Справа № 1.380.2019.003989
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1.380.2019.003989
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючий-суддя Кедик М.В.,

секретар судового засідання Курпіта П.І.,

за участю:

представник позивача ОСОБА_1 . ,

представник відповідача Саган Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Львівської митниці ДФС про визнання протиправними і скасування рішення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Львівської митниці ДФС, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості від 16.04.2019 № UA209000/2019/000222/2.

Ухвалою від 12.08.2019 суддя відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою від 18.09.2019 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 22.03.2019 ОСОБА_2 , на підставі нотаріальної довіреності уповноважив ОСОБА_3 придбати за ціною та умовах йому відомих за кордоном на моє ім`я транспортний засіб будь-якої марки, моделі, а також транспортувати (переганяти) його до кордону України та/або до місця реєстрації, розмитнити його та зареєструвати у встановленому порядку. 18.03.2019 ОСОБА_3 , в межах вищевказаного доручення, здійснив перший авансовий платіж в сумі 500 євро на рахунок бельгійської фірми BVBA DE RUYTER - HINDRYCKX (Ambachtstraat 16Е - 8820 Torhout Belgie) за транспортний засіб марки VW модель Passat, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Через банківську установу «Приватбанк» 25.03.2019 оплачено залишкову вартість зазначеного транспортного засобу у сумі 5800 євро. 26.03.2019 ОСОБА_3 на підставі повністю оплаченої вартості, одержав на ім`я позивача у Бельгії, у бельгійської фірми BVBA DE RUYTER -HINDRYCKX (Ambachtstraat 16E - 8820 Torhout Belgie ) транспортний засіб марки VW модель Passat, VIN-код WVWZZZ3CZFE481194 за ціною 6300 євро. У підтвердження цього факту купівлі-продажу продавець видав рахунок-фактуру (інвойс) від 26.03.2019 № 20190754, в якому вказано вартість зазначеного транспортного засобу в сумі 6300 євро, а також підтверджено факт сплати зазначених коштів. 26.03.2019 оформлена митна декларація країни відправлення (MRN) № 19ВЕЕ832, на вивезення з Європейського Союзу транспортного засобу марки VW модель Passat, VIN-код WVWZZZ3CZFE481194. Прибувши до Львівської митниці ДФС 10.04.2019 декларант подав до митного контролю митну декларацію № UA209190/2019/033215. На вимоги відповідача декларант надав експортну декларацію країни-експортера від 26.03.2019 із зазначеною ціною оцінюваного товару; квитанцію з банку про здійснення авансового платежу у розмірі 500 євро; квитанцію з банку про здійснення основного платежу у розмірі 5800 євро та повідомив, що інших документів надати змоги немає. Однак, Львівська митниця ДФС прийняла рішення про коригування митної вартості від 16.04.2019 № № UA209000/2019/000222/2, яким визначила вартість імпортованого автомобіля у сумі 12250 євро за 6 (резервним) методом митної вартості.

