Справа № 803/1331/16
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року ЛуцькСправа № 803/1331/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Андрусенко О. О.,

при секретарі судового засіданні Савчук О. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Луцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі - ГУ ДФС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 29.06.2016 року №131690-13.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 16.09.2016 року в задоволені адміністративний позову відмовлено повністю.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.12.2016 року постанову Волинського окружного адміністративного суду від 16.09.2016 року у справі №803/1331/16 скасовано та прийнято нову, якою адміністративний позов задоволено.

Поряд з цим, за наслідками перегляду вказаних рