Справа № 826/12996/18
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Файдюка В.В., Чаку Є.В.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м.Києві та Київській області на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 30 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в м.Києві, третя особа: Подільський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м.Києві про скасування рішення від 05.04.2018 р., зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва із позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в м.Києві, в якому просить:

1. Скасувати рішення від 05.04.2018 р. про скасування рішення ГУ УДМС України в м.Києві від 03.08.2017 р. про набуття громадянства України ОСОБА_1 відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство».

2. Зобов`язати Державну міграційну службу України (ДМС) видати паспорт громадянина України ОСОБА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю оскаржуваного рішення, оскільки до територіального підрозділу ДМС позивачем надано всі достовірні відомості та необхідні документи для оформлення паспорта; повідомлення про відмову у розгляді документів, із зазначенням підстав для відмови від відповідача не надходило; чинним законодавством не забороняється громадянину України, який подав декларацію про відмову від іноземного громадянства, користуватись паспортом і правами іноземної держави.

Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 30.05.2019 р. адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Державної міграційної служби України в м.Києві від 05.04.2018 р. про скасування рішення Головного управління Державної міграційної служби України в м.Києві від 03.08.2017 р. про набуття громадянства України ОСОБА_1 . В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Центральним міжрегіональним управлінням Державної міграційної служби у м.Києві та Київській області подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права та без урахування всіх обставин, що мали значення для вірного вирішення справи.

У відповідності до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, згідно подання Дарницького РВ ГУ ДМСУ в м. Києві від 20 березня 2018 року №3/2018 про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України, ОСОБА_1 не виконав подане зобов`язання припинити іноземне громадянство (користувався правами громадянина Російської Федерації, не здав паспорт).

Відповідно до довідки ГУ ДМСУ в м. Києві від 05.04.2018 р. про наявність підстав для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням, ОСОБА_1 набув громадянство України за територіальним походженням відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про громадянство" шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, а саме не повернув паспорт Російської Федерації до уповноважених органів цієї держави.

Враховуючи зазначене, відповідачем прийнято рішення від 05.04.2018 р., яким рішення ГУ ДМСУ в м. Києві від 03.08.2017 р. про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 скасовано, у зв`язку з тим, що громадянство України було набуто шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду із позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що невиконання зобов`язання повернути паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави не свідчить по неправдивість відомостей чи поданих документів для оформлення рішення про набуття громадянства України та не може бути підставою для його скасування. В той же час, позивачем не надано доказів подачі повного пакету документів для отримання паспорту, зокрема, доказів про припинення іноземного громадянства або декларації про відмову у припиненні іноземного громадянства, а тому підстави для зобов`язання відповідача видати позивачу паспорт відсутні.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить із наступного.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб відповідно до Конституції України визначає Закону України «Про громадянство» від 18 січня 2001 року № 2235-III (надалі - Закон № 2235-III).

Статтею 1 Закону № 2235-III, зокрема встановлено, що громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках; зобов`язання припинити іноземне громадянство - письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави або громадянства (підданства) інших держав і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України; декларація про відмову від іноземного громадянства - документ, у якому іноземець, який узяв зобов`язання припинити іноземне громадянство і в якого існують незалежні від нього причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) або іноземних громадянств (підданств), засвідчує свою відмову від громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав.

Пунктом 2 частини першої статті 6 Закону № 2235-III передбачено, що громадянство України набувається за територіальним походженням.

Статтею 8 Закону № 2235-III, зокрема встановлено, що особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

Іноземці, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство, повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. Якщо іноземці, маючи всі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання такого документа, з незалежних від них причин не можуть отримати його, вони подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.

Датою набуття громадянства України у випадках, передбачених цією статтею, є дата реєстрації набуття особою громадянства України.

Особа, яка набула громадянство України і подала декларацію про відмову від іноземного громадянства, зобов`язується повернути паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави.

Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України визначає Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затверджений Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215 (в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року №588/2006) (далі по тексту - Порядок).

Згідно абзацу першого пункту 1 Порядку для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, виходу з громадянства України особа подає заяву, а також інші документи, передбачені розділом II цього Порядку.

Пунктами 3, 5 Порядку зокрема встановлено, що заява з питань громадянства подається у письмовій формі з зазначенням дати її складання та підписується заявником.

