Справа № 226/2682/19
Суддя: Петунін І. В.
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 226/2682/19
Справа № 226/2682/19
Провадження № 2-а/226/25/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2019 року Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Петуніна І.В.,

за участю секретаря Альберті О.В.,

позивач: ОСОБА_1

відповідач: поліцейський СРПП Мирноградського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області Цимбалюк С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мирнограді Донецької області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Мирноградського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області Цимбалюка Сергія Сергійовича про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад вимог позивача.

Постановою відповідача ДП18 № 354856 від 22.08.2019 позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 255,00 гривень. За змістом постанови позивач, керуючи автомобілем Mercedes benz, державний номерний знак НОМЕР_1 , 22.08.2019 о 16.40 за адресою: Донецька область, м. Мирноград по пров. Лікарняний, 1, в зоні дії дорожнього знаку «Зупинку заборонено» здійснив зупинку транспортного засобу, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Вважає, що постанова прийнята безпідставно, ПДР він не порушував, з боку, з якого він заїхав, відсутні будь-які дорожні знаки, тим паче 3.34 «Зупинку заборонено». Відповідач склав постанову без фактичного розгляду справи, не дослідив докази і не взяв до уваги його пояснення. Також відповідач відмовив йому в ознайомленні зі справою і наявними доказами, тим самим грубо порушивши його права. Просив суд визнати дії відповідача протиправними та скасувати оскаржувану постанову.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

В судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені у порядку, передбаченому КАС України.

Відповідач ОСОБА_2 надав до суду відзив на позовну заяву, згідно з яким пояснив, що він є діючим працівником Національної поліції України та перебуває на посаді інспектора сектора реагування патрульної поліції Мирноградського ВП Покровського ВП ГУНП Донецької області. 22.08.2019 року ним була винесена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , згідно з якою останній керуючи автомобілем Mercedes benz, державний номерний знак НОМЕР_1 , 22.08.2019 о 16.40 за адресою: Донецька область, м. Мирноград по пров. Лікарняний, 1, в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» здійснив зупинку транспортного засобу, чим порушив п.15.9 ПДР України. Твердження позивача щодо порушення його прав не відповідають дійсності, оскільки в постанові від 22.08.2019 року у графі про ознайомлення з правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, ст.ст. 10, 63 Конституції, стоїть власний підпис ОСОБА_1 . Крім того, у своїх поясненнях, наданих на окремому аркуші, ОСОБА_1 визнає факт зупинки в районі дії знаку «3.34» ПДР. Будь-яких інших клопотань, заяв, заперечень щодо порушення його прав ОСОБА_1 не заявляв. ОСОБА_1 є місцевим мешканцем, мешкає неподалік від місця події та неодноразово пересувався провулком Лікарняним в обох напрямках і не бачити встановлений знак не міг. Вважає, що адміністративний позов поданий позивачем з метою уникнення адміністративної відповідальності. Просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 04.09.2019 відкрите спрощене позовне провадження у даній справі, розгляд справи по суті призначено на 15.00 16.09.2019, відповідачеві запропоновано надати відзив на позовну заяву, а позивачу - відповідь на відзив в разі потреби.

16.09.2019 судове засідання у справі було відкладене на 10.10.2019 у зв`язку з неявкою позивача та відсутністю відомостей про отримання ним повідомлення про час та місце розгляду справи.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

22 серпня 2019 року поліцейським СРПП Мирноградського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області Цимбалюком Сергієм Сергійовичем було прийнято постанову серії ДП18 № 354856 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 225,00 гривень.

Дії позивача були кваліфіковані, як невиконання вимоги дорожнього знаку «Зупинку заборонено». Згідно з постановою, адміністративне правопорушення вчинене за адресою: АДРЕСА_1 область, м. Мирноград, пров. Лікарняний, 1. У постанові також є підпис позивача, що йому роз`яснена, зокрема, ст. 268 КУпАП.

В своїх письмових поясненнях від 22.08.2019, позивач вказав, що 22.08.2019 він рухався по вул. (провулок) Лікарняний і зупинився біля квіткового ларьку. До нього підійшли співробітники міліції та попросили, щоб він показав посвідчення водія та тех..паспорт на авто. Після чого провели його до перехрестя і показали знак (заборона зупинки). Він відповів, що його не бачив, оскільки рухався з іншого боку. При цьому позивач був ознайомлений зі ст.ст. 10, 63 Конституції України, що підтверджено його підписом.

З наданої відповідачем фотокартки вбачається, що автомобіль Mercedes benz, державний номерний знак НОМЕР_1 , знаходиться в зоні дії знаку «3.34 Зупинку заборонено», перед автомобіля знаходиться до зворотного боку знаку.

V. Оцінка суду.

Згідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до вказаного Закону, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями) (далі - ПДР).

Відповідно до п. 1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п. 1.5 ПДР, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

За змістом ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ст. 52 Закону України «Про дорожній рух» закріплюють, що контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 1211, 1212, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 1241 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 254 КУпАП, протокол не складається у випадках, передбачених ст. 258 цього Кодексу.

Згідно з частинами 2-4 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 (далі - Інструкція №1395), визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (п. 1 р. І Інструкції №1395).

Згідно з пунктом 4 р. І Інструкції №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, ст.ст.1211, 1212, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, ст.1241, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, ст.ст.128, 129, ст.1321, частинами шостою і одинадцятою ст.1331, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 та 2 р. III Інструкції №1395, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, ст.ст.1211, 1212, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, ст.1241, ст.ст.125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, ст.ст.128, 129, ст.1321, частинами шостою і, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що посадова особа Національної поліції наділена повноваженнями щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, зокрема, у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, порушення, передбаченого ч. 1 ст. 122, розглядати справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення без складення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому, позивачу були роз`яснені його права, передбачені ст.268 КУпАП, що підтверджується його підписом, він надав письмові пояснення, був ознайомлений зі ст.ст. 10, 63 Конституції України, жодних клопотань, зокрема й на правову допомогу, не заявлено. Тому доводи позивача, про те, що він не був ознайомлений зі своїми правами, передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, він заявляв клопотання про залучення захисника, не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами справи.

Таким чином, дії інспектора патрульної поліції щодо виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд справи про адміністративне правопорушення та складання постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі такого виявлення передбачені КУпАП, Законом України «Про національну поліцію», Інструкцією №1395, що має наслідком прийняття відповідної постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Щодо надання оцінки суті постанови в контексті підтвердження або спростування вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення суд зазначає таке.

ОСОБА_1 закидається вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме, здійснення зупинки в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено». Згідно п. 8.4(в) Правил дорожнього руху України, дорожні знаки поділяються на групи, зокрема знаки заборонні: впроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Відповідно до розділу 33 «Дорожні знаки» Правил дорожнього руху України, знаком 3.34 «Зупинку заборонено» - забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Зона дії знака - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Дія знаку поширюється лише на той бік дороги, на якому він встановлений.

Зона дії знака може бути зменшена табличкою 7.2.2 на початку зони дії, а також установленням у кінці його зони дії дублюючим знаком з табличкою 7.2.3.

Знак може застосовуватися разом з розміткою 1.10.1 при цьому зона його дії визначається за довжиною лінії розмітки.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 251 КпАП України визначено, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем ПДР, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідачем, разом з наданням до суду відзиву по справі, надані докази щодо скоєння позивачем адміністративного правопорушення, а саме копія власноруч наданих пояснень ОСОБА_1 від 22.08.2019, згідно з якими він підтвердив факт зупинки його автомобіля біля квіткового кіоску по пров. Лікарняний в м. Мирнограді Донецької області, в зоні дії знаку «3.34 Зупинку заборонено» ПРД, а також фото фіксація факту зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 в зоні дії знаку «3.34 Зупинку заборонено» ПРД.

Твердження позивача щодо того, що він опинився в зоні дії знаку «3.34 Зупинку заборонено» ПРД, оскільки заїхав з іншого боку знаку, на якому не видно його призначення (вказівку на дію), а тому не знав про цей знак, не є підставою для звільнення його від адміністративної відповідальності, так як він повинен був здійснити свій маневр (зупинка транспортного засобу) у відповідності до ПДР та пересвідчитися, що цей знак надає йому право на цю зупинку.

З огляду на приписи ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Враховуючи те, що судом встановлена правомірність дій відповідача, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, ст. 19 Конституції України, ст.ст. 23, 122, 245, 251, 258, 280, 287-289, 293 КУпАП та керуючись ст.ст. 2, 5, 72-77, 242-244, 250, 268, 286, 293 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до поліцейського Мирноградського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області Цимбалюка Сергія Сергійовича (Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна, 73) про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Повне рішення суду складене 15 жовтня 2019 року.

Суддя І.В. Петунін