Справа № 757/43002/18-а
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Кобаля М.І., Мельничука В.П., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Печерського районного суду м. Києва від 06 вересня 2019 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до рядового поліції, поліцейського Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Іваніва Назара Ігоровича, Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у якому, з урахуванням заяви про зміну (доповнення) предмету адміністративного позову, просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову серії НК № 738817 від 22.08.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, якою на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 425 грн. 00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що постанова про адміністративне правопорушення є необґрунтованою, незаконною та підлягає скасуванню.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 06 вересня 2019 року позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову серії НК № 738817 від 22.08.2018р. рядового поліції, поліцейського управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Іваніва Н.І. про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. на ОСОБА_1 . Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрито в зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення. Повернуто з Державного бюджету України в особі Державної казначейської служби України в м. Києві на користь ОСОБА_1 суму сплаченого штрафу в розмірі 425 грн., згідно з квитанцією № 0.0..1 від 22.08.2018р. Стягнуто з бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 грн.

В апеляційній скарзі Департамент патрульної поліції Національної поліції України, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення і прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Інспектором роти №3 батальйону №1 полку №1 (з обслуговування правого берега) Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції рядового поліції Іванівом Н.І. 22 серпня 2018 року винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії НК №738817, якою до ОСОБА_1 на підставі ч. 2 ст. 122 КУпАП застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно цієї постанови 22.08.2018 о 12 годині 10 хвилин позивач керуючи транспортним засобом «LEXUS RS 350», номерний знак НОМЕР_1 , за адресою: м. Київ, по вул. Еспланадна, 4, користувався засобом зв`язку, а саме розмовляв по мобільному телефону, чим порушив п. 2.9 д) Правил дорожнього руху.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 2.9 д) Правил дорожнього руху визначено, що водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Частиною 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі за текстом - «КУпАП») установлено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів (абз. 4 п. 24 постанови).

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення містить посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено фото або відеозапис.

Суд першої інстанції задовольняючи позов вказав, що оглянутий судом матеріал відеозапису на оптичному диску DVD-R, наданий представником відповідача, не підтверджує факту вчинення позивачем вказаного правопорушення, оскільки відеозапис з нагрудної камери поліцейського містить лише фіксацію процесу складання постанови про адміністративне правопорушення, однак не містить доказів користування позивачем засобами зв`язку, а саме, що останній розмовляв по мобільному телефоні під час керування автомобілем та, відповідно, не підтверджує вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Водночас згідно вказаного відеозапису на оптичному диску DVD-R чітко вбачається факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме починаючи з 12 год. 05 хв. 13 сек. зафіксовано факт розмови ОСОБА_1 по мобільному телефоні під час керування автомобілем.

За таких обставин, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого покладено обов`язок доказування вини, доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Наведене дає підстави для висновку про правомірність постанови серії НК № 738817 від 22.08.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі.

З огляду на викладене ухвалене у справі судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Крім того, судом першої інстанції зобов`язано повернути з Державного бюджету України в особі Державної казначейської служби України в м. Києві на користь ОСОБА_1 суму сплаченого штрафу в розмірі 425 грн., згідно з квитанцією № 0.0..1 від 22.08.2018р.

Водночас процедуру повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі) визначено Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України 03.09.2013 № 787, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2013 року за № 1650/24182.

Пунктом 5 вказаного Порядку передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Отже, судом було помилково було саме за рішення суду зобов`язано повернути з Державного бюджету України в особі Державної казначейської служби України в м. Києві на користь ОСОБА_1 суму сплаченого штрафу в розмірі 425 грн., згідно з квитанцією № 0.0..1 від 22.08.2018р.

Також у зв`язку з відмовою від позову не підлягають стягненню з бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 грн.

У відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України задовольнити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 06 вересня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя М.І.Кобаль

суддя В.П.Мельничук