Справа № 824/389/19-а
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2019-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/389/19-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Левицький В.К.

Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

08 жовтня 2019 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Ватаманюка Р.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Аніщенко А.О.,

представника відповідача: Решетника В.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 15 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, в якому просив:

- скасувати відмову Головного управління Держгеокадастру в Чернівецькій області у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність йому, ОСОБА_1 , яка розташована у межах сільської ради село Лунка Герцаївського району Чернівецької області;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Чернівецькій області розглянути клопотання про надання дозволу та надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га, яка розташована на території село Лунка Герцаївського району Чернівецької області.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 15 травня 2019 року позов задоволено частково:

- визнано протиправною та скасовано відмову Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, оформлену листом від 21.11.2018 р. № Г-2539/0-1692/0/16-18, у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення (пасовища) на території Герцаївської сільської ради, Герцаївського району (за межами с. Лунка);

-зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 (вх. № Г-2539/0/15-18 від 23.10.2018 р.) про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га, яка знаходиться в селі Лунка, Герцаївського району, Чернівецької області.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Позивачв судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. 07.10.2019 до суду надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_2 про відкладення судового засідання, у зв`язку з тим, що позивачем не отримано копію апеляційної скарги із додатками, тому немає можливості підготуватися до судового засідання.

Однак, колегія суддів вирішила відмовити у задоволенні вказаного клопотання, оскільки 08.08.2019 згідно супровідного листа №824/389/19-а/20746/2019 на адресу позивача: АДРЕСА_1 було направлено копію ухвали про відкриття апеляційного провадження та копію апеляційної скарги з додатками, які отримані позивачем 12.08.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.107).

Згідно ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, 19.10.2018 р. позивач звернувся до відповідача із клопотанням про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га, яка знаходиться в селі Лунка Герцаївського району Чернівецької області.

За наслідками розгляду клопотання, 22.11.2018 р. відповідач листом №Г-2539/0-1692/0/16-18 надав позивачу відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення (пасовище) на території Герцаївської сільської ради, Герцаївського району Чернівецької області (за межами с.Лунка).

В обґрунтування відмови відповідач вказав, що подані позивачем матеріали не відповідають вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів (а.с. 21, 41).

Вважаючи вказану відмову протиправною, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов частково, дійшов висновку, що відмовляючи позивачу в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, відповідач діяв всупереч вимог Конституції України та Земельного кодексу України, не на підставі та не у межах повноважень передбачених законом, а також без урахування всіх обставин по справі.

Також зазначив, що посилання відповідача на Постанову №413, як на підставу відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою суперечить нормам ЗК України, оскільки ЗК України встановлений вичерпний перелік підстав відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, а Постанова № 413 тільки затверджує Стратегію удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними.

Застосування відповідачем позиції Герцаївської міської ради Герцаївського району Чернівецької області в обґрунтування підстав для відмови у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою також суперечить нормам ЗК України. Крім того, відповідачем не надано до суду жодних доказів, які б підтверджували факт здійснення передачі земельних ділянок орієнтовною площею 33,70 га, розташованих на території села Лунка Герцаївського району Чернівецької області.

Не погоджуючись з такими висновками суду першої інстанції, відповідач зазначає в апеляційній скарзі, що судом першої інстанції неправильно розтлумачено зміст Постанови Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 №413. Стратегія є не просто алгоритмом дій уряду в майбутньому у цій сфері, нею передбачені шляхи її реалізації та дії, які вимагаються від органів державної влади. Це прописано в таких розділах Стратегії як Механізм реалізації Стратегії та Системи організації процесу виконання стратегії.

Вважає, що позиція відповідача є вмотивованою та такою, що відповідає вимогам законодавства, оскільки місце розташування земельної ділянки, стосовно якої позивач клопотав про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність, не відповідає вимогам ряду нормативно-правових актів.

Враховуючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вони не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суб`єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Земельним Кодексом України та іншими законами України, що регулюють земельні відносини.

Відповідно до ч.2,3 ст.22 ЗК України вказано, що до земель сільськогосподарського призначення, окрім іншого, належать сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги), такі землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам, окрім іншого, для сінокосіння та випасання худоби.

Як передбачено ч. 2 ст. 116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно з ст.93 ЗК України земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Відповідно до ч.2 ст.123 ЗК України передбачено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з ч.3 ст.123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Відповідно до ч.6 ст.123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Згідно з ч.10 ст.23 ЗК України рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, Земельний кодекс України визначає вичерпний перелік підстав для відмови особі в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування, при цьому зобов`язує орган державної влади або орган місцевого самоврядування у випадках ухвалення рішення про відмову в наданні такого дозволу належним чином мотивувати причини цієї відмови.

Однак, із оскаржуваної відмови вбачається, що відповідачем не обґрунтовано відмову у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки та не вказано підстав відмови у наданні такого дозволу, виключний перелік яких встановлений у ч. 7 ст. 118 ЗК України.

Крім того, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції правомірно спростовано доводи відповідача, за результатами розгляду заяви позивача, щодо відведення земельної ділянки із посиланням на вимоги постанови Кабінету Міністрів України №413 від 07.06.2017, оскільки Стратегія не є нормативно-правовим актом, що містить обов`язкові до виконання норми права. Вона лише визначає напрямки удосконалення механізму управління у сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними на майбутнє.

До того ж, будь-яких змін до порядку одержання дозволу на розробку проекту землеустрою, передбаченого Земельним кодексом України, у зв`язку із затвердженням вказаної Стратегії, не було внесено.

Оскільки порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування, зокрема, порядок одержання дозволу на розроблення проекту землеустрою, врегульовано безпосередньо Земельним кодексом України, посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 №413, як на підставу для відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, є неправомірним.

Доцільним, також, є спростування посилання відповідача на рішення Герцаївської міської ради Герцаївського району Чернівецької області №21-04/18 від 08.10.2018 (а.с.38), з якого встановлено, що міська рада вирішила клопотати до Головного управління Держгеокадастру в Чернівецькій області щодо передачі земельних ділянок для створення громадських пасовищ орієнтовною площею 33,70 гектарів, розташованих на території села Лунка Герцаївського району Чернівецької області, оскільки відповідачем не надано суду жодних доказів, які б підтверджували факт здійснення такої передачі земельних ділянок.

Разом з тим, застосування відповідачем позиції Герцаївської міської ради в обгрунтування підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою також суперечить нормам ЗК України.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, відмовляючи позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, яка розташована у межах сільської ради села Лунка Герцаївського району Чернівецької області діяло не у межах і не у спосіб, визначений Земельним кодексом України.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, оформлену листом від 21.11.2018 р. № Г-2539/0-1692/0/16-18, у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення (пасовища) на території Герцаївської сільської ради, Герцаївського району (за межами с. Лунка) та зобов`язати відповідача повторно розглянути клопотання про надання дозволу та надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га, яка розташована на території село Лунка Герцаївського району Чернівецької області.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судове рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог сторонами не оскаржується, тому його правомірність в цій частині судовою колегією не переглядається.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 15 травня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 16 жовтня 2019 року.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О. Ватаманюк Р.В.