Справа № 420/3374/19
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3374/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року м. Одеса

Зала судових засідань №21

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

За участю секретаря Макаренко А.І.

За участю сторін:

Від позивача: Гольчановський Г.С.,

Від відповідача: Файчук Я.В., Драгунов А.І,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (, адреса: 01135, м. Київ, просп. Перемоги, 14) в особі відокремленого підрозділу - Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Одеського морського порту) (, адреса: 65026, м. Одеса, Митна площа, 1) до Державної екологічної інспекції Кримсько-Чорноморського округу (, адреса: 65058, м. Одеса, пр-т Шевченка, 12) про визнання протиправним та скасування припису,-

ВСТАНОВИВ:

05 червня 2019 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі відокремленого підрозділу - Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Одеського морського порту) до Державної екологічної інспекції Кримсько-Чорноморського округу, в якому позивач просив визнати протиправним та скасувати припис №15 від 05.03.2019р., виданий Державною екологічною інспекцією Кримсько-Чорноморського округу.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10.06.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 26.06.2019 року.

26.06.2019 року через канцелярію суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання у зв`язку з отриманням відзиву 26.06.2019 року та необхідністю надати відповідь на відзив.

З урахуванням викладеного судом було відкладено підготовче засідання на 08.08.2019 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 08.08.2019 року продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 04.09.2019 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 04.09.2019 року закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 25.09.2019 року.

Судове засідання, призначене на 25 вересня 2019 року, було перенесено у зв`язку з перебуванням судді Аракелян М.М. у відпустці, призначено судове засідання на 02 жовтня 2019 року.

У судове засідання 02.10.2019 року з`явились представники сторін.

В обґрунтування позову, у відповіді на відзив (вх.№27477/19 від 31.07.2019 року) та у додаткових поясненнях (вх.№31107/19 від 30.08.2019 року) представник позивача зазначає, що з 26.02.2019 року по 01.03.2019 року відповідачем вирішено провести позапланову перевірку Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Одеського морського порту). Посадові особи відповідача на перевірку не з`явились, однак 05.03.2019 року видали Припис №15, яким зобов`язали позивача забезпечити допуск державних інспекторів до проведення перевірки та забезпечити надання документів, необхідних для проведення перевірки. Позивач категорично заперечує проти даного припису, вважає його протиправним та таким, що не відповідає приписам чинного законодавства, а на підтвердження власної правової позиції вказує, що:

по-перше, на момент проведення перевірки були відсутні уніфіковані форми Актів перевірки вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, що свідчить про вчинення дій відповідачем з проведення перевірки поза належним її правовим регулюванням, за відсутності правових підстав для проведення перевірки, що надає суб`єкту право не допускати до перевірки працівників Інспекції;

по-друге, складений за результатом проведення заходу позапланового контролю Акт не містить належних реквізитів, а саме дати його складання, а тому такий документ не може слугувати обґрунтованою правовою підставою для видання оскаржуваного Припису №15 від 05.03.2019 року. Позивач акцентує увагу на тому, що припис є протиправним в силу протиправності самої перевірки;

по-третє, Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» у статті 10 визначена підстава для недопуску перевіряючих до проведення перевірки, а саме «органом державного нагляду (контролю) не була затверджена та оприлюднена на власному офіційному веб-сайті уніфікована форма акта, в якій передбачається перелік питань залежно від ступеня ризику». Саме на цій підставі позивачем і відмовлено перевіряючим у проведенні перевірки. Оскільки законодавчо підстава для відмови визначена, видання Припису з цього питання порушує право позивача, визначене ст.10 Закону, а тому Припис є протиправним.

26.06.2019 року за вх.№22921/19 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти позову. В обґрунтування правової позиції представник зазначає, що підстава для проведення позапланової перевірки була визначена як у листі до позивача, так і в Акті перевірки - перевірка виконання умов Припису №2/2-19 від 10.01.2017 року. Дана підстава повністю відповідає приписам Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Більше того, представник відповідача вказує, що датою складання акту є останній день проведення перевірки, який в Акті визначений. Форма Акту, у свою чергу, затверджена Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 09.08.2017 року №303, тобто підстав не допускати перевіряючих до перевірки з посиланням на норму статті 10 Закону у позивача не було.

У судовому засіданні 02.10.2019 року представник позивача підтримав позов у повному обсязі, представники відповідача проти задоволення позовних вимог заперечували.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників, суд дійшов наступного.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 28.01.2019 року за №379/04 Державною екологічною інспекцією Кримсько-Чорноморського округу направлено лист в.о. голови Державного підприємства «Адміністрація портів України», у якому викладено вимогу надати до Інспекції належним чином завірені копії документів за переліком, а також вказано про намір провести позапланові перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства (а.с.9-11).

30.01.2019 року за №349/10-0302/Вих позивачем направлено лист до Державної екологічної інспекції Кримсько-Чорноморського округу, де зазначено про відсутність у органу повноважень проводи перевірки в силу відсутності затвердженої центральним органом виконавчої влади уніфікованої форми акту (а.с.12-14).

25.02.2019р. відповідачем видано Наказ №81 «Про проведення позапланової перевірки», яким вирішено провести позапланову перевірку виконання умов Припису №2/2-19 від 10.01.2017р.

25.02.2019 року відповідачем видано Направлення на проведення позапланової перевірки №000045 для проведення у термін з 26.02.2019 року по 12.03.2019 року перевірки дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища (а.с.16). Предметом перевірки є додержання вимог припису від 10.01.2017р. №2/2-19.

Листом від 26.02.2019 року №783/04 повідомлено позивача про те, що з 26.02.2019 року по 12.03.2019 року буде проводитись перевірка виконання припису Державної екологічної інспекції України №2/2-19 від 10.01.2017 року (а.с.15).

01.03.2019 року відповідачем складено Акт за результатом проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) №41/04 (а.с.18-30), у якому визначено, що державних інспекторів з охорони навколишнього природного середовища Кримсько-Чорноморського округу не допущено до проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) виконання умов Припису №2/2-19 від 10.01.2017 року (а.с.22), документи не надано, що є невиконанням законних вимог посадових осіб органу.

Вказаний Акт було направлено позивачу 01.03.2019 року.

05.03.2019 року Державною екологічною інспекцією Кримсько-Чорноморського округу видано Припис №15, яким викладено вимогу забезпечити допуск державних інспекторів до проведення перевірки та забезпечити надання документів, необхідних для проведення позапланової перевірки (а.с.33-34).

Вважаючи вказаний Припис протиправним, позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із даним позовом.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить: а) організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства: про екологічну та радіаційну безпеку, про оцінку впливу на довкілля; про використання та охорону земель; про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів; про охорону атмосферного повітря; про охорону, захист, використання та відтворення лісів; про охорону, утримання і використання зелених насаджень; про використання, охорону і відтворення рослинного світу; про охорону, раціональне використання та відтворення тваринного світу; щодо дотримання правил створення, поповнення, зберігання, використання та державного обліку зоологічних, ботанічних колекцій і торгівлі ними; під час ведення мисливського господарства та здійснення полювання; про збереження об`єктів рослинного та тваринного світу, занесених до Червоної та Зеленої книг України, формування, збереження і використання екологічної мережі; про природно-заповідний фонд; про охорону, використання і відтворення риби та інших водних живих ресурсів; у сфері хімічних джерел струму в частині забезпечення екологічної безпеки виробництва хімічних джерел струму та утилізації відпрацьованих хімічних джерел струму, ведення обліку обсягів накопичення відпрацьованих хімічних джерел струму та передачі їх на утилізацію; щодо дотримання вимог реєстрації в суднових документах операцій із шкідливими речовинами та сумішами; про поводження з відходами; щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов; про біологічну та генетичну безпеку щодо біологічних об`єктів природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів у відкритій системі; б) здійснення у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України перевірки дотримання вимог законодавства про радіаційну безпеку у разі виявлення органом (підрозділом) Державної прикордонної служби України транспортних засобів, вантажів та іншого майна з перевищенням допустимого рівня іонізуючого випромінювання та надання дозволу або заборони на пропуск через державний кордон України транспортних засобів, вантажів та іншого майна за результатами такої перевірки; в) обмеження чи зупинення (тимчасове) діяльності підприємств і об`єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, законодавства про оцінку впливу на довкілля, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів впливу фізичних та біологічних факторів і лімітів скидів забруднюючих речовин; г) складання протоколів про адміністративні правопорушення та розгляд справ про адміністративні правопорушення, накладення адміністративних стягнень у випадках, передбачених законом; ґ) пред`являти претензії про відшкодування збитків і втрат, заподіяних державі в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища; д) одержання безоплатно в установленому порядку необхідних для виконання покладених на нього завдань інформації, документів і матеріалів від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій усіх форм власності та їх посадових осіб, фізичних осіб; е) надання обов`язкових до виконання приписів щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства з питань, що належать до його компетенції, інформування дозвільних органів про надані приписи суб`єктам господарювання, що здійснюють діяльність на підставі дозволів у сфері охорони навколишнього природного середовища, та здійснення контролю за їх виконанням; є) зупинка транспортних (у тому числі плавучих) засобів та проведення їх огляду, огляд знарядь добування об`єктів рослинного та тваринного світу (у тому числі водних живих ресурсів) у місцях їх добування, зберігання, переробки та реалізації; ж) вилучення у встановленому порядку в осіб знарядь добування об`єктів тваринного світу (у тому числі водних живих ресурсів), транспортних (у тому числі плавучих) засобів, обладнання та предметів, що є знаряддям добування об`єктів тваринного світу (у тому числі водних живих ресурсів), незаконно добутих природних ресурсів і продукції, що з них вироблена, а також відповідних документів (ліцензій, дозволів тощо); з) здійснення відповідно до закону фотографування, звукозапису, кіно- і відеозйомки, у тому числі з літальних апаратів та із застосуванням космічних технологій, як допоміжного засобу для запобігання та розкриття правопорушень; и) виконання відбору проб та інструментально-лабораторні вимірювання показників складу та властивостей викидів стаціонарних джерел забруднення атмосферного повітря, вод лляльних, баластних, зворотних, поверхневих, морських, вимірювання показників складу та властивостей підземних вод у пробах із спостережувальних свердловин на об`єктах, що обстежуються; вимірювання показників складу та властивостей викидів пересувних джерел забруднення атмосферного повітря та екологічних показників нафтопродуктів (бензину автомобільного і дизельного палива), які реалізуються шляхом оптової та роздрібної торгівлі суб`єктами господарювання; і) внесення в установленому порядку до органів державної влади та органів місцевого самоврядування вимог щодо приведення у відповідність із законодавством прийнятих ними рішень у сфері охорони навколишнього природного середовища, використання, відтворення та охорони природних ресурсів; ї) надання центральним органам виконавчої влади, їх територіальним органам, місцевим органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування приписів щодо зупинення дії чи анулювання в установленому законодавством порядку дозволів, ліцензій, сертифікатів, висновків, рішень, лімітів, квот, погоджень, свідоцтв на спеціальне використання природних ресурсів, викиди і скиди забруднюючих речовин у навколишнє природне середовище, поводження з небезпечними хімічними речовинами, транскордонне переміщення об`єктів рослинного і тваринного світу (у тому числі водних живих ресурсів), ліцензій на проведення землевпорядних та землеоціночних робіт, а також щодо встановлення нормативів допустимих рівнів шкідливого впливу на стан навколишнього природного середовища; й) вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах; к) викликати громадян для одержання усних та письмових пояснень у зв`язку з порушенням ними вимог законодавства про охорону, використання та відтворення тваринного світу; л) здійснення інших повноважень, визначених законами України та покладених на нього Президентом України; м) уповноваження підприємств, установ та організацій, що належать до сфери його управління, на проведення вимірювань, не пов`язаних з оцінкою відповідності продукції, процесів та послуг, відповідно до вимог до технічної компетентності та незалежності, визначених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища; н) внесення пропозицій щодо визначення методик вимірювань, що є обов`язковими до використання уповноваженими підприємствами, установами та організаціями, що належать до сфери його управління, центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Згідно з положеннями ст.1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" підставами для здійснення позапланових заходів є, крім іншого, перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю).

Згідно з ч.5 ст.7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення). Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб`єкта господарювання. Суб`єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред`явили документів, передбачених цією статтею.

Відповідно до ч.6 ст.7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід. Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства. В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом. Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю). У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис. Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).

Позивач не оскаржує Припис з підстав не допуску до перевірки у зв`язку із непред`явленням йому документів, що є необхідними для допуску до перевірки.

Акт від 01.03.2019р. містить примітку, що керівництво ОФ ДП «АМПУ» відмовилось від підписання Акту.

Відповідно до ч.8 ст.7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Згідно з ч.1 ст.8 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право: вимагати від суб`єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог законодавства; вимагати припинення дій, які перешкоджають здійсненню державного нагляду (контролю); відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати пояснення, довідки, документи, матеріали, відомості з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), у випадках та порядку, визначених законом; надавати (надсилати) суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків; застосовувати санкції до суб`єктів господарювання, їх посадових осіб та вживати інших заходів у межах та порядку, визначених законом.

Відповідно до положень ст.11 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний: допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання ними порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом; виконувати вимоги органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства; надавати документи, зразки продукції, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону; одержувати примірник акта та/або припису органу державного нагляду (контролю) за результатами здійсненого планового чи позапланового заходу.

Виходячи із викладеного, суб`єкт, який перевіряється, вправі не допустити до перевірки службових осіб органу контролю виключно у разі непред`явлення ними посвідчень та направлень на перевірку.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 102 "Питання реалізації Концепції реформування системи державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища" утворено, як юридичні особи публічного права, міжрегіональні територіальні органи Державної екологічної інспекції України, зокрема Державну екологічну інспекцію Кримсько-Чорноморського округу.

Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 04.10.2018 року № 347, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.10.2018 року за № 1174/32626, затверджено Положення про державні екологічні інспекції в округах.

Згідно з Положенням про Державну екологічну інспекцію Кримсько-Чорноморського округу, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 27.11.2018 року № 256, повноваження Державної екологічної інспекції Кримсько-Чорноморського округу поширюються на територію Автономної Республіки Крим, Одеської, Херсонської, Миколаївської областей, міста Севастополь, внутрішні морські води, територіальне море, виключну морську економічну зону України, континентальний шельф України.

Відповідно до ч.15 ст.4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" при здійсненні заходів державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані використовувати виключно уніфіковані форми актів.

Проаналізувавши доводи сторін, судом встановлено,що позиція позивача у справі ґрунтується на неможливості проведення будь-якої перевірки у зв`язку із відсутністю уніфікованої форми Акту перевірки. Як зазначено представником у позові, Методики розроблення критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю), а також уніфікованих форм актів, що складаються за результатами приведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю) (далі - Методики), були затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 № 342.

Пунктом 2 вказаної постанови були визнані такими, що втратили чинність:

Постанова Кабінету Міністрів України від 28 серпня 2013 р. № 752 «Про затвердження методик розроблення критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю), а також уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю)».

Постанова Кабінету Міністрів України від 24 травня 2017 р. № 362 «Про внесення змін до методик розроблення критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю), а також уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю)».

Представник позивача вважає, що із початком застосування нових Методик наступили такі правові насадки - всі критерії та уніфіковані форми актів, розроблені органами державного нагляду (контролю) на підставі методик, затверджених постановами Кабінету Міністрів України, що втратили чинність згідно з пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 № 342, є нечинними, оскільки вони не відповідають новим Методикам, в тому числі уніфікована форма акту, затверджена Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 09.08.2017 року №303.

Суд не може погодитись із таким аргументом, оскільки сам Наказ №303 не втрачав чинність. На офіційному сайті Верховної Ради України, де оприлюднено текст Наказу №303, зазначено, що він є чинним. Посилання позивача, що скасування Методик у редакції Постанови КМУ №752 та Постанови №362 є підставою нечинності уніфікованої форми Акту, - сприймається судом як суб`єктивне тлумачення норм права та юридичного зв`язку підзаконних нормативно-правових актів, яке суд до уваги не приймає.

Натомість, беззаперечним фактом є те, що Наказ №303 є діючим та чинним, а тому відповідач використовує прийняту у встановленому порядку та оприлюднену уніфіковану форму акту.

За таких обставин, посилання позивача на те, що перевірка ініційована без додержання вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», є необґрунтованим, а недопуск до перевірки з мотивів відсутності уніфікованих форм Актів є безпідставним.

Суд акцентує увагу на тому, що хоча предметом спору у даній справі і є оскарження Припису №15 від 05.03.2019 року, оцінці підлягає не лише дотримання вимог законодавства щодо прийняття розпорядчого документу. Правильне вирішення даного спору полягає у встановленні правомірності підстав проведення перевірки як такої, обґрунтованості відмови позивача у допуску перевіряючих до проведення перевірки та, як логічний наслідок, видання оскаржуваного Припису.

Доводів стосовно невідповідності Припису встановленим законодавством вимогам або порушення порядку його видання позивачем не викладено.

Позивачем не доведена фіктивність складення Акту у зв`язку із нібито нез`явленням державних інспекторів для проведення перевірки. В Акті зазначено, що у проведенні заходу, крім державних інспекторів, брав участь в.о. начальника ОФ ДП «АМПУ» ОСОБА_1 Вказана обставина, посвідчена підписами трьох державних інспекторів в Акті, позивачем не спростована, зокрема, не подано до суду заяву про виклик ОСОБА_1 як свідка в порядку ст.92 КАС України.

В контексті того, що судом встановлено правомірність дій Інспекції щодо проведення перевірки, а позивачем безпідставно не допущено перевіряючих до проведення перевірки, видання Припису №15 від 05.03.2019 року про зобов`язання допустити перевіряючих до проведення перевірки та надати необхідні для перевірки документи є обґрунтованим та законним правовим заходом, який узгоджується із чинними положеннями Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

З урахуванням встановлених судом обставин та наданої оцінки доводам учасників справи, суд вважає, що позов Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі відокремленого підрозділу - Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Одеського морського порту) до Державної екологічної інспекції Кримсько-Чорноморського округу задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 2 ст. 73 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Законність припису доведена відповідачем в ході судового розгляду справи, що у сукупності з викладеним вище є підставою для відмови у позові.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Позивачем при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 1921 (тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. (а.с. 4).

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, судові витрати згідно ст.139 КАС України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (, адреса: 01135, м. Київ, просп. Перемоги, 14) в особі відокремленого підрозділу - Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Одеського морського порту) (, адреса: 65026, м. Одеса, Митна площа, 1) до Державної екологічної інспекції Кримсько-Чорноморського округу (, адреса: 65058, м. Одеса, пр-т Шевченка, 12) про визнання протиправним та скасування припису - відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повне рішення складено та підписано суддею 15.10.2019 року.

Суддя М.М. Аракелян

.