Під час подання заяви та інших документів з питань громадянства пред`являється документ, що посвідчує особу заявника, а також документ про проживання заявника на території України або про його постійне проживання за кордоном та подаються копії таких документів.

У відповідності до пункту 26 Порядку для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, батько чи мати якої народилися до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент їх народження до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону, подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також: а) документ, який підтверджує факт народження відповідно батька чи матері заявника на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту; б) копію свідоцтва про народження заявника або інші документи, що засвідчують родинні стосунки заявника відповідно з батьком чи матір`ю, які народилися на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.

Підпунктами "а" - "в" пункту 24 Порядку передбачено, що для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка народилася до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент народження особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає: а) заяву про набуття громадянства України за територіальним походженням; б) дві фотокартки (розміром 35 x 45 мм); в) один із таких документів: - декларацію про відсутність іноземного громадянства - для осіб без громадянства; - зобов`язання припинити іноземне громадянство - для іноземців. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Подання зобов`язання припинити іноземне громадянство не вимагається від іноземців, які є громадянами (підданими) держав, законодавство яких передбачає автоматичне припинення особами громадянства (підданства) цих держав одночасно з набуттям громадянства іншої держави, або якщо міжнародні договори України з іншими державами, громадянами яких є іноземці, передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України; - декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства разом із документом, що підтверджує надання особі статусу біженця чи притулку в Україні, - для іноземців, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні; - заяву про зміну громадянства - для іноземців, які є громадянами держав, міжнародні договори України з якими передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України.

Судом першої інстанції встановлено, що 08.12.2016 р. Посольством України в Російській Федерації ОСОБА_1 видано довідку про реєстрацію особи громадянином України № НОМЕР_1 .

11.03.2017 р. ОСОБА_1 до Дарницького РВ ГУ ДМСУ в м. Києві подано заяву про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням №607/2017, до якої додано наступні документи: копію паспорта громадянина Російської Федерації від 31 жовтня 2014 року та перекладом на українську мову; копію свідоцтва про народження від 22 червня 1989 року серії НОМЕР_5, з перекладом на українську мову; копію свідоцтва про народження батька ОСОБА_2 від 05 жовтня 1953 року № НОМЕР_3 ; зобов`язання припинити іноземне громадянство від 11 березня 2017 року.

За результатами розгляду вказаної заяви, 03.08.2017 р. ГУ ДМСУ в м. Києві відносно позивача прийнято рішення про набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини першої статті 8 Закону № 2235-III .

08.08.2017 р. ОСОБА_1 видано довідку про реєстрацію особи громадянином України №1521/2017.

Матеріали справи підтверджують, що 08.08.2017 р. позивачем подано декларацію про відмову від іноземного громадянства, в якій позивач відмовляється від іноземного громадянства Російської Федерації, у зв`язку з тим, що існують незалежні від нього причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства Російської Федерації, а саме вартість оформлення виходу з громадянства (підданства) Російської Федерації становить 75 доларів США, що перевищує половину розміру мінімальної заробітної плати, установленого законом в Україні на момент, коли особа набула громадянства України, та зобов`язується повернути паспорт громадянина Російської Федерації до уповноважених органів цієї держави, не користуватися правами громадянина (підданого) Російської Федерації і не виконувати обов`язків, передбачених її законодавством для громадян цієї держави.

Як встановлено судом вище, рішення про набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини першої статті 8 Закону № 2235-III скасовано на підставі статті 21 Закону № 2235-III, у зв`язку з невиконанням поданого зобов`язання припинити іноземне громадянство (користувався правами громадянина Російської Федерації), а саме не повернення паспорта Російської Федерації до уповноважених органів цієї держави.

Так, статтею 21 Закону № 2235-III передбачено, що рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 8 та 10 цього Закону шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Разом з тим, суд першої інстанції зауважив, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження подання позивачем свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування фактів, які унеможливлюють набуття громадянства України.

При цьому, невиконання зобов`язання повернути паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави, не свідчить про неправдивість відомостей чи поданих документів, для оформлення рішення про набуття громадянства України, та відповідно не може бути підставою для його скасування.

Слід зазначити, що статтею 21 Закону № 2235-III встановлено виключні підстави для скасування рішення про набуття громадянства України, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про протиправність прийняття відповідачем оскаржуваного рішення.

В частині позовних вимог про зобов`язання ДМС України видати паспорт громадянина України, суд першої інстанції відмовив в задоволенні позовних вимог, виходячи із наступного.

