Справа № 759/13069/19
Суддя: Бабич Н. Д.
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/13069/19

пр. № 2-а/759/346/19

17 жовтня 2019 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Бабич Н.Д.

за участю секретаря - Волошина А.О.

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Святошинського районного суду м. Києва справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , старшого сержанта, інспектора 1-го батальйону 1-ї роти Тисменицького відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківської області, Департаменту патрульної поліції НП України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу по справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, -

встановив:

17 липня 2019 року позивач звернувся до Святошинського районного суду міста Києва з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову серії ЕАВ №1123619 від 04 травня 2019 року, винесену інспектором 1-го батальйону 1-ї роти Тисменицького відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківської області Кудла Є.В. у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Позивач вважає оскаржувану постанову такою, що підлягає скасуванню, так як він не здійснював проїзд на забороняючий сигнал світлофора, а оскаржувана постанова підлягає скасуванню оскільки винесена передчасно, без належних доказів та з процесуальними порушеннями норм КУпАП, щодо оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Ухвалою від 22 липня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання на 13 вересня 2019 року (а.с.16-17).

13 вересня 2019 року було проведено підготовче засідання у справі. Про дату та час проведення підготовчого судового засідання сторони повідомлені належним чином. Позивач в судове засідання не з`явився, надіславши на електронну адресу суду заяву про неможливість особистої участі та можливість проведення судового засідання без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки не суду не повідомив.

В підготовчому засіданні виникло питання про залучення в якості співвідповідача - Департаменту патрульної поліції НП України.

Виходячи з диспозиції ч.ч.3-5 ст. 48 КАС України, суд дійшов висновку про залучення в якості співвідповідача Департамент патрульної поліції НП України.

Ухвалою суду від 13.09.2019р. підготовче провадження в адміністративній справі було закрито та призначено до судового розгляду на 17 жовтня 2019 року (а.с.23-24).

В судовому засіданні позивач підтримав позов в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в заяві та просив суд його задовольнити.

Відповідачі та їх представники в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, причини неявки суду не повідомили, в зв`язку з чим суд вважає за можливе справу слухати у їх відсутність за належними доказами, які містяться в матеріалах справи.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог виходячи з наступних підстав.

Позивач, в обґрунтування позовних вимог, зазначив, що 04 травня 2019 року приблизно о 13 годині ОСОБА_1 , під час керування на законних підставах транспортним засобом марки «ХОНДА», д.н.з. НОМЕР_1 , було зупинено патрульним автомобілем шляхом застосування спецсигналів на автодорозі в селі Ямниці. Відповідач - інспектор ПС Кудла Є.В. , перебуваючи в складі патрульної групи, повідомив ОСОБА_1 , що він нібито проїхав перехрестя на забороняючий сигнал світлофора.

На прохання позивача надати докази факту вчинення адміністративного правопорушення, відповідачем жодних доказів пред`явлено не було, заяву про забезпечення правової допомоги під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та клопотання про складення протоколу безпідставно відхилене.

Судом встановлено, що 04 травня 2019 року відносно ОСОБА_1 складено постанова серії ЕАВ №1123619 про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення п.8.7.3.е. ПДР України (порушення проїзду на заборонний червоний сигнал, або миготливий, або два червоних миготливих сигнали, що забороняють рух) в межах санкції передбаченої ч. 2 ст. 122 КУпАП на накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. (а.с.9).

Дана постанова винесена за результатами розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення, за фактом порушення позивачем ОСОБА_1 за порушення п. 8.7.3.е. ПДР України (порушення проїзду на заборонний червоний сигнал, або миготливий, або два червоних миготливих сигнали, що забороняють рух). Згідно матеріалів справи, відповідачем не було складено за даним фактом протоколу про адміністративне правопорушення.

14.05.2019 р. позивачем було подано скаргу, в порядку здійснення адміністративного оскарження, яка була надіслана позивачем засобами поштового зв`язку до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області (вул. Академіка Сахарова, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) (а.с.10).

15 липня 2019 позивачем отримано засобами поштового зв`язку лист Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області №Н-6з/108/04/20-2019 від 14 червня 2019, яким відмовлено в задоволенні скарги щодо скасування оскаржуваної постанови як протиправної (а..11).

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Як визначено ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справ про правопорушення, передбачені, зокрема частинами першою, другою і третьою ст. 122 цього кодексу, покладено на органи внутрішніх справ (Національну поліцію).

Від імені органів внутрішніх справ (Національної поліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: за адміністративні правопорушення, передбачені статтею 122, - уповноважені працівники підрозділів патрульної служби Національної поліції, які мають спеціальні звання.

Відповідно до ст. 283 КпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Таким чином, з урахуванням вищезазначених норм права вбачається, що відповідач як працівник підрозділу Національної поліції, що забезпечує безпеку дорожнього руху уповноважений зупиняти транспортний засіб, складати протокол та виносити постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

При цьому, згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 8.7.3.е. ПДР України заборонений проїзд на заборонний червоний сигнал, або миготливий, або два червоних миготливих сигнали, що забороняють рух.

Як вбачається з постанови серії ЕАВ №1123619 від 04 травня 2019 року в вину водія ОСОБА_1 ставиться порушення п. 8.7.3.е. ПДР України (порушення проїзду на заборонний червоний сигнал, або миготливий, або два червоних миготливих сигнали, що забороняють рух), однак в оскаржуваній постанові не наведено жодного доказу вини позивача у скоєнні даного правопорушення, в тому числі і не зазначено жодних відомостей про фіксування подій на нагрудну камеру поліцейського чи засоби відео фіксації, а також, не визначено, яким чином відповідач дійшов висновку, що позивач здійснив проїзд на забороняючий сигнал світлофора.

Як зазначає позивач, він не порушував вимог ПДР України, так як не здійснював проїзд на забороняючий сигнал світлофора, оскільки рухався з дотриманням ПДР.

Такі доводи позивача підтверджуються дослідженими судом в ході розгляду справи матеріалами справи, з яких вбачається, що в справі відсутні будь-які докази вчинення адміністративного правопорушення, що спростовує зміст оскаржуваної постанови.

Посилань на будь-які інші докази оскаржувана постанова не містить.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Відповідачі обставин, на які посилається позивач не спростували, будь-яких доказів, які підтверджують правомірність прийнятого рішення суду не надав. З огляду на належне повідомлення відповідачів про час та місце розгляду справи суд вважає, що останні мали можливість реалізувати зазначене процесуальне право з метою виконання процесуального обов`язку покладеного на нього в силу ч. 2 ст. 77 КАС.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому вважає за необхідне позов задовольнити, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення, а провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Керуючись ст.ст. 122, 222, 247, 251, 252, 254, 256, 268, 283 КАС України, ст.ст. 2, 4-5, 7-10, 19, 205, 241-244, 247, 286 КУпАП, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Кудли Євгена Вікторовича , старшого сержанта, інспектора 1-го батальйону 1-ї роти Тисменицького відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківської області, Департаменту патрульної поліції НП України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу по справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАВ №1123619 від 04 травня 2019 року, винесену інспектором 1-го батальйону 1-ї роти Тисменицького ВП ГУНП в Івано-франківській області старшим сержантом поліції Кудлою Євгеном Ігоровичем, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, якою застосоване до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн. та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, керуючись п.1 ч.1 ст.247 КУпАП України, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабич Н.Д.