Справа № 200/6942/19-а
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2019-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2019 р. Справа№200/6942/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабіча С.І., за участю секретаря судового засідання Некрилової О.А. та представників сторін:

представника позивача Штукіна В.А.;

відповідача не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання незаконними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в якому просив суд:

- визнати дії Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в частині відмови в зарахуванні до страхового стажу періоду служби в Радянській Армії з 13 квітня 1979 року по 24 квітня 1981 року, а також роботи в кооперативі «Северное сияние» з 02 грудня 1991 року по 29 листопада 1994 року та призначенні пенсії за віком незаконними;

- зобов`язати Ясинуватське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу періоду служби в Радянській Армії з 13 квітня 1979 року по 24 квітня 1981 року, а також роботи в кооперативі «Северное сияние» з 02 грудня 1991 року по 29 листопада 1994 року та призначити пенсію за віком.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач 09 квітня 2019 року звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», проте йому протиправно рішенням відповідача відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу та не враховано майж 5 років стажу.

Відповідач надав письмовий відзив, проти задоволення позовних вимог заперечує, зазначив, що період роботи в кооперативі «Северное сияние» з 02 грудня 1991 року по 29 листопада 1994 року не враховано через порушення вимог інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 від 29 липня 1993 року, у зв`язку з виправленням у трудовій книжці, яке не засвідчене печаткою підприємства.

Період служби позивача в Радянській Армії з 13 квітня 1979 року по 24 квітня 1981 року не враховано через ненадання позивачем військового квитка чи довідки з військового комісаріату.

Відповідно до п.п. 1,2 ч.3 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі - КАС України) якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки.

Враховуючи викладене та повторну неявку у судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце розгляду даної справи, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 09 квітня 2019 року звернувся до Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про призначення пенсії відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та надав відповідні документи за переліком до заяви.

Рішенням Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 64 від 16 квітня 2019 року позивачу було відмовлено у призначенні пенсії з посиланням на відсутність необхідного страхового стажу роботи.

Із спірного рішення видно, що відповідач відмовив у зарахуванні до стажу роботи позивача період роботи в кооперативі «Северное сияние» з 02 грудня 1991 року по 29 листопада 1994 року, у зв`язку з порушенням вимог інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 від 29 липня 1993 року, у зв`язку з виправленням у трудовій книжці, яке не засвідчене печаткою підприємства.

Жодних посилань на неврахування період служби позивача в Радянській Армії з 13 квітня 1979 року по 24 квітня 1981 року через ненадання позивачем військового квитка чи довідки з військового комісаріату спірне рішення не містить.

Вказані періоди роботи та служби у Радянській Армії підтверджуються записами у трудовій книжці позивача НОМЕР_1 .

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень статті 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Згідно ч. 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок), встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

Згідно з п.п. 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 7 цього Порядку визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до п. 7 параграф б цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Пункт 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637 , у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до наведених норм позивачем разом із заявою про призначення пенсії надані необхідні документи на підтвердження трудового стажу.

Згідно зі ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.05.2018 року в справі №174/658/16-а (провадження №К/9901/201/17) оцінюватися судом мають саме підстави відмови у призначенні пенсії, тобто, мотиви, з яких виходив відповідач, розглядаючи заяву про її призначення.

Жодних посилань на неврахування періоду служби позивача в Радянській Армії з 13 квітня 1979 року по 24 квітня 1981 року через ненадання позивачем військового квитка чи довідки з військового комісаріату спірне рішення не містить.

У відзиві на позов відповідач зазначає про таке незарахування.

В трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 міститься запис про військову службу в лавах Радянської Армії з 13 квітня 1979 року по 24 квітня 1981 року.

Отже, період проходження позивачем служби в Радянській Армії з 13 квітня 1979 року по 24 квітня 1981 року має бути зарахований до його стажу.

Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також частиною 1 статті 48 Кодексу законів про працю України передбачено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Порядок ведення трудових книжок встановлений Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 за №58 (далі-Інструкція №58).

Відповідно до п. 2.12. Інструкції №58 після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей.

Відповідно до п.2.4 Інструкції №58 визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Ведення трудових книжок працівників підприємства, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), оскільки записи до трудової книжки вносяться виключно власником або уповноваженим ним органом, наявність неправильно занесених записів до трудової, не може ставитись в провину власнику трудової книжки.

Згідно п. 2.5 Інструкції №58 з кожним записом, що заноситься до трудової книжки на пiдставi наказу (розпорядження) про призначення на роботу, переведення i звiльнення, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний ознайомити працiвника пiд розписку в особистiй картцi (типова вiдомча форма № П-2, затверджена наказом Мiнстату України вiд 27 жовтня 1995 року № 277 ), в якiй має повторюватися вiдповiдний запис з трудової книжки (вкладиша).

Судом встановлено, що в трудовій книжці ОСОБА_1 є виправлення в записі № 19 про прийняття на роботу до Кооперативу «Северное сияние» а саме в графі На підставі чого внесено запис (документ, його дата і номер) з виправленням зазначено місяць з 02.11.1991 року на 02.12.1991 року. (а.с.9 - зворотній бік).

Суд зазначає, що позивач не має нести відповідальність та не може бути фактично позбавлений пенсійного забезпечення через непроставлення відповідальною особою кооперативу печатки на такому виправленні.

Таке виправлення свідчить про недоліки в роботі відповідальної особи, проте не може бути підставою для незарахування всього періоду роботи позивача Кооперативу «Северное сияние».

Суд вважає, що відомостей зазначених в трудовій книжці ОСОБА_1 достатньо для встановлення факту роботи у Кооперативі «Северное сияние» в період роботи в з 02 грудня 1991 року по 29 листопада 1994 року.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач не спростував належними та допустимими доказами наведені позивачем доводи, через що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 58 Закону № 1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати.

Тобто, Пенсійний фонд України та його органи мають виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Згідно з частинами 3 та 4 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Водночас, стосовно формулювання зазначеної частини позовних вимог суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів тощо.

З урахуванням положень ст. 5 та 245 КАС України належним способом захисту є визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними, а не незаконними.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З урахуванням вказаних норм позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними дій відповідача в частині відмови в призначенні пенсії за віком та в зарахуванні до страхового стажу періоду служби в Радянській Армії з 13 квітня 1979 року по 24 квітня 1981 року та роботи в кооперативі «Северное сияние» з 02 грудня 1991 року по 29 листопада 1994 року.; визнання протиправним та скасування рішення відповідача № 64 від 16 квітня 2019 року про відмову в призначенні пенсії та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву № 184 від 09 квітня 2019 року в частині призначення пенсії за віком та зарахування позивачу до загального страхового стажу періоду служби в Радянській Армії з 13 квітня 1979 року по 24 квітня 1981 року та роботи в кооперативі «Северное сияние» з 02 грудня 1991 року по 29 листопада 1994 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України судовий збір в сумі 768, 40 грн., сплачений позивачем під час звернення до суду з позовом підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 2, 9, 139, 241-246, 255, 295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання незаконними дії та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в частині відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком та в зарахуванні до його страхового стажу періоду служби в Радянській Армії з 13 квітня 1979 року по 24 квітня 1981 року та роботи в кооперативі «Северное сияние» з 02 грудня 1991 року по 29 листопада 1994 року.

Визнати протиправним та скасування рішення Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 64 від 16 квітня 2019 року про відмову в призначенні пенсії.

Зобов`язати Ясинуватське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: Донецька область, смт. Очеретине, м-н. Гідростроітелів, буд. 12, ) повторно розглянути заяву № 184 від 09 квітня 2019 року в частині призначення пенсії за віком та зарахування ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп. НОМЕР_2 ) до загального страхового стажу періоду служби в Радянській Армії з 13 квітня 1979 року по 24 квітня 1981 року та роботи в кооперативі «Северное сияние» з 02 грудня 1991 року по 29 листопада 1994 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: Донецька область, смт. Очеретине, м-н. Гідростроітелів, буд. 12, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп. НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Повне рішення складено 10 жовтня 2019 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у випадку розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Бабіч