Пунктом 1 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року №302 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2016 року №745) (далі по тексту - Порядок №302) встановлено, що паспорт громадянина України (далі - паспорт) є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Згідно пункту 8 Порядку №302 паспорт, який оформлюється вперше, видається не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня оформлення заяви-анкети для його отримання.

Пунктом 35 Порядку №302 встановлено, що заявник для оформлення паспорта подає такі документи: 1) свідоцтво про народження або документ, що підтверджує факт народження, виданий компетентними органами іноземної держави (далі - свідоцтво про народження); 2) оригінали документів, що підтверджують громадянство та посвідчують особу батьків або одного з них, які на момент народження особи перебували у громадянстві України (для підтвердження факту належності особи до громадянства України). У разі відсутності таких документів або у разі, коли батьки чи один із батьків такої особи на момент її народження були іноземцями або особами без громадянства, або у разі набуття особою громадянства України на території України подається довідка про реєстрацію особи громадянином України; 3) паспорт громадянина України для виїзду за кордон (для осіб, які постійно проживали за кордоном, після повернення їх в установленому порядку на проживання в Україну та для осіб, які набули громадянство України за кордоном); 4) посвідчення про взяття на облік бездомних осіб (для бездомних осіб); 5) довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (для внутрішньо переміщених осіб); 6) рішення суду про встановлення особи (для осіб, яких не було встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи); 7) документ, що посвідчує особу законного представника/уповноваженої особи, та документ, що підтверджує повноваження особи як законного представника/уповноваженої особи; 8) документи, що підтверджують сплату адміністративного збору, або оригінал документа про звільнення від його сплати. Оригінал документа про звільнення від сплати адміністративного збору повертається заявнику, а до заяви-анкети додається його копія, засвідчена працівником територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта шляхом проставлення відмітки "Згідно з оригіналом" та підпису із зазначенням його посади, прізвища, ініціалів та дати; 9) документи, що підтверджують відомості для внесення додаткової змінної інформації до безконтактного електронного носія та у паспорт (за наявності таких документів): про місце проживання - довідку органу реєстрації встановленого зразка; про народження дітей - свідоцтва про народження дітей; про шлюб і розірвання шлюбу - свідоцтво про шлюб, свідоцтво про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, або виданий компетентними органами іноземної держави документ, який згідно з її національним законодавством підтверджує відповідний факт; про зміну імені - свідоцтво про зміну імені, свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, свідоцтво про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, або виданий компетентними органами іноземної держави документ, який згідно з її національним законодавством підтверджує відповідний факт; довідку про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків або повідомлення про відмову від його прийняття; 10) документ, виданий відповідним органом, установою, організацією, який містить фотозображення особи, - для осіб, які звертаються за оформленням паспорта вперше після досягнення 18-річного віку. У разі відсутності такого документа особа подає письмове звернення в довільній формі, в якому зазначається інформація про адресу місць проживання, навчання, роботи, установ виконання покарань та інша інформація, відомості про батьків або інших родичів, які будуть залучені до проведення процедури встановлення особи; 11) одну фотокартку розміром 10 х 15 сантиметрів для внесення відцифрованого образу обличчя особи шляхом сканування із застосуванням засобів Реєстру - для оформлення паспорта особі, яка не може пересуватися самостійно у зв`язку з тривалим розладом здоров`я, що підтверджується медичним висновком відповідного закладу охорони здоров`я, оформленим в установленому порядку, або особі, яка відбуває покарання в установах виконання покарань або перебуває на тривалому стаціонарному лікуванні в закладах МОЗ закритого типу (в разі потреби). Фотокартка повинна відповідати вимогам рекомендацій Міжнародної організації цивільної авіації (IКAO) Doc 9303.

Відповідно до пункту 24 Порядку №302 працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта під час приймання документів від заявника перевіряє повноту поданих заявником документів, зазначених у пунктах 35, 46 і 69 цього Порядку, відповідність їх оформлення вимогам законодавства.

У разі виявлення факту подання не всіх необхідних документів або подання документів, оформлення яких не відповідає вимогам законодавства, територіальний орган ДМС/територіальний підрозділ ДМС, уповноважений суб`єкт інформує заявника про відмову в прийнятті документів із зазначенням підстав такої відмови. За бажанням заявника відмова надається в письмовому вигляді.

