо припинення, або зупинення, або зміни організаційної форми відповідної діяльності з незалежної (індивідуальної) на іншу.

Положеннями статті 30 Закону України «Про нотаріат» встановлено підстави, за наявності яких припиняється нотаріальна діяльність приватного нотаріуса, зокрема, анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Статтею 12 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю може бути анульовано Міністерством юстиції України.

Згідно з частиною першою статті 30-1 Закону України «Про нотаріат» припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса здійснюється Головним управлінням юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головними управліннями юстиції в областях, містах Києві та Севастополі за наявності підстав, передбачених цим Законом, шляхом видання наказу про припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса.

Таким чином, анулювання Міністерством юстиції України свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю є підставою для видання наказу про припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса відповідним головним управлінням юстиції та відповідно підставою для зняття з обліку самозайнятих фізичних осіб як платників податків у контролюючих органах.

Доводи позивача, викладені у його позовній заяві та апеляційній скарзі, зводяться до того, що достатньою умовою для ненарахування йому єдиного внеску є факт нездійснення ним нотаріальної діяльності і відповідно неотримання доходу від здійснення такої діяльності та звернення до контролюючого органу.

Проте, з аналізу вищенаведених нормативно-правових актів вбачається, що підставою для ненарахування та несплати єдиного внеску самозайнятою особою є зняття її з обліку самозайнятих фізичних осіб як платників податків у контролюючих органах. Разом з тим, для внесення до Державного реєстру запису про припинення незалежної професійної діяльності фізичної особи, а відтак зняття з обліку платника єдиного внеску, є надання позивачем, разом із заявою за формою № 8-ОПП, документально підтвердженої інформації про анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю від органу, що видає свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю.

Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 25 червня 2019 року у справі № 820/2529/18.

Як встановлено з матеріалів справи, позивачем не було надано Головному управлінню ДФС у Рівненській області належних доказів припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса.

Більше того, позивачем не спростовано факту перебування його на обліку самозайнятих фізичних осіб як платників податків на момент винесення оскаржуваного вимоги про сплату боргу від 09 листопада 2018 року за № Ф-73032-51 зі сплати заборгованості з єдиного внеску в сумі 14064,15 грн, що свідчить про правомірність надіслання йому такої вимоги.

Також апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що доводи позивача про порушення відповідачем строку направлення оскаржуваної вимоги знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, однак, така обставина не спростовує факту наявності у позивача недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 14064,15 грн та законодавчо визначеного обов`язку останнього щодо її сплати.

Отже, апеляційний суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими, а відтак, задоволенню не підлягають, що судом першої інстанції правильно встановлено.

За наведених обставин, суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 311, 315, 316, 321, 322, 328 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 11 червня 2019 року у справі № 460/957/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді Т. В. Онишкевич
Р. П. Сеник
Повне судове рішення складено 18 жовтня 2019 року.