Справа № 466/10568/16-а
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткова)

17 жовтня 2019 року

Київ

справа № 466/10568/16-а

провадження № К/9901/24169/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Желєзного І.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про прийняття додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова, правонаступником якого є Личаківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

1. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, в якому просила:

- визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова щодо відмови ОСОБА_1 у поновленні з 1 червня 2015 року виплати пенсії за вислугу років, що призначена їй з 4 жовтня 2004 року відповідно до Закону України «Про прокуратуру»;

- зобов`язати управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова відновити ОСОБА_1 з 1 червня 2015 року виплату пенсії за вислугу років, що призначена їй з 4 жовтня 2004 року згідно Закону України «Про прокуратуру» (в редакції чинній на момент призначення пенсії).

2. Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 6 лютого 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено.

Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова щодо відмови ОСОБА_1 у поновленні з 1 червня 2015 року виплати пенсії за вислугу років, що призначена їй з 4 жовтня 2004 року відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Зобов`язано управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова відновити ОСОБА_1 з 1 червня 2015 року виплату пенсії за вислугу років, що призначена їй з 4 жовтня 2004 року відповідно до Закону України «Про прокуратуру» (в редакції чинній на момент призначення пенсії).

3. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2017 року апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова, правонаступником якого є Личаківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова було задоволено. Постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 6 лютого 2017 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

4. Постановою Верховного Суду від 28 травня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено частковою.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2017 року скасовано, а постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 6 лютого 2017 року змінено. Абзаци перший та четвертий резолютивної частини викладено в новій редакції.

В іншій частині постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 6 лютого 2017 року залишено без змін.

5. 12 серпня 2019 року на адресу Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат у справі № 466/10568/16-а, оскільки такого розподілу постановою Верховного Суду від 28 травня 2019 року не здійснено.

6. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

7. Відповідно до частини шостої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

8. Згідно з частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

9. Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою позивачем сплачено згідно з квитанцією від 14 липня 2017 року № 0.0.805877008.1 судовий збір у сумі 1429,46 грн, що відповідає розміру судового збору, визначеного відповідно до вимог статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI (в редакції, чинній на час подання касаційної скарги).

10. Оскільки постановою Верховного Суду від 28 травня 2019 року частково задоволено касаційну скаргу ОСОБА_1 та частково підтримано судове рішення суду першої інстанції, винесене на її користь, то встановлені у законодавстві України та понесені позивачкою судові витрати на оплату судового збору за подачу касаційної скарги, мають бути присуджені на її користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

11. Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення відповідного додаткового судового рішення.

Керуючись статтями 139, 252, 345, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про прийняття додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова, правонаступником якого є Личаківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати (судовий збір) у сумі 1429 (одна тисяча чотириста двадцять дев`ять) грн 46 коп за рахунок бюджетних асигнувань Личаківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова ().

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

судді Я.О. Берназюк

І.В. Желєзний