Справа № 824/825/19-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/825/19-а

Головуючий у 1-й інстанції: Лелюк Олександр Петрович

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

16 жовтня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2019 року (складена у повному обсязі 10 вересня 2019 року у м. Чернівці) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

позивач 18.07.2019 звернулася із позовом до Чернівецького окружного адміністративного суду в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати наказ від 14.06.2019 №348/4 про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 , завідувача сектору судової роботи та міжнародного співробітництва Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області;

- стягнути з Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 100000 грн.

22.07.2019 судом першої інстанції відкрито провадження за даним позовом.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 09.09.2019 клопотання Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про залишення позову без розгляду задоволено.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про визнання протиправним і скасування наказу та стягнення моральної шкоди залишено без розгляду.

Роз`яснено, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказану ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказала, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що постановляючи ухвалу про залишення без розгляду суд першої інстанції відступив від принципу правової визначеності, зокрема, судом першої інстанції не було з`ясовано поважності причин пропуску строку звернення з позовом до суду, чи були наявні у позивача обставини істотного і непереборного характеру, які і призвели до порушення цього строку.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на практику Європейського суду з прав людини та Верховного Суду вказав, що наявність законодавчо встановленого строку на звернення до суду не слід розглядати як обмеження права на судовий захист законодавець в такий спосіб лише встановлює часові межі реалізації такого права.

Також вказав, що для звернення до адміністративного суду у справах щодо проходження громадянами державної, тобто публічної, служби встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, в разі незгоди позивача із наказом №348/4 від 14.06.2019 позивач мала право на звернення до суду з 15.06.2019 по 15.07.2019. Однак, до суду з даним позовом позивач звернулась лише 18.07.2018.

16.10.2019 представником відповідача подано заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлені та неоспорені сторонами такі обставини.

14.06.2019 Головним територіальним управлінням юстиції у Чернівецькій області прийнято наказ №348/4 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ", згідно якого ОСОБА_1 , завідувачу сектору судової роботи та міжнародного співробітництва Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, оголошено догану.

Із вказаним наказом ОСОБА_1 була ознайомлена під підпис 14.06.2019 згідно відомостей Журналу видачі під розписку належним чином завірених копій наказів про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження та ознайомлення з відповідним наказом.

18.07.2019 ОСОБА_1 звернулась до адміністративного суду з позовом, підписаним її представником ОСОБА_2 , про оскарження наказу від 14.06.2019 №348/4 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ".

22.07.2019 ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у даній справі; задоволено клопотання позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання; встановлено відповідачу строк для подання відзиву.

02.08.2019 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву та клопотання про залишення позову без розгляду, до якого додано завірену копію "Журналу видачі під розписку належним чином завірених копій наказів про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження та ознайомлення з відповідним наказом". В обґрунтування клопотання зазначено, що із оскаржуваним наказом позивач була ознайомлена в день його прийняття - 14.06.2019. Однак, до суду з позовом про його оскарження звернулась лише 18.07.2019, тобто з пропуском десятиденного строку для його оскарження, встановленого статтею 78 Закону України "Про державну службу".

Розглянувши подане відповідачем клопотання, ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 09.09.2019 клопотання Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про залишення позову без розгляду задоволено, а позовну заяву залишено без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки факт пропуску ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду з даним позовом виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач (її представники) не заявляла про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, то наявні безумовні підстави для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Строки звернення до адміністративного суду передбачені статтею 122 КАС України.

Позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами (ч. 1).

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень (ч. 2).

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 3).

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (ч. 5).

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Частиною 4 ст. 9 КАС України встановлено, що суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Вищенаведені правові положення свідчать, що питання дотримання позивачем строку звернення з позовом з`ясовується судом на стадії відкриття провадження у справі, і якщо пропуск такого строку для суду є очевидним, такий позов підлягає залишенню без руху.

Втім, законодавець допускає ймовірність виявлення судом факту недотримання строку звернення до суду і після відкриття провадження у справі, внаслідок чого позов може бути залишений без розгляду.

При цьому приписи статті 123 КАС України передбачають право особи подати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з наведенням поважних причин такого пропуску.

Таке право особи має бути реалізоване шляхом проведення судом підготовчого судового засідання з метою з`ясування відповідної позиції позивача з приводу пропуску ним строку звернення до суду з наданням йому можливості навести поважні причини такого пропуску.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 08.08.2019 у справі №480/106/19.

При цьому, у постанові від 23.10.2018 у справі № 569/16060/17 Верховний Суд вказав, що пропуск строку звернення до суду не є безумовною підставою для залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки за наявності поважних причин його пропуску такий строк може бути поновлено судом за заявою особи, яка його подала.

Отже, наслідком пропущення процесуальних строків є залишення позовної заяви без розгляду. Виключенням з цього правила є факт визнання судом причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою своєчасного виконання учасниками адміністративного судочинства передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Так, залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції повинен був встановити на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів відсутність підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними. Оскільки обов`язковою умовою для залишення адміністративного позову без розгляду є не лише встановлення факту пропуску строку звернення до суду, а й відсутність підстав вважати, що такий строк пропущений з поважних причин.

Проте, суд першої інстанції, встановивши після відкриття провадження у справі факт пропуску звернення до адміністративного суду, не встановив поважність причин його пропуску, а також відсутність підстав вважати, що такий строк пропущений з поважних причин.

При цьому, ухвалою від 09.09.2019 суд задовольнив клопотання відповідача про залишення без розгляду позовної заяви, однак у висновках та оцінці обставин справи суд вказав на помилковість доводів відповідача про пропуск позивачем десятиденного строку, визначеного Законом України "Про державну службу" та вказав на застосування, в даному випадку, строку звернення до суду встановленого КАС України.

Тобто, суд першої інстанції, визнавши доводи відповідача викладені у клопотанні про залишення позову без розгляду помилковими дійшов висновку про задоволення такого клопотання.

Однак, відповідно до вимог КАС України, суд першої інстанції мав би відмовити у задоволенні клопотання відповідача з наведених ним причин, а питання пропуску строку та поважності причин його пропуску вирішити у судовому засіданні з врахуванням пояснень учасників справи.

Крім того, до клопотання про залишення позову без розгляду відповідачем надано копію журналу видачі під розписку належним чином завірених копій наказів про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення.

Вказаний доказ не був доданий до відзиву на позов, окремого клопотання відповідача про приєднання такого доказу також не подано.

Частинами 8 та 9 ст. 79 КАС України вказано, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Таким чином, відповідачем порушено вимоги ст. 79 КАС України щодо порядку подання доказів. При цьому, вказаний доказ позивачу або його представнику не направлявся, що позбавило позивача можливості ознайомитися з матеріалами справи, зокрема, з клопотанням відповідача та доданими до нього доказами та надати на них відповідь.

Водночас, суд першої інстанції, вирішуючи питання про залишення позову без розгляду, обставин щодо причин пропуску саме позивачем процесуального строку не встановлював.

В апеляційній скарзі позивачем наведено пояснення щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду, зокрема вказано, що про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани 14.06.2019 позивачу вручено наказ №348/4, зі змісту якого неможливо встановити підстави накладення стягнення та його обґрунтованість.

19.06.2019 з метою надання правової допомоги позивачем було подано адвокатський запит до відповідача з витребуванням доказів, необхідних для з`ясування обставин накладення дисциплінарного стягнення.

25.06.2019 відповідач надав відповідь на адвокатський запит лише частково, у наданні документів, що стосуються питання про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності було відмовлено з підстав віднесення витребуваної інформації, документів до інформації з обмеженим доступом, а також надано рахунок для відшкодування адвокатом фактичних витрат на копіювання та друк.

02.07.2019 з метою надання правової допомоги позивачу було повторно подано адвокатський запит з витребуванням доказів, необхідних для з`ясування обставин накладення дисциплінарного стягнення.

08.07.2019 позивачем було отримано копію особової справи, копію дисциплінарного провадження, та інші документи, які дали можливість визначити чи були допущені порушення при накладенні дисциплінарного стягнення на позивача.

При цьому, оскаржуючи наказ №348/4 від 14.06.2019, позивач мала право на звернення до суду з 15.06.2019 по 15.07.2019. Однак, до суду з даним позовом позивач звернулась 18.07.2018, тобто з пропуском трьох днів.

Таким чином, враховуючи, що порушення позивачем строку звернення до суду є незначним (три дні), вагомість порушеного права про захист якого позивач просить, а також те, що в межах строку звернення до суду, позивачем вживалися дієві заходи для підготовки позовної заяви (що свідчить про відсутність наміру зловживання процесуальними правами), колегія суддів вважає що суд першої інстанції не надавши належної оцінки наведеним обставинам, зробив безпідставний висновок про відсутність поважних причин пропуску строку на звернення до суду з даним позовом.

Відтак, суд першої інстанції діяв не у спосіб, визначений процесуальним законом, залишаючи адміністративний позов без розгляду, не з`ясувавши причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом, чим обмежив право позивача на оскарження наказу від 14.06.2019 №348/4 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ".

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню, а матеріали адміністративного позову направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Частиною 3 ст. 312 КАС України вказано, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2019 року - скасувати.

Справу направити до Чернівецького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.