Справа № 1.380.2019.001628
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/9111/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Качмара В.Я., Мікули О.І.,

з участю секретаря Чопко Ю.Т.,

представників позивача Назарка А.Р., Антонюка І.Б.,

представника відповідача Добровольської Ю.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 липня 2019 року у справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС України у Львівській області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень, -

суддя в 1-й інстанції Мричко Н.І.,

час ухвалення рішення - 15.07.2019 року, 14:50 год.,

місце ухвалення рішення - м.Львів,

дата складання повного тексту рішення - 22.07.2019 року,

в с т а н о в и в :

ФОП ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління ДФС України у Львівській області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15 липня 2019 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 22.08.2018 № , № 004313400.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що при винесенні оскаржуваного рішення, судом першої інстанції не враховано факту, що перевіркою встановлено реалізацію та зберігання алкогольних напоїв в кафе за адресою: м . Львів, пр - т Свободи , 12 , без наявної діючої ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями. Крім того, перевіркою встановлено, що в реалізації знаходяться алкогольні напої, на які до перевірки не представлено прихідні накладні. У зв`язку з наведеним, позивачем порушено вимоги статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а саме здійснено зберігання алкогольних напоїв без наявності довідки про внесення місця зберігання алкогольних напоїв до ЄДР та пункту 12 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а саме не забезпечено обліку товарних запасів у місці їх реалізації.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала, просить рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 липня 2019 року скасувати та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Представники позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали, просять рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 липня 2019 року залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ; місце реєстрації: АДРЕСА_4 ) відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань провадить господарську діяльність за адресами у АДРЕСА_4

До видів діяльності позивача, зокрема, належить: код КВЕД 47.11 роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; код КВЕД 47.19 інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; код КВЕД 47.25 роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах; код КВЕД 47.26 роздрібна торгівля тютюновими виробами в спеціалізованих магазинах, тощо.

08.08.2018 на підставі наказу про проведення фактичної перевірки від 30.07.2018 № 4424 та направлень на проведення перевірки від 30.07.2018 № 1860, № 1861 та №1862, посадовими особами ГУ ДФС у Львівській області проведено фактичну перевірку з питань додержання суб`єктом господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами.

Перевірка проведена за адресою здійснення господарської діяльності позивачем, а саме у кафе за адресою: м . Львів, пр-т Свободи, 12.

За результатами перевірки складено акт від 08.08.2018 № 13/733/4000/.

Перевіркою встановлено, що в кафе в реалізації/зберіганні знаходяться алкогольні напої, які описані в додатку № 1 та № 2. Діючої ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями до перевірки не представлено. Довідки про внесення місця зберігання алкогольних напоїв до ЄДР до перевірки не представлено, чим порушено вимоги статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а саме здійснено зберігання алкогольних напоїв без наявності довідки про внесення місця зберігання алкогольних напоїв до ЄДР.

Перевіркою прихідних накладних на алкогольні напої встановлено, що в реалізації знаходяться алкогольні напої на які до перевірки не представлено прихідних накладних (алкогольні напої записано в додатку № 2). Вказаним порушено вимоги пункту 12 статті 3акону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а саме не забезпечено облік товарних запасів у місці їх реалізації.

На підставі Акта перевірки, ГУ ДФС у Львівській області винесене податкові повідомлення - рішення:

- від 22.08.2018 № , згідно з яким до Позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 64590,00 грн. (арк. справи 20);

- від 22.08.2018 № , згідно з яким до Позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 109380,00 грн. (арк. справи 21).

Відповідно до п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з п.п. 75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника.

Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому

числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до п. 80.1. ст.80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Згідно з п.80.2. ст.80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідач на підставі наказу на проведення фактичних перевірок від 30.07.2018 №4424 та направлень на проведення фактичної перевірки від 30.07.2018 № 1860, № 1861 та № 1862 провів фактичну перевірку з питань дотримання вимог Закону України "Про державне регулювання і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Колегією суддів встановлено, що позивачу не було вручено копії наказу про проведення перевірки від 30.07.2018 № 4424, оскільки позивач з 06.08.2018 по 17.08.2018 перебував у відрядженні і наказ про призначення перевірки було вручено особі, яка перебувала за місцем ведення господарської діяльності позивача де проводилася перевірка.

Водночас, вірно зазначив суд першої інстанції, що службових осіб відповідача було допущено до проведення перевірки та таку перевірку було проведено. Жодних зауважень до процедури проведення перевірки та до акту перевірки від сторони суб`єкта господарювання не було, що підтверджується записом в акті перевірки.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та пального" роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб`єкта господарювання таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру.

Внесення даних до Єдиного реєстру проводиться на підставі заяви суб`єкта господарювання з обов`язковим зазначенням місцезнаходження місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а також: для юридичних осіб - найменування, місцезнаходження, коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; для фізичних осіб - підприємців - прізвища, імені, по батькові, місця проживання, реєстраційного номера облікової картки платника податків.

До заяви додаються копія виданої заявнику ліцензії на відповідний вид діяльності, засвідчена нотаріально або посадовою особою органу ліцензування, та документ, що підтверджує право користування цим приміщенням.

Суб`єкти господарювання, які отримали ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, вносять до Єдиного реєстру тільки ті місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, що розташовані за іншою адресою, ніж місце здійснення торгівлі.

Частиною 2 статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" встановлена відповідальність за зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 17 000 гривень.

У відповідності до статті 1 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" місце зберігання - це місце, яке використовується для зберігання спирту, або приміщення, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання. Єдиний державний реєстр місць зберігання (Єдиний реєстр) - це перелік місць зберігання, який ведеться органами доходів і зборів і містить визначені цим Законом відомості про місцезнаходження місць зберігання та відомості про заявників.

Аналіз наведених вище норм, вказує на те, що норми про зберігання алкогольних напоїв у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру мають відношення до суб`єктів господарської діяльності, що здійснюють реалізацію алкогольних напоїв, їх виробляють чи отримують спирт для забезпечення виробничих та інших потреб. Штрафні санкції за зберігання алкогольних напоїв у місцях не внесених до Єдиного реєстру можуть бути застосовані до суб`єктів, що здійснюють процес виробництва алкогольних напоїв, оптову або роздрібну торгівлю алкогольними напоями та вимушені зберігати алкогольну продукцію у певних місяцях.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач здійснює господарську діяльність за адресою: АДРЕСА_5 . До матеріалів справи долучено копію договору суборенди від 09.07.2016 (арк. справи 86-92), згідно якого позивач орендує приміщення за вказаною адресою.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на дату проведення перевірки у позивача була діючою ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями від 25.07.2018 (арк. справи 28-29), у якій вказано місце торгівлі: АДРЕСА_6 .

Колегія суддів наголошує, що в акті перевірки відсутні будь - які докази на підтвердження того, що за адресою: АДРЕСА_3 проводиться реалізація алкогольних напої. Судом встановлено, що під час перевірки не було проведено контрольної закупки товару та не встановлено факту здійснення уповноваженою особою позивача розрахункових операцій. Допитані в якості свідків судом першої інстанції посадові особи ГУ ДФС у Львівській області, якими проводилася перевірка позивача - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні не підтвердили проведення контрольної закупки товару.

Крім того, суд встановив, що станом на момент проведення перевірки у приміщенні за адресою: м. Львів, вул. пр-т Свободи, 12 перебувала особа на ім`я ОСОБА_7 , яка перебувала на стажуванні на посаді бармена у ФОП ОСОБА_1 , відтак не могла проводити жодних розрахункових операцій.

Щодо твердження відповідача про зберігання в кафе за адресою: АДРЕСА_3 алкогольних напоїв, колегія суддів зазначає, що сам факт перебування алкогольних напоїв за вказаною адресою станом на момент проведення перевірки не може бути належним та достатнім доказом того, що за вказаною адресою здійснюється зберігання вказаного товару.

Враховуючи наведене, суд вважає твердження відповідача про зберігання алкогольних напоїв за адресою: АДРЕСА_4 не обґрунтованими.

Щодо порушення позивачем вимог пункту 12 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 12 статті 3 вказаного Закону суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані, зокрема: вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Відповідно до статті 20 цього Закону до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Як уже зазначалося, перевіркою прихідних накладних на алкогольні напої встановлено, що в реалізації знаходяться алкогольні напої на які до перевірки не представлено прихідних накладних (вказані алкогольні напої записано в додатку № 2 до акту перевірки). Враховуючи наведене, в акті перевірки міститься висновок про порушення ФОП ОСОБА_1 вимог пункту 12 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а саме не забезпечено обліку товарних запасів у місці їх реалізації.

Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи містяться видаткові накладні №P008-07388 від 03.08.2018, № 7311/6784 від 08.06.2018, № Б 5 від 19.07.2018, № № Че - 001124 від 01.06.2018, №КВ - 012561 від 20.04.2018, № Ли - 015965 від 13.07.2018, № СР - 002761 від 03.08.2018.

Надані накладні підтверджують походження алкогольних напоїв, які вказані у додатку № 2 до акта перевірки.

Суд зазначає, що правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності визначені Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Так, відповідно до статті 9 вказаного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на кінець останнього дня кожного місяця. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Сама по собі відсутність на момент перевірки контролюючим органом накладних за місцем реалізації чи зберігання товарів, за умови, що ці товари належним чином обліковані відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 "Запаси", не є підставою для застосування фінансових санкцій, передбачених Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Вказана позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду, що викладена у постановах від 30.01.2018 у справі № 810/1148/17 та від 28.02.2018 у справі № 810/3247/16.

Крім того, судом встановлено відсутність реалізації товарних запасів за адресою: м . Львів, пр-т Свободи, 12.

Отже, доводи відповідача про порушення позивачем вимог пункту 12 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", в саме незабезпечення обліку товарних запасів у місці їх реалізації спростовані наявними у матеріалах справи доказами.

Відповідно до статті 20 Закону України Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Перевіркою прихідних декларацій накладних на алкогольні напої встановлено, що в реалізації знаходяться алкогольні напої на які до перевірки не представлено прихідних накладних.

Колегія суддів зазначає, що в додатку № 2 до акту перевірки службові особи Відповідача здійснили опис алкогольних напоїв, на які до перевірки не представлено накладних.

Відповідач у наданому відзиві на позовну заяву жодних пояснень щодо розрахунку штрафних санкцій не надав.

Допитані в якості свідків судом першої інстанції службові особи Відповідача, які проводили перевірку: ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначили, що ціни алкогольних напоїв брали з цінників, а не з прихідних накладних.

Колегія суддів наголошує, що жодних доказів, які ціни були відображені на цінниках в матеріалах перевірки не містяться та суду як першої так і апеляційної інстанцій не надавалися.

В додатку № 2 до акту перевірки міститься опис алкогольних напоїв на загальну суму 25610,00 грн.

Виходячи з порядку розрахунку штрафних санкцій, що зазначений у статті 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а саме застосування фінансової санкції у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, сума штрафних санкцій мала б становити (25610,00 грн. Ч 2 = 51220,00 грн.). Водночас, до позивача застосовано штрафну санкцію у розмірі 109380,00 грн. без надання жодного розрахунку, який би обґрунтував вказану суму.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, - 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 17000 гривень.

Відповідно до додатку № 1 до акту перевірки, загальна суму алкогольних напоїв становить 38980,00 грн.

Виходячи з порядку розрахунку штрафних санкцій, що зазначений у частини 2 статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", сума штрафних санкцій мала б становити 100 відсотків вартості товару, а саме 38980,00 грн.

Водночас, ні у відзиві на позовну заяву, ні в судовому засіданні як суду першої так і апеляційної інстанцій представник відповідача не надав пояснення, яким чином відповідачем визначено суму штрафної санкції у розмірі 64590,00 грн.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 липня 2019 року у справі № 1.380.2019.001628 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді В. Я. Качмар
О. І. Мікула

Повне судове рішення складено 16 жовтня 2019 року.