Справа № 826/16565/18
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Степанюка А.Г.,

суддів - Мєзєнцева Є.І., Файдюка В.В.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на прийняте у порядку спрощеного позовного провадження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м. Києві про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Національної поліції у м. Києві (далі - Відповідач, ГУ НП у м. Києві) про:

- визнання протиправним ненадання Оболонським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві обґрунтованої відповіді на заяву про адміністративне правопорушення від 27.08.2018 року у встановлений законом строк;

- зобов`язання ГУ НП у м. Києві забезпечити розгляд звернень громадян та надання обґрунтованої відповіді у встановлений законом строк;

- визнання протиправним непроведення ГУ НП у м. Києві об`єктивної, всебічної і вчасної перевірки заяви ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення від 27.08.2018 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.07.2019 року у задоволенні позову відмовлено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що Оболонським управлінням поліції Національної поліції у м. Києві у порушення визначеного ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» строку було надано відповідь, яка на стосується викладених у заяві від 27.08.2018 року питань. Разом з тим, суд підкреслив, що оскільки позовні вимоги заявлені до ГУ НП у м. Києві, яке жодних протиправних діянь щодо ОСОБА_1 не вчиняло, а заміна відповідача на належного чи залучення співвідповідача належить до прав, а не обов`язків суду, в їх задоволенні необхідно відмовити.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги та визнати протиправним непроведення ГУ НП у м. Києві об`єктивної, всебічної і вчасної перевірки заяви ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення від 27.08.2018 року. Свою позицію обґрунтовує тим, що твердження суду першої інстанції про відсутність правовідносин між ОСОБА_1 та ГУ НП у м. Києві є безпідставним, оскільки діяльність будь-якого структурного підрозділу або працівника юридичної особи є діяльністю такої юридичної особи. Відтак, на переконання Апелянта, оскільки Оболонське управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві є структурним підрозділом ГУ НП у м. Києві, заявляти до нього позовні вимоги неможливо, а тому відповідачем у справі правомірно визначено саме ГУ НП у м. Києві. Крім того, підкреслює, що у випадку подання позову не до тієї особи суд у порядку ч. 3 ст. 48 КАС України вправі за згодою позивача замінити первісного відповідача належним.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.09.2019 року відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу ГУ НП у м. Києві просить залишити його без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Свою позицію обґрунтовує тим, що подана Позивачем заява була зареєстрована уповноваженою особою відділу документального забезпечення Оболонського управління поліції ГУ НП у м. Києві, її було прийнято до матеріалів інших заяв з цього ж питання та за наслідками проведення перевірки і з`ясування всіх обставин було встановлено відсутність події і складу адміністративного правопорушення, про що ОСОБА_1 було повідомлено у передбачені Законом України «Про звернення громадян» порядок та спосіб. Окремо наголошує, що Оболонським управлінням поліції ГУ НП у м. Києві були вчинені всі передбачені законодавством дії з метою перевірки відомостей, викладених у заяві ОСОБА_1 . Крім того, звертає увагу на відсутності в апеляційній скарзі посилань на порушення Відповідачем будь-яких вимог чинного законодавства.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.09.2019 року справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, 27.08.2018 року ОСОБА_1 звернувся до начальника Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві із заявою про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 182 КпАП України, в якій просив вжити відповідних заходів до забезпечення правопорядку у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 , а також вирішити питання відповідальності осіб, з вини яких відбулися зазначені правопорушення (а.с. 5).

Листом від 25.10.2018 року №М-3880/125/51/01-18 Оболонське управління поліції ГУ НП у м. Києві повідомило ОСОБА_1 про те, що звернення від 27.08.2018 року було зареєстровано, а матеріали перевірки було приєднано до аналогічного звернення Позивача, яке було зареєстровано ЖЕО Оболонського УП 19.08.2018 року за №58014 (а.с. 12).

Враховуючи встановлені вище обставини, виходячи з системного аналізу приписів ст. ст. 1, 7, 15, 19, 20 Закону України «Про звернення громадян» (далі - Закон), а також Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затверджені наказом МВС України від 06.11.2015 року №1377 (далі - Порядок №1377), суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, оскільки, хоча й матеріалами справи підтверджується ненадання своєчасної та повної відповіді Оболонським управлінням поліції ГУ НП у м. Києві на заяву ОСОБА_1 , доказів звернення Позивача до ГУ НП у м. Києві матеріали справи не містять.

З таким висновком суду першої інстанції не можна не погодитися з огляду на таке.

Закон України «Про звернення громадян» (далі - Закон) регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Відповідно до ст. 3 Закону під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Заявою (клопотанням) у розумінні вказаної статті Закону є звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Приписи ч. 1 ст. 15 Закону визначають, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до ст. 19 Закону органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, зокрема, об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам.

