Справа № 200/12247/19-а
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

17 жовтня 2019 р. Справа №200/12247/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Смагар С.В., ознайомившись з позовною заявою Приватного підприємства «Росток» (, адреса реєстрації: 84626, Донецька область, м. Горлівка, вул. Пушкінська, 80; адреса для листування: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пров. Андріївський, 27/1)

до Головного управління ДФС у Донецькій області (, 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130 Таганрозької дивізії, 114)

про скасування податкових повідомлень-рішень від 9 червня 2016 року № 000005571 від 19 липня 2016 року № , від 22 грудня 2016 року № , від 28 листопада 2017 року № , від 21 листопада 2018 року № , від 17 грудня 2018 року № 3

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Росток» звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкових повідомлень-рішень від 9 червня 2016 року № 000005571 від 19 липня 2016 року № , від 22 грудня 2016 року № , від 28 листопада 2017 року № , від 21 листопада 2018 року № , від 17 грудня 2018 року № 3.

Відповідно до положень статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність, має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником), відповідає позовна заява вимогам, встановленим статями 160, 161, 172 цього Кодексу, належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності, позов подано у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними), чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до пункту 56.18 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Статтею 102 ПК України врегульовано питання застосування строків давності визначення податкових зобов`язань, які становлять 1095 днів.

Згідно з пунктом 56.19 статті 56 ПК України коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 статті 56 ПК України.

Однак, відповідно до пункту 56.21 статті 56 ПК України у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Враховуючи те, що зазначені вище приписи ПК України по-різному регулюють ті самі правовідносини щодо строків оскарження в суді податкового повідомлення-рішення і при цьому суперечать один одному, зокрема пункту 56.18 суперечить пункту 56.19 статті 56 ПК України, тому відповідно до пункту 56.21 статті 56 ПК України перевагу повинно бути надано одній із цих законодавчих норм, а саме пункт 56.18 статті 56 ПК України, що передбачає більш тривалий строк для звернення до суду, зокрема 1095 днів.

Отже, строк для звернення до суду платника податків із вимогою щодо визнання протиправним рішення контролюючого органу повинен визначатися за правилами пункту 56.18 статті 56 ПК України (1095 днів із дня отримання такого рішення), незалежно від того, чи скористалася особа своїм правом на досудове вирішення спору шляхом застосування процедури адміністративного оскарження.

Суд зазначає, що позивач оскаржує, зокрема, податкові повідомлення-рішення від 9 червня 2016 року та від 19 липня 2016 року, тобто поза межами 1095 днів, протягом яких позивач може скористатися правом на оскарження. Проте, матеріали справи не містять обґрунтованого клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду щодо оскарження податкових повідомлень-рішень від 9 червня 2016 року та від 19 липня 2016 року.

Крім того, суд зазначає, що позов підписано Директором Приватного підприємства «Росток» Г.М. Кошель, проте серед доданих до позовної заяви документів (доказів) відсутній документ, який би підтверджував повноваження Директора Приватного підприємства «Росток» Г.М. Кошель як законного представника Приватного підприємства «Росток» (витяг з наказу про призначення, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців або громадських формувань, тощо).

Крім того, суд зазначає, що позивач зазначив адресу підприємства: 84626, Донецька область, м. Горлівка, вул. Пушкінська, 80, адресу для листування зазначив: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пров. Андріївський, 27/1. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне запропонувати позивачу надати до суду докази повідомлення позивачем податкового органу про власну податкову адресу підприємства після 2014 року для зв`язку контролюючого органу з підприємством, зокрема, для надіслання актів та рішень, враховуючи, що внаслідок проведення АТО на території Донецької та Луганської областей, на території м. Горлівка не здійснюють свої повноваження органи державної влади, зокрема й органи поштового зв`язку.

Відповідно до частини 4 статті 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до вимог статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Разом з цим, суд зазначає, що згідно частин 2, 4, 5 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не зазначено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Суд зазначає, що в матеріалах справи міститься копія платіжного доручення від 21 серпня 2015 року № 122, яка роздрукована з особистого електронного кабінету та яка засвідчене директором підприємства. Надана копія платіжного доручення не є копією з оригіналу, оскільки оригінал документу має бути засвідчений печаткою відповідного банку. Тому суд вважає за необхідне зобов`язати позивача надати суду засвідчену банком копію вищезазначеного платіжного доручення.

Відповідно до частини 1 статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви и постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 2 статті 169 КАС України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви.

Керуючись, статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Приватного підприємства «Росток» (, адреса реєстрації: 84626, Донецька область, м. Горлівка, вул. Пушкінська, 80; адреса для листування: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пров. Андріївський, 27/1) до Головного управління ДФС у Донецькій області (, 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130 Таганрозької дивізії, 114) про скасування податкових повідомлень-рішень від 9 червня 2016 року № 000005571 від 19 липня 2016 року № , від 22 грудня 2016 року № , від 28 листопада 2017 року № , від 21 листопада 2018 року № , від 17 грудня 2018 року № 3, залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк 10 днів з дня отримання ухвали на усунення недоліків шляхом належного оформлення позовної заяви відповідно до вищезазначених норм Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, надання (надіслання) суду клопотання про поновлення строків звернення до суду із зазначенням обґрунтувань поважності їх пропуску, зокрема, щодо оскарження податкових повідомлень-рішень від 9 червня 2016 року та від 19 липня 2016 року, документ, який би підтверджував повноваження Директором Приватного підприємства «Росток» Г.М. Кошель як законного представника Приватного підприємства «Росток» (витяг з наказу про призначення, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців або громадських формувань, тощо), докази повідомлення позивачем податкового органу про власну податкову адресу підприємства після 2014 року для зв`язку контролюючого органу з підприємством, засвідчену банком копію платіжного доручення від 21 серпня 2015 року № 122.

3. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду.

4. У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута позивачу.

5. Повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

6. Ухвала оскарженню не підлягає та відповідно до частини 2 статті 256 КАС України набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя С.В. Смагар