Пунктами 25, 26, 28 Порядку №302 встановлено, що у разі відповідності поданих документів вимогам цього Порядку працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта із використанням електронного цифрового підпису та із застосуванням засобів Реєстру формує заяву-анкету (у тому числі здійснює отримання біометричних даних, параметрів).

Після формування заяви-анкети працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта друкує її та надає заявнику для перевірки правильності внесених до заяви-анкети відомостей. Реєстрація заяви-анкети здійснюється із застосуванням засобів Реєстру під час її формування.

Після перевірки заявником правильності внесених до заяви-анкети відомостей про особу заява-анкета перевіряється та підписується (із зазначенням дати, прізвища та ініціалів) працівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта, який прийняв документи та сформував заяву-анкету.

Суд першої інстанції зауважив, що матеріали справи не містять документів, які подавались позивачем для оформлення паспорта, а також заяви-анкети сформованої за результатом їх розгляду, а тому суд не має можливості встановити відповідність поданих документів вимогам Порядку №302.

Зі змісту позовної заяви та листа Державної міграційної служби України від 29 січня 2018 року №6.1/319-18 вбачається, що ОСОБА_1 подано документи та заяву-анкету про оформлення паспорта громадянина України на підставі довідки про реєстрацію особи громадянином України від 08 грудня 2016 року № НОМЕР_1 , виданої Посольством України в Російській Федерації.

Крім того, у вказаному листі зазначено, що за результатами розгляду документів, 13.01.2017 р. ОСОБА_1 оформлено паспорт громадянина України № НОМЕР_4 , який визнано таким, що відповідно до пункту 108 Порядку є недійсним, підлягає вилученню та знищенню.

Слід зазначити, що правомірність оформлення та визнання недійсним паспорта, виданого позивачу 13.01.2017 року судом не досліджується, оскільки не є предметом даного спору.

У свою чергу, докази повторного подання позивачем документів, з метою отримання паспорта громадянина України, в матеріалах справи відсутні.

Згідно пункту 117 Порядку, у разі прийняття щодо особи рішення про встановлення належності до громадянства України, прийняття до громадянства України або оформлення набуття громадянства України територіальний орган Державної міграційної служби України, дипломатичне представництво чи консульська установа України за місцем її проживання реєструють особу громадянином України.

Такій особі видається довідка про реєстрацію особи громадянином України, яка подається нею для одержання документів, що підтверджують громадянство України.

Пунктом 119 Порядку передбачено, що особам, які набули громадянство України та взяли зобов`язання припинити іноземне громадянство, видаються тимчасові посвідчення громадянина України. Після подання цими особами в установленому Законом порядку документа про припинення іноземного громадянства або декларації про відмову від іноземного громадянства їм замість тимчасових посвідчень громадянина України залежно від місця проживання видаються паспорти громадянина України або паспорти громадянина України для виїзду за кордон.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що необхідною умовою для видачі паспорта громадянина України для осіб, які набули громадянство України та взяли зобов`язання припинити іноземне громадянство є подання цими особами в установленому Законом порядку документа про припинення іноземного громадянства або декларації про відмову від іноземного громадянства.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження подання позивачем до територіального підрозділу ДМС документів, у тому числі про припинення іноземного громадянства або декларації про відмову від іноземного громадянства, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для зобов`язання ДМС України видати ОСОБА_1 паспортп громадянина України.

Крім того, пунктом 19 Порядку №302 зокрема встановлено, що подання документів для оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміну паспорта здійснюється лише до територіального підрозділу ДМС у разі набуття особою громадянства України.

Згідно пункту 91 Порядку №302 видача заявникові паспорта здійснюється територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, уповноваженим суб`єктом, який прийняв документи для його оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміну паспорта.

Таким чином, оформлення та видача заявникові паспорта здійснюється територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, а тому суд першої інстанції звернув увагу, що позивач помилково в прохальній частині позовної заяви просить зобов`язати видати паспорт Державну міграційну службу України, оскільки належним відповідачем є ГУ ДМСУ в м. Києві.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на викладене вище, суд апеляційної інстанції погоджується із висновками Окружного адміністративного суду м.Києва, що відповідачем не доведено правомірність свого рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України залишити апеляційну скаргу без задоволення, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Так, згідно ч. 1 ст. 260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 244, 250, 288, 289, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м.Києві та Київській області залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 30 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: В.В. Файдюк

Є.В. Чаку