Справа № 580/1533/19
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/1533/19 Суддя (судді) першої інстанції: Л.В. Трофімова
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді: Чаку Є.В.

суддів: Файдюка В.В., Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря: Муханькової Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна контора" на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна контора" до Головного управління державної фіскальної служби у Черкаській області про визнання протиправним податкового повідомлення - рішення,

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство "Житлово-експлуатаційна контора" звернулося до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління державної фіскальної служби у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.01.2019 року № .

Черкаський окружний адміністративний суд своїм рішенням від 22 липня 2019 року відмовив у задоволенні позову у повному обсязі.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати останнє та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позов. На думку апелянта, зазначене рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. В обґрунтування скарги апелянт зазначає, що відповідач не мав законних підстав для проведення повторної перевірки з тих самих питань за період який вже перевірявся.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначив, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та прийнятим з дотриманням норм процесуального та матеріального права.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Судове засідання проведено без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 17.12.2018 року Головним управлінням державної фіскальної служби у Черкаській області проведено камеральну перевірку порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних, якою встановлено порушення КП "Житлово-експлуатаційна контора" вимог п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, а саме несвоєчасно зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні за період з 07.17 по 03.18 року.

Результати перевірки оформлені актом перевірки від 17.12.2018 року № 259/23-00-50-12-007/32033409.

15.01.2019 року на підставі висновків акту перевірки відповідно до ст.120-1 Податкового кодексу України контролюючим органом було прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким до позивача застосовані штрафні санкції за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН, а саме:

- 107051,50 ( 10%) за порушення терміну до 15 календарних днів реєстрації податкових накладних на суму ПДВ 1070514,20 грн.;

- 179658,41 грн. (20%) за порушення терміну від 16 до 30 календарних днів реєстрації податкових накладних на суму ПДВ 898291,95 грн.;

- 164669,53 грн. (30%) за порушення терміну від 31 до 60 календарних днів реєстрації податкових накладних на суму ПДВ 548898,38 грн.;

- 105453,08 грн. (40%) за порушення терміну від 61 до 365 календарних днів реєстрації податкових накладних на суму ПДВ 263632,71 грн.

30.01.2019 року позивачем подано скаргу до ДФС України на вказане податкове повідомлення-рішення, за результатами розгляду якої рішенням ДФС України від 03.04.2019 року № 15596/6/99-99-11-06-01-25 оскаржуване ППР залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Позивач, не погоджуючись з таким рішенням відповідача, звернувся до суду з вказаним позовом.

З приводу даних спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Згідно з п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Так, згідно із п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Платник податку має право зареєструвати податкову накладну та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в якій загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 120-1.1 статті 120 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.

Отже, порушення термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних є податковим правопорушенням, за яке законом передбачена фінансова відповідальність у вигляді штрафних (фінансових) санкцій.

У адміністративному позові позивач зазначив, що у серпні 2015 року підприємство уклало договір про розстрочення грошових зобов`язань з ПДВ від 28.08.2015 року № 40 у сумі 90944,77 грн.

Під час виконання договору кошти за розстрочення податкового зобов`язання з ПДВ не були зараховані на поповнення електронного рахунку, а були сплачені на розрахунковий рахунок бюджету м. Канева (копії банківських виписок банку ПАТ "Укрсоцбанк" Канівське відділення від 29.09.2015 року у сумі - 30314,92 грн., від 30.10.2015 року у сумі 31630,50 грн., від 30.11.2015 року у сумі 30314,93 грн.), тому виникла нестача коштів на електронному рахунку, що призвело до неможливості реєстрації ПН неплатникам ПДВ. Позивач зазначив, що невчасно зареєстровані в ЄРПН податкові накладні для неплатників ПДВ не призвели до заниження податкового зобов`язання з ПДВ. Несвоєчасне виявлення порушення призвело до значного розміру штрафу, застосованого до підприємства, що порушує принципи, на яких ґрунтується податкове законодавство України.

Проте, як правильно зазначив суд першої інстанції Податковим кодексом України не передбачено винятків у зв`язку із наявністю розстрочки сплати податку щодо застосування штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію (відсутність реєстрації) в ЄРПН ПН / розрахунків коригування, крім тих, що встановлені безпосередньо Кодексом.

Оскільки в даному випадку позивачем не заперечується факт несвоєчасного подання ПН для проведення реєстрації, тому підстави для висновків про неправомірність застосування відповідачем санкцій у розмірі 10% у сумі 107051,50 грн., у розмірі 20% у сумі 179658,41 грн., у розмірі 30% у сумі 164669,53 грн., у розмірі 40% у сумі 105453,08 грн. за порушення термінів реєстрації ПН відсутні.

В даному випадку єдиним доводом апеляційної скарги є те, що контролюючий орган не мав законних підстав для проведення повторної перевірки з тих самих питань за період який вже перевірявся.

Як зазначалось вище контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. При цьому камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були подані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Водночас, камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених у ст.102 Податкового кодексу України.

Будь-яких інших обмежень чи заборон на проведення камеральних перевірок Податковий кодекс не містить.

З матеріалів справи вбачається, що дійсно контролюючим органом було проведено три камеральних перевірки за результатами яких складено Акти перевірки, саме:

- від 31.01.2018 року №1060/23-00-12-0506/32033409 за період з 11.2016 року по 05.2017 року;

- від 14.08.2018 року №6937/23-00-12-0506/32033409 за період з 10.2017 року по 05.2018 року;

- від 17.02.2018 року №259/23-00-50-12-007/32033409 за період 01.2017 року по 03.2018 року.

Проте, судом першої інстанції зі змісту розрахунку штрафу накладеного на позивача на підставі висновків Акту перевірки від 17.02.2018 року №259/23-00-50-12-007/32033409 правильно встановлено, що до вказаного штрафу відповідачем не було включено, зокрема:

- податкові накладні від 30.11.2016 року № 72, від 24.04.2017 року № 106, від 15.05.2017 року № 17, від 13.05.2017 року № 22, які було включено до розрахунку штрафу до ППР від 13.02.2018 року № прийнятого на підставі висновків Акту перевірки від 31.01.2018 року №1060/23-00-12-0506/32033409;

- податкові накладні від 24.10.2017 року № 99, від 08.02.2018 року № 9, від 28.02.2018 року № 93, від 29.05.2018 року № 119, які включено до розрахунку штрафу до ППР від 15.08.2018 року № прийнятого на підставі висновків Акту перевірки від 14.08.2018 року №6937/23-00-12-0506/32033409.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів вважає, що податковий орган діяв в межах та у спосіб, визначені Податковим кодексом України.

Отже, зважаючи на факт порушення позивачем термінів реєстрації податкових накладних, суди першої інстанції правильно зазначив про правомірність застосування до позивача штрафних санкцій, передбачених пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна контора" - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: В.В. Файдюк

Є.І.Мєзєнцев