На підставі рішення про коригування митної вартості, Львівська митниця ДФС видала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 209190/2019/00587. На виконання вимог рішення про коригування декларант подав нову митну декларацію, якій присвоєно номер № UA 209190/2019/033422, та 17.04.2019 вона оформлена Львівською митницею ДФС у митному відношенні. За даною митною декларацією позивач сплатив податків у сумі 131981,55 грн. Як наслідок різниця між сумою митних платежів, при оподаткуванні ввезеного транспортного засобу, внаслідок прийняття оскарженого рішення про коригування митної вартості, з врахуванням курсу євро до гривні у день митного оформлення, становить 57749,15 гривень. Саме дана сума, на думку позивача, і є матеріальним відображенням його порушеного права, внаслідок прийнятого рішення відповідачем. Позивач вважає рішення відповідача протиправним та такими, що підлягає скасуванню.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позові та відповіді на відзив від 17.09.2019 вх. № 33307, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву від 08.08.2019 вх. № 28610, у якому зазначає, що системою управління ризиків встановлено індикатор ризику для транспортного засобу: легковий автомобіль марки VW, модель PASSAT, бувший у використанні, номер кузова - НОМЕР_2 , двигун дизельний об`ємом 1598 кв. см, потужністю 88kW, тип кузова - універсал, кількість дверей - 5, колір - сірий, колісна формула - 4х2, рік випуску - 2015, модельний рік - 2015, дата першої реєстрації 20.04.2015, призначений для переміщення на дорогах загального користування, визначений на рівні 12250,00 євро. У органу доходів і зборів виникли сумніви у правильності визначення митної вартості декларантом, оскільки заявлена митна вартість товару не підтверджена документально і не відповідає інформації по вартості даного транспортного засобу, яка згенерована відповідно до постанови КМУ від 12.12.2018 № 1077, АСАУР та складає 12250,00 євро. Декларантом не надано всіх необхідних документів для підтвердження числового значення заявленої митної вартості, а саме: висновку про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. Джерелом інформації для визначення митної вартості при винесенні рішення про коригування митної вартості від 16.04.2019 за № UA 209000/2019/000222/2 використано рівень ціни, за який транспортний засіб визначеної марки, моделі, комплектації пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції, визначений за результатами спрацювання АСАУР - 12250,00 євро. Львівська митниця ДФС вважає, що рішення про коригування митної вартості товару від 16.04.2019 за № UA 209000/2019/000222/2 прийняте з дотриманням вимог чинного законодавства та не підлягає скасуванню.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечила із підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просила у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та пояснення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_2 придбав у бельгійської фірми BVBA DE RUYTER - HINDRYCKX (Ambachtstraat 16 Е - 8820 Torhout Belgie ) транспортний засіб марки VW, модель Passat, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .) за ціною 6300 євро. У підтвердження цього факту купівлі-продажу продавцем видано рахунок-фактуру (інвойс) від 26.03.2019 № 20190754, в якому вказано вартість зазначеного транспортного засобу в сумі 6300 євро. Відповідно до даного рахунку 26.03.2019 сплачені готівкові кошти в сумі 6300 євро, що підтверджується змістом даної фактури, а також довідкою про рух коштів від 18.03.2019 та квитанцією від 22.03.2019.

26.03.2019 оформлена митна декларація країни відправлення (MRN) № 19ВЕЕ832, на вивезення з Європейського Союзу транспортного засобу марки VW, модель Passat, VIN-код НОМЕР_2 , у якій відображено, що експорт з Бельгії зазначеного транспортного засобу здійснюється на ім`я та адресу покупця, а саме: ОСОБА_2 , Львівська обл., Самбірський р-н., с. Велика Озимина, Україна та підтверджено вартість придбаного автомобіля.

10.04.2019 декларантом подано до митного контролю Львівської митниці ДФС митну декларацію № UA209190/2019/033215 на товар - «Легковий автомобіль, марки VW, модель Passat, бувший у використанні, VIN-код номер кузова - НОМЕР_2 , двигун - дизельний, об`єм двигуна - 1598 куб. см, потужність - 88 кВт., тип кузова - універсал, кількість місць - 5, кількість дверей - 5, колір - сірий, колісна формула - 4x2, рік випуску - 2015, модельний рік - 2015, дата першої реєстрації - 20.04.2015, призначений для переміщення дорогами загального користування», у якій заявлено митну вартість 6300 євро в еквіваленті у гривнях. Сума податків, що підлягали до сплати становила 74232,4 гривні (інформація відображена у графі 47 та графі В даної митної декларації).

Відповідач 10.04.2019 надіслав декларанту повідомлення наступного змісту: "Відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VII необхідне подання додаткових документів, для підтвердження заявленої митної вартості товару: якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення товару, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару".

16.04.2019 відповідач також надіслав повідомлення наступного змісту: «Прошу надати оригінали документів, зазначених у митній декларації, або засвідчених в установленому порядку їх копій. Необхідно надати документи, які підтверджують код товару згідно з УКТ ЗЕД ( усі наявні відомості по товару, необхідні для підтвердження заявленого коду товару, поданого до митного оформлення) - документацію на товар з визначенням показників (характеристик), за якими проводиться ідентифікація товару, зокрема: - фотографії; - реєстраційні (технічні) документи на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом; технічну документацію; - сервісну книжку; - експертний висновок».

Позивачем на вимоги надано наступні документи:

- експертну декларацію країни експортера від 26.03.2019 із зазначеною ціною оцінюваного товару;

- квитанцію з банку про здійснення авансового платежу у розмірі 500 євро;

- квитанцію з банку про здійснення основного платежу у розмірі 5800 євро.

Львівською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості від 16.04.2019 № UA209000/2019/000222/2, яким визначено вартість імпортованого автомобіля у сумі 12250 євро за 6 (резервним) методом митної вартості.

У графі 33 рішення про коригування, що містить назву "Обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" відповідач зазначив: "Відповідно до Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні митного контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом від 11.09.15 № 689 та постанови КМУ від 12.12.2018 № 1077 у митного органу виникли сумніви у правильності визначення митної вартості декларантом, оскільки заявлена митна вартість товару не підтверджена документально і не відповідає інформації по вартості даного транспортного засобу, яка згенерована АСАУР ДФС та складає 12250,00 євро. Касові або товарні чеки до митного оформлення не подавались (ст.368 МКУ). Проведено консультації з декларантом згідно ст. 57 МК України. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (стаття 60 МКУ) з причини відсутності в органу доходів і зборів та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст. 62 МКУ) та методу 2г (стаття 63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в органу доходів і зборів. Митну вартість визначено за резервним методом у зв`язку з наявністю у митного органу цінової інформації з системи АС АУР ДФС. Виходячи із вищезазначеного, митна вартість товару становитиме 12250,00 євро. Джерелом інформації для визначення митної вартості використано середню ціну, за яку транспортний засіб визначеної марки, моделі, комплектації пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції, визначену за результатами спрацювання АС АУР".

На підставі рішення про коригування, Львівською митницею ДФС видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209190/2019/00587. У картці відмови визначено: "повідомляє про відмову у прийнятті митної декларації або документа, що її заміняє, з таких причин: Неможливість завершення митного оформлення, по причині необхідності внесення змін у гр. 12,45 МД (у зв`язку із коригуванням митної вартості товару № 1 після прийняття Рішення про коригування митної вартості товару № UA209000/2019/000222/2 від 16.04.2019). Декларантом порушено умови декларування, передбачені п. 1, п. 8 ст. 257 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI та наказом Міністерства фінансів України «Про затвердження Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа» від 30.05.2012 № 651, невірно розраховано митну вартість, неправильно заповнена графа 12,45 ВМД, МКУ від 13.03.2012 № 4495-VI ст. 54, п. 6, п.п. 1. Роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: Необхідно подати нову митну декларацію, з дотриманням вимог ч.2 ст. 263 МКУ та з урахуванням причин відмови, а саме слід вірно вказати митну вартість товару із внесенням змін у гр. 12, 45 МД, відповідно до Рішення про коригування митної вартості товару № UA209000/2019/000222/2 від 16.04.2019".

На виконання вимог рішення про коригування декларантом подано нову митну декларацію, якій присвоєно номер № UA209190/2019/033422, та 17.04.2019 вона була оформлена Львівською митницею ДФС у митному відношенні в порядку статті 55 Митного кодексу України.

11.07.2019 керуючись п. 8 статті 55 Митного кодексу України позивач подав письмову заяву до Львівської митниці ДФС з проханням винести відповідно до п. 9 статті 55 Митного кодексу України письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості, скасувати рішення про коригування митної вартості від 16.04.2019 року № UA 209000/2019/000222/2 та повернути (вивільнити) фінансову гарантію у розмірі 25191,45 грн.

Листом від 22.07.2019 № 2702/ДЗН/13-70-319/38 Львівська митниця ДФС залишила без задоволення вказану заяву.

Не погоджуючись з рішенням митного органу щодо коригування митної вартості, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Митний Кодекс України (далі - МК України) визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч. 2 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та главою 8 МК України.

Частиною 2 ст. 52 МК України встановлено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

За правилами ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначається ч. 2 ст. 53 МК України, а саме: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісній характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч. 6 ст. 53 МК України).

Згідно з ч. 1 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 6 ст. 54 МК України визначено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

- невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

- неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

- невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

- надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, відповідно до ч. 2 цієї статті є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Згідно з ч. ч. 3-6 ст. 57 МК України кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до ч.1 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Згідно з ч. 2 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до ч.ч. 4-5 ст. 58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно з ч. 3 ст. 58 МК України, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу. У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

За приписами ч. 1, 2, 4 ст. 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях. У разі якщо ця стаття застосовується органом доходів і зборів, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово проінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень цієї статті, та про використаний при цьому метод.

Суд встановив, що митний орган відмовив в прийнятті митної декларації та прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 16.04.2019 № UA209000/2019/000222/2 з підстав того, що митна вартість товару не підтверджена документально і не відповідає інформації по вартості даного транспортного засобу, яка згенерована АСУР ДФС та складає 12250,00 євро.

Згідно змісту картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209190/2019/00587, позивач подавав наступні документи: рахунок-фактуру (інвойс) від 26.03.2019 № 20190754, акт проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 09.04.2019 UA209020/2019/23860, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 20.04.2015 № 536787524, договір про надання послуг митного брокера від 01.04.2019 № б/н, інші некласифіковані документи: довідку від 10.04.2019 № 10.04.2019-36, довіреність від 22.03.2019 № ННО 956028, заяву від 01.04.2019, копію митної декларації країни відправлення від 26.03.2019 № 19ВЕЕ832, паспортний документ фізичної особи, що дає право на перетин державного кордону FЕ 400514 від 21.04.2016, паспортний документ фізичної особи, що містить інформацію про місце постійного проживання на території України серії ЛС 060030 від 16.07.2002, митну декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів UA209190/2019/033215 від 16.04.2019.

Згідно з матеріалами справи, декларант надав до митного органу митну декларацію № UA209190/2019/0033215 із зазначенням ціни товару 6300 євро та на підтвердження ціни також надав, зокрема рахунок-фактуру (інвойс) 26.03.2019 № 20190754, експортну декларацію від 26.03.2019 № 19ВЕЕ832, де вказано вартість придбання автомобіля.

Таким чином, заявлена позивачем митна вартість автомобіля підтверджується належними документами відповідно до частини другої статті 53 МК України.

Суд вважає, що позивачем при здійсненні імпортування товару на митну територію України на підтвердження заявленої ним митної вартості товару за ціною 6300,00 євро надано повний пакет документів відповідно до переліку, закріпленого частиною другою статті 53 Митного кодексу України.

Відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 16.04.2019 № UA209000/2019/000222/2 з підстав того, що відповідач знайшов розбіжності в вартості автомобіля у поданих документах, однак не взяв до уваги, що на час подання митної декларації від 16.04.2019 № UA209190/2019/033215 рахунок-фактура (інвойс) від 26.03.2019 № 20190754 є тим документом, що виданий продавцем фірмою BVBA DE RUYTER - HINDRYCKX (Ambachtstraat 16Е - 8820 Torhout Belgie) і який засвідчує дійсну вартість придбаного автомобіля в сумі 6300,00 євро.

Відповідач не надав суду жодного доказу, який би спростував зміст рахунку-фактури (інвойс) від 26.03.2019, в тому числі будь-які відомості щодо підтвердження чи не підтвердження обставини відчуження позивачу продавцем автомобіля та отримання або не отримання від позивача коштів в сумі 6300,00 євро та/або іншої суми за відчужений вказаний транспортний засіб.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 20.02.2018 за результатом розгляду справи № 809/1884/16, посилання відповідача на те, що сума, яка зазначена в рахунку-фактурі (інвойсі), поданому декларантом, не була підтверджена, є безпідставними, оскільки положення статті 53 Митного кодексу України не містять вимог щодо додаткового підтвердження ціни, вказаної у документах, які підтверджують митну вартість товару.

При цьому, відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. Обов`язок доведення обґрунтованості такого сумніву митним органом констатований в постанові Верховного Суду від 06.03.2019, справа № 809/278/17.

Відповідно до оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів, митна вартість транспортного засобу визначена за резервним методом у зв`язку з наявністю у митного органу цінової інформації з системи АСАУР ДФС. Другий та третій метод не застосовані у зв`язку з відсутністю в органу доходів і зборів та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; четвертий та п`ятий метод не застосовані з причин відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в органу доходів і зборів.

Суд зазначає, що спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювалися цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також: не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Такий висновок суду відповідає позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 19.02.2019 в справі № 805/2713/16-а.

Суд зазначає, що під час розгляду справи, відповідачем не доведено наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом, натомість позивач підтвердив заявлену митну вартість товарів необхідними документами. Зазначене, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем транспортного засобу та протиправність прийнятого митницею рішення.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За таких обставин, суд вважає, що оскаржене рішення відповідача не відповідає передбаченим ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям обґрунтованості та пропорційності індивідуального акта суб`єкта владних повноважень, а тому таке рішення є протиправним та підлягаєть скасуванню.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 768,40 грн підлягає стягненню з Львівської митниці ДФС за рахунок її бюджетних асигнувань.

Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці ДФС від 16.04.2019 № UA209000/2019/000222/2 про коригування митної вартості.

Стягнути з Львівської митниці ДФС (вул. Костюшка, 1, м. Львів, 79000) ) за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) 768,40 грн судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст судового рішення складений 15.10.2019.

Суддя Кедик М.В.