Справа № 120/2094/19-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про закриття провадження у справі

м. Вінниця

08 жовтня 2019 р. Справа № 120/2094/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Литвина Д.С.,

представника позивача: Оскоми О ОСОБА_1 М.,

представника відповідача: Жердєва О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_2

до: Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області

про: визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвалою суду від 05.07.2019 відкрито провадження в справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.

05.08.2019 року на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі. Мотивуючи вказане клопотання, представник відповідача вказує, що відповідачем проведено коригування картки особового рахунку ФОП ОСОБА_2 , внаслідок чого скасовано суму боргу по ЄСВ. А отже, вимогу про сплату боргу № Ф-10989-17 від 11.06.2019 можна вважати такою, що втратила чинність. Таким чином, посилаючись на п. 8 ст. 238 КАС України та зазначаючи про відсутність предмету спору, представник відповідача просить суд закрити провадження у справі. Також, аналогічне клопотання від представника відповідача надійшло до суду 06.08.2019 засобами поштового зв"язку.

Ухвалою суду від 12.08.2019, у зв`язку із необхідністю отримати додаткові пояснення від сторін, розгляд справи вирішено здійснювати у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 17.09.2019, у зв`язку із неявкою сторін у судове засідання, вирішено відкласти розгляд справи на 30.09.2019.

Ухвалою суду від 30.09.2019 вирішено замінити відповідача Головне управління ДФС у Вінницькій області на його правонаступника Головне управління Державної податкової служби у Вінницькій області.

02.09.2019 на адресу суду від позивачки надійшла заява, в якій вона зазначає, що у зв`язку із проведенням податковим органом коригування картки її особового рахунку та скасування суму боргу по сплаті єдиного внеску, вона проти задоволення заяви відповідача про закриття провадження у справі не заперечує. Крім того, позивачка просила суд вирішити питання про розподіл судових витрат, з урахуванням сплаченого судового збору та понесених витрат на професійну правничу допомогу.

У судовому засіданні 30.09.2019 представник відповідача підтримав заяву про закриття провадження у справі, а представник позивачки не заперечував щодо закриття провадження та підтримав подану Козачук І.З. заяву. Окремо представник позивача просив суд вирішити питання щодо повернення ( стягнення ) позивачці понесених судових витрат.

Представник відповідача щодо вирішення питання про судові витрати поклався на розсуд суду, зазначивши, що такі можуть бути стягнуті лише у випадку їх належного підтвердження.

Вирішуючи подану представником відповідача заяву про закриття провадження у справі, суд враховує таке.

Положеннями п. 3 ч. 3 ст. 44 КАС України визначено, що учасники справи мають право подавати заяви та клопотання.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Відповідно до матеріалів справи станом на 01.08.2019 року за ОСОБА_2 відсутній борг по сплаті єдиного внеску, а податковим органом вимога про сплату боргу №Ф - 10989 -17 від 11.06.2019 року відкликана 26.07.2019 року в автоматичному режимі АС "Податковий блок".

Таким чином, оскаржуване порушення ( винесення податкової вимоги про сплату боргу) було самостійно виправлено суб"єктом владних повноважень (а.с. 55-57).

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у даній справі на підставі п.8 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена.

Щодо клопотання позивачки про повернення судового збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 КАС України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Частиною 2 ст. 7 вказаного закону визначено, що у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Згідно із ч. 5 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Матеріали справи свідчать, що позивачкою при зверненні до суду сплачено судовий збір в загальній сумі 768,40 грн., що підтверджується квитанцією про сплату № 24519 від 25.06.2019.

Таким чином, позивачці ОСОБА_2 слід повернути з Державного бюджету України сплачений при зверненні до суду судовий збір в сумі 768,40 грн., на підставі квитанції про сплату №24519 від 25.06.2019 року.

Разом з тим, щодо клопотання про стягнення понесених позивачкою витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до статті 16 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За змістом частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

За положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.

Як свідчать матеріали справи, позивачкою на підтвердження понесених нею витрати на правничу допомогу надано суду договір від 25.06.2019 (а.с. 36-38), акт виконаних робіт від 29.08.2019 (а.с. 39), квитанція №1ЕМН37065 від 30.08.2019 (а.с. 39а), платіжне доручення №1ЕМН37065 від 30.08.2019 (а.с. 40).

У наданому договорі від 25.06.2019 вказано, що товариство з обмеженою відповідальністю "Подільський юридичний центр" (скорочене найменування - ТОВ "ПЮРЦЕН"), в особі виконуючого обов`язки директора - адвоката Оскоми Олександра Михайловича з однією сторони, та ОСОБА_2 , з іншої сторони уклали даний договір.

Згідно з актом виконаних робіт від 29.08.2019 до договору від 25.06.2019 адвокатом виконано роботу загальна вартість якої становить 2000 грн.

Разом з тим, у квитанції №1ЕМН37065 від 30.08.2019 вказано, що платником ТОВ "ПЮРЦЕН" через Сільницьку Катерину Володимирівну внесено 2000 гривень на рахунок отримувача ТОВ "ПЮРЦЕН".

На запитання суду, як сплачувалась ОСОБА_2 сума коштів адвокату : банківським переказом чи готівкою, і чи може представник позивача надати квитанцію щодо сплати ОСОБА_3 .З коштів, представник позивача пояснив, що ОСОБА_2 кошти готівкою не сплачувались, а вона сплачувала кошти шляхом здійснення нею банківського переказу.

Таким чином, суд вважає, що у даному випадку наданими доказами не підтверджується факт сплати ОСОБА_2 коштів в рахунок вартості послуг адвоката, оскільки у вказаній квитанції вона не вказана, як платник.

Як зазначено вище платником є ТОВ "ПЮРЦЕН" через ОСОБА_4 .

ОСОБА_2 не є платником коштів і відповідно до платіжного доручення від 30.08.2019 року, де платником зазначено - АТ " Райффайзен Банк Аваль", а отримувачем - "Подільський юридичний центр".

Відтак, судом з наданих документів не встановлено факту понесення позивачем витрат на правничу допомогу ( сплати коштів в сумі 2000,00 грн. )

З огляду на викладене, беручи до уваги встановлені обставини справи, суд приходить до переконання про відмову в задоволенні вимог позивачки щодо стягнення на її користь витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 44, 47, 132, 134, 139 - 140, 143, 238, 248, 256 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника відповідача про закриття провадження в адміністративній справі задовольнити.

Закрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення.

Повернути ОСОБА_2 з Державного бюджету України сплачений при зверненні до суду судовий збір в сумі 768,40 грн., на підставі квитанції про сплату №24519 від 25.06.2019 року.

Відмовити ОСОБА_2 в стягненні на її користь з відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

Роз`яснити сторонам, що відповідно до ч. 2 ст. 239 КАС України повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала суду про закриття провадження у справі набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України, та може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Позивач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, ).

Повний текст ухвали складено та підписано 08.10.2019 року у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді з 01.10.2019 по 06.10.2019.

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна