Справа № 360/3489/19
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2019-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

03 жовтня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3489/19

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шембелян В.С.,

за участю секретаря судового засідання - Полякової В.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

05 серпня 2019 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі - відповідач, Рубіжанське ОУПФУ, управління), в якій позивач просить суд:

- визнати неправомірними дії Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

- скасувати рішення Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області № 130 від 19 квітня 2019 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області вчинити наступні дії:

- зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 13 січня 1981 року по 07 квітня 1982 року та період проходження строкової військової служби з 15 квітня 1982 року по 07 травня 1984року;

- зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи у якості водія міського пасажирського транспорту з 01 лютого 1992року по 31 грудня 1992 року;

- призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до абзацу 4 пункту 8 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з 07 лютого 2019 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області № 130 від 19 квітня 2019 року мені було відмовлено в призначенні пенсії з тих підстав, що мій загальний страховий стаж складає лише 24 роки 06 місяців 15днів, а стаж на пільгових умовах - 11 років 09місяців та 12 днів, тоді як згідно із Законом "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" для призначення пенсії необхідно мати щонайменше 27 років загального страхового стажу, з яких робота на пільгових умовах повинна становити не менше ніж 12 років та 06 місяців (абзац четвертий пункту 8 частини 2 статті 114 Закону).

Позивач вважає зазначне рішення незаконними та такими, що суттєво порушує його права на соціальний захист, оскільки позивачем було надано для підтвердження стажу роботи уточнюючі довідки, копію наказу про прийняття на роботу, відомості з книги обліку звільнених працівників, військовий квиток, довідку Рубіжансько-Кремінського ОМВК.

Крім того, позивач вважає, що рішення Комісії в частині незарахування до його пільгового стажу періоду роботи з 01.02.1992 по 31.12.1992 водієм міського пасажирського транспорту є поспішним, необгрунтованим та таким, що не може слугувати підставою для відмови у нарахуванні пенсії на пільгових умовах, оскільки факт роботи позивача у спірний період часу водієм міського пасажирського транспорту підтверджується також копіями особистих розрахункових карток за січень, квітень, липень, жовтень місяці 1992 року, з яких вбачається, що позивач отримував доплату за роботу з гучномовними приладами для оголошення зупинок, а також, з його заробітку здійснювалися утримання за недостачу талонів.

Таким чином, позивач важає, що відповідач грубо порушив чинне законодавство України та його права на отримання пенсії.

Ухвалою суду від 09.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.1,2).

12.09.2019 відкладено судовий розгляд справи на 23.09.2019 (а.с.134).

23.09.2019 відкладено судовий розгляд на 03.10.2019 (а.с.157).

05.09.2019 від представника Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області надійшов відзив на позов від 03.09.2019 № 16014/07 (а.с.53-65), у якому зазначено, що управління позовні вимоги не визнає та заперечує проти них з огляду на наступне.

07.02.2019 позивач звернувся до управління із заявою, зареєстрованою в формі № 10 під № 68, та пакетом документів, за призначенням пенсії згідно з частиною 8 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов 'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІУ. За результатом розгляду наданих позивачем документів пенсійним органоом встановлено, що загальний стаж позивача складає 24 роки 06 місяців 15 днів, у тому числі стаж роботи на пільгових умовах складає 11 років 09 місяців 12 днів, що не відповідає вимогам абз. 1,2 п. 8 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином управлінням винесено законне рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за відсутності учасників справи, які до судового засідання не прибули, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Отже, спірним питанням цієї справи є наявність пільгового стажу роботи у позивача, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 КАС України, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини, що склалися між сторонами.

Згідно з абз. 1,2 п. 8 ч. 2 статті 114 Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV) та пунктом «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закону № 1788-ХІІ) на пільгових умовах пенсія за віком призначається водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких: і шкідливих виробництв, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу: для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців; За відсутності страхового стажуй встановленого абзацами другим - третім цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком -на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку 55 років страхового стажу не менше 27 років у період з 01.04.2018 по 31.03.2019.

Згідно з паспортом позивача серії НОМЕР_1 , виданим 06.11.1997 Рубіжанським МВ УМВС України в Луганській області, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто на час звернення до управління досяг 55 років (а.с.13,14).

22 листопада 2018 року позивач звернувся з заявою до Комісії з питань підтвердження пільгового стажу роботи при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - Комісія) для підтвердження стажу роботи (а.с.78).

Рішенням Комісії від 24.01.2019 № 01/07 розглянуто заяву позивача від 22.11.2019, не зараховано до пільгового стажу період роботи з 01.02.1992 по 31.12.1992, у зв`язку з роботою водієм на міжміських пасажирських перевезенннях (а.с.79).

07 лютого 2019 року позивач звернувся до управління із заявою про призначення пенсії за віком згідно з п.8 ч.2 ст.114 Закону України " Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". (а.с.76).

Рішенням Рубіжанського ОУПФУ від 19.04.2019 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії згідно з абз. 1,2 п. 8 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки загальний стаж роботи ОСОБА_1 складає 24 роки 06 місяців 15 днів, у тому числі на пільгових умовах складає 11 років 09 місяців 12 днів, що не відповідає вимогам закону (а.с.26,27).

Відповідно до вищезазначеного рішення період роботи позивача в Попаснянському вагоноремонтному заводі з 13.01.1981 по 01.04.1982 не зараховано, у зв`язку з тим, що даний період внесено в трудову книжку до дати її заповнення, а саме до 12.06.1984. До загального стажу не зараховано період військової служби з 15.04.1982 по 07.05.1984, оскільки в військовому квитку не читається дата народження особи, для встановлення факту належності військового квитка цій особі. Період з 01.02.1992 по 31.12.1992 не зараховано до стажу на підставі рішення Комісії від 24.01.2019.

Отже, з урахуванням вимог позивача, спірними періодами стажу позивача є:

- період роботи в Попаснянському вагоноремонтному заводі з 13.01.1981 по 01.04.1982;

- період проходження військової служби з 15.04.1982 по 07.05.1984;

- період роботи у якості водія міського пасажирського транспорту з 01.02.1992 по 31.12.1992.

Трудова книжка серії НОМЕР_2 , заповнення якої розпочато 12.06.1984, містить наступні записи за спірні періоди (а.с.20-24):

- 13.01.1981 прийнято в Попаснянський вагоноремонтний завод на підставі наказу № 26а від 13.01.1981 (запис № 1);

- - 01.04.1982 звільнено за ст. 36 п. 3 КЗпП УССР, у зв`язку з призовом в Радянську Армію на підставі наказу № 138б від 06.04.1982 (запис №2);

- з 13.04.1982 по 15.05.1983 служба в рядах Радянської Армії на підставі військового квитка НОМЕР_7 (записи № 3,4);

ВАТ « Рубіжанське автотранспорте підприємство 10917»:

- 11.10.1990 прийнято водієм 3 класу на підставі наказу № 132 к від 11.10.1990 (запис № 16);

- 01.12.1991 присвоєно 2 клас на підставі наказу № 143 від 27.11.1991 (запис № 17);

- 20.07.1995 звільнено за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням на підставі наказу № 49-к від 20.07.1995.

Зазначені записи завірені підписом начальника відділу кадрів та печаткою підприєства.

Факт роботи позивача в Попаснянському вагоноремонтному заводі з 13.01.1981 по 01.04.1982 підтверджено довідкою від 08.05.2019 № 159, видану ТОВ «Попаснянський вагоноремонтний завод», в якій зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно працював в Попаснянському вагоноремонтному заводі столяром в деревообробному цеху з 13.01.1981 по 07.04.1982 та був звільнений у зв`язку з призовом в Радянську Армію, зазначена довідка видана на підставі наказу про прийом на роботу, книги звільнених з 02.01.1980 по 31.12.1983 та особистої картки форми Т-2 (а.с.42). Зазначений факт також підтверджується А також надано наказ № 26а від 13.01.1981 про прийом на роботу ОСОБА_1 на посаду столяра в деревообробному цеху (а.с.43-45).

Факт проходження військової служби позивачем підтверджено: військовим квитком НУ № 7267899 (а.с.17), повісткою від 06.04.1982 (а.с.19) та довідкою Рубіжансько-Кремінського ОМВК від 02.05.2019 № 156, в якій зазначено, що з 15.04.1982 по 07.05.1984 ОСОБА_1 проходив службу в Збройних Силах, зазначену довідку видано на підставі військового квитка НОМЕР_7 (а.с.18).

Факт наявності у позивача стажу роботи з 01.02.1992 по 31.12.1992 підтверджується архівною довідкою від 07.06.2019 № 0230/2 від 03.06.2019 № 05/19, в якій зазначено, що ОСОБА_1 11.10.1990 прийнято на посаду водія 3 класу для роботи на автобусах всіх марок (наказ №132-к від 10.10.1990) та звільнено 20.07.1995 за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням (наказ № 49-к від 22.07.1995) (а.с.32).

Факт роботи позивача з 01.02.1992 по 31.12.1992 підтверджено наказом № 50 від 07.02.1992 «Про укомплектування бригад водіїв та закріплення їх за маршрутами», зі змісту якого вбачається, що позивач працював водієм у ланці № 2 бригади № 3, яка обслуговувала міські автобусні маршрути №№ 101,104,108,110 і 113 у м.Рубіжне (а.с.38-41) Також, позивачем надано особисті розрахункові картки за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад та грудень 1992 року, які свідчать про те, що позивач отримував доплату за роботу з гучномовними приладами для оголошення зупинок, а також, з заробітної плати позивача здійснювалися утримання за недостачу талонів (а.с.140-151).

В матеріалах пенсійної справи є письмові пояснення позивача пенсійному органу від 07.02.2019, в яких зазначено, що друга трудова книжка була розпочата за вимогами підприємства (а.с.104).

Суд вирішує справу на підставі таких вимог чинного законодавства.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 62 Закону передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 року № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок)

Згідно з п.п. 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 даного Закону.

Згідно статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, до заяви про призначення пенсії, серед іншого, додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Отже, додаткові документи для підтвердження стажу роботи вимагаються лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Період роботи в Попаснянському вагоноремонтному заводі з 13.01.1981 по 01.04.1982 відповідачем не зараховано до загального стажу роботи позивача, у зв`язку з тим, що даний період внесено в трудову книжку до дати її заповнення.

Для підтвердження зазначеного періоду позивачем надано довідку від 08.05.2019 № 159, видану ТОВ «Попаснянський вагоноремонтний завод», яка відповідає вимогам вказаного Порядку до уточнюючих довідок, яка містить усі необхідні відомості, передбачені п.20 Порядку № 637, отже є належним доказом наявності в позивача зазначеного стажу роботи, а отже позивач має права на зарахування до загального стажу період роботи з 13.01.1981 по 01.04.1982.

У період з 15.04.1982 по 07.05.1984 позивач проходив строкову військову службу в Збройних Силах, підтвердженням чого є військовий квиток НОМЕР_7 , повістка від 06.04.1982 та довідка Рубіжансько-Кремінського ОМВК від 02.05.2019 № 156.

Крім того, суд зазначає, що період, вказаний в уточнюючій довідці, співпадає з періодом, зазначеним в військові квитку позивача та його трудовій книжці, які надавалися ним відповідачу.

Згідно із абзацем 2 частини 1 статті 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ, час перебування громадян України на військовій службі зараховується до страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Аналогічні положення викладені в частині 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ, згідно якої військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Судом встановлено, що на момент призову на військову службу позивач працював в Попаснянському вагоноремонтному заводі столяром в деревообробному цеху.

Отже, період проходження строкової військової служби з 15.04.1982 по 07.05.1984 підтверджується наданими позивачем доказами та підлягає зарахуванню позивачу до загального стажу роботи.

Згідно з абз. 1,2 п. 8 ч. 2 статті 114 Закон № 1058-ІV та пунктом «з» ст. 13 Закону № 1788-ХІІ на пільгових умовах пенсія за віком призначається водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких: і шкідливих виробництв, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу: для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначейій роботі ре менше 12 років 6 місяців;

За відсутності страхового стажу встановленого абзацами другим - третім цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку 55 років страхового стажу не менше 27 років у період з 0.1.04.2018 по 31.03.2019.

Для обчислення стажу роботи водіїв, на підставі якого повинні призначатися пільгові пенсії, повинні бути використані для підтвердження роботи водієм міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) такі документи:

- накази про прийом, переведення, звільнення (для встановлення назви підприємства, установи, організації іде працювала особа, назви структурного підрозділу, посада особи);

- подорожні листи (для встановлення ШБ особи, виду, марки автотранспорту, пункт відправлення, пункт призначення);

- накази про закріплення водіїв за міськими маршрутами (для встановлення ПІБ особи, маршруту за яким його було закріплено, транспортний засіб, яким здійснювалися перевезення);

- розрахункові листи обчислення заробітної плати (для підтвердження ПІБ, особи, посади, нарахування певних видів оплати праці притаманних даній професії);

- табелі обліку робочого часу (перевіряється ПІБ особи, структурний підрозділ, чи наявні переведення працівника на іншу роботу, інше завдання);

- схема маршруту (маршрутів) міського пасажирського автотранспорту.

Для підтвердження періоду роботи в ВАТ «Рубіжанське автотранспортне підприємство 10917» з 01.02.1992 по 31.12.1992 позивачем надано архівну довідку від 07.06.2019 № 0230/2 від 03.06.2019 № 05/19, яка також відповідає вимогам зазначеного Порядку та крім того, позивачем для підтвердження роботи водієм на міських автобусних маршрутах надано наказ № 50 від 07.02.1992 «Про укомплектування бригад водіїв та закріплення їх за маршрутами», в якому зазначено, що позивач працював водієм у ланці № 2 бригади № 3, яка обслуговувала міські автобусні маршрути №№ 101,104,108,110 і 113 у м.Рубіжне та особисті розрахункові картки за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад та грудень 1992 року.

Крім того, відомості зазначені в уточнюючих довідках кореспондуються з записами трудової книжки.

Отже, позивачем суду надано достатньо належних доказів на підтвердження його роботи водієм міських автобусних маршрутах в період роботи з 01.02.1992 по 31.12.1992, у зв`язку з чим зазначений стаж має бути зарахований до пільгового стажу позивача відповідно до п. 8 ч. 2 статті 114 Закон № 1058-ІV

Крім того, відомості зазначені в уточнюючих довідках кореспондуються з записами трудової книжки.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що Рубіжанським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Луганської області неправомірно відмовлено ОСОБА_1 в зарахуванні до загального стажу періоду роботи з 13 січня 1981 року по 07 квітня 1982 рококу та періоду проходження строкової військової служби з 15 квітня 1982 року по 07 травня 1984 року та до пільгового стажу періоду роботи з 01 лютого 1992 року по 31 грудня 1992 року, оскільки надані позивачем довідки та первинні документи містять повну інформацію про його роботу за ці періоди та проходження військової служби.

Таким чином, рішення Рубіжанського ОУПФУ від 19.04.2019 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії згідно з абз. 1,2 п. 8 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є протиправним та має бути скасоване судом.

З практики Європейського суду з прав людини слідує таке: в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.

Статтею 58 Закону № 1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, територіальний орган Пенсійного фонду має виключну компетенцію у питаннях призначення (переведення з одного виду пенсії на інший) та перерахунку пенсії. Повноваження територіального органу Пенсійного фонду у питаннях зарахування періодів роботи до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, є дискреційними. Відповідно суд не повноважний втручатися до таких повноважень і не може підміняти територіальний орган Пенсійного фонду, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, у питаннях призначення (переведення з одного виду пенсії на інший) та перерахунку пенсії.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з частиною третьою статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Частиною четвертою цієї статті визначено, що у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

На підставі вищезазначеного суд, з метою дотримання дискреційних повноважень відповідача щодо прийняття рішень про призначення пенсії, вважає за необхідне зобов`язати відповідача зарахувати до загального стажу позивача період роботи з 13 січня 1981 року по 07 квітня 1982 року в Попаснянському вагоноремонтному заводі та період проходження строкової військової служби з 15 квітня 1982 року по 07 травня 1984 року, а також зарахувати до пільгового стажу позивача період роботи у якості водія міського пасажирського транспорту у ВАТ «Рубіжанське автотранспортне підприємство 10917» з 01 лютого 1992 року по 31 грудня 1992 року та повторно розглянути заяву від 07.02.2019 про призначення пенсії з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у сумі 768,40 грн (а.с.3).

Таким чином, судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 768,40 грн підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати противоправним та скасувати рішення Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 19.04.2019 «Про відмову в призначенні пенсії згідно з абз. 1,2 п. 8 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 ».

Зобов`язати Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (; 93300, Луганська область, м. Рубіжне, вул. Студентська, 35А) зарахувати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до загального стажу період роботи з 13 січня 1981 року по 07 квітня 1982 року в Попаснянському вагоноремонтному заводі та період проходження строкової військової служби з 15 квітня 1982 року по 07 травня 1984 року, а також зарахувати до пільгового стажу період роботи водієм міського пасажирського транспорту у ВАТ «Рубіжанське автотранспортне підприємство 10917» з 01 лютого 1992 року по 31 грудня 1992 року та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 07.02.2019 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено та підписано 08 жовтня 2019 року.

Суддя В.С. Шембелян