Згідно ч. 1 ст. 20 Закону звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Перевіряючи правильність висновків суду першої інстанції про те, що за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 Оболонським управлінням поліції ГУ НП у м. Києві було не в установлені строки надано відповідь, яка взагалі не стосується викладених у заяві від 27.08.2018 року питань, судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до абз. 2 п. 5 розд. ІІІ Порядку №1377 про заяви і повідомлення, які надійшли до чергової частини органу поліції і в яких відсутні відомості, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, після їх реєстрації в журналі ЄО доповідається уповноваженим працівником чергової частини начальникові органу поліції або особі, яка виконує його обов`язки, для розгляду та прийняття рішення згідно із Законом України «Про звернення громадян» або Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Тобто, у випадку встановлення у заяві відсутності відомостей, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, зміст останньої доповідається начальникові органу поліції або особі, яка виконує його обов`язки, для розгляду та прийняття рішення згідно із Законом України «Про звернення громадян» або Кодексом України про адміністративні правопорушення. Відтак, на переконання судової колегії, Окружний адміністративний суд міста Києва прийшов до правильного висновку, що направлення Оболонським управлінням поліції ГУ НП у м. Києві 25.10.2018 року на адресу ОСОБА_1 листа №М-3880/125/51/01-18 із повідомленням про приєднання матеріалів перевірки до аналогічного звернення, зареєстрованого ЖЕО Оболонського управління поліції 19.08.2018 року за №58014, не може свідчити про вчинення дій, спрямованих на здійснення об`єктивної, всебічної та вчасної перевірки заяви Позивача від 27.08.2018 року. Крім того, суд першої інстанції вірно підкреслив, що, поряд з іншим, такий лист було направлено на адресу Позивача поза межами встановленого Законом строку.

При цьому, на переконання судової колегії, надання ГУ НП у м. Києві матеріалів перевірки заяви ОСОБА_1 від 18.08.2018 року, до якої у подальшому на підставі затвердженого 25.09.2018 року начальником Оболонського управління поліції ГУ НП у м. Києві висновку від 25.09.2018 року були приєднані матеріали заяви від 27.08.2018 року (а.с. 23-32), не спростовує твердження суду першої інстанції про те, що перевірки викладених в останній заяві фактів Оболонським управлінням поліції не здійснено. Крім того, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу, що викладені у заяві від 27.08.2018 року обставини стосуються подій, що мали місце 26.08.2018 року, у той час як у ході перевіри заяви Позивача від 18.08.2018 року надавалася оцінка подіям від 05.01.2018 року, від 21.01.2018 року та від 05.03.2018 року.

Разом з тим, Окружний адміністративний суд міста Києва правильно підкреслив, що у ГУ НП у м. Києві був відсутній обов`язок здійснювати перевірку заяви ОСОБА_1 від 27.08.2018 року, оскільки, по-перше, остання подавалася до Оболонського управління поліції ГУ НП у м. Києві, по-друге, в силу п. 5 розд. ІІІ Порядку №1377 про заяви та повідомлення, які надійшли до чергової частини органу поліції, та не містять відомостей про вчинення кримінального правопорушення, доповідається уповноваженим працівником чергової частини начальникові органу поліції або особі, яка виконує його обов`язки, для розгляду та прийняття рішення. Відтак, надходження поданої Позивачем заяви до чергової частини Оболонського управління поліції ГУ НП у м. Києві безумовно вказує на те, що, як вже було зазначено раніше, перевірку викладених у ній відомостей повинно було здійснювати саме Оболонське управління поліції ГУ НП у м. Києві, а не ГУ НП у м. Києві.

При цьому, Апелянтом не було враховано, що положення КАС України, а не Цивільного кодексу України, на який помилково посилається ОСОБА_1 , надають особі право звертатися до адміністративного суду із позовом до суб`єкта владних повноважень (зокрема, органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, іншого суб`єкта при здійсненні ним публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства) незалежно від наявності в останнього статусу юридичної особи.

Твердження Позивача про те, що суд першої інстанції був наділений повноваженнями в силу положень ч. 3 ст. 48 КАС України здійснити за згодою позивача заміну первісного відповідача належним колегія суддів вважає обґрунтованим. Однак, як вірно зауважив Окружний адміністративний суд міста Києва, вчинення такої процесуальної дії є правом, а не обов`язком суду.

У контексті наведеного судовою колегією звертається увага на те, що приписи ч. 7 ст. 48 КАС України передбачають, що заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції. Отже, на стадії апеляційного перегляду заміна відповідача процесуальним законом не передбачена.

Викладене, у свою чергу, свідчить, що судом першої інстанції були правильно встановлені обставини справи та вірно визначено предмет спірних правовідносин, у зв`язку з чим посилання останнього на необґрунтованість позовних вимог є правомірними та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

Судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 липня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді Є.І. Мєзєнцев

В.В. Файдюк

Повний текст постанови складено « 16» жовтня 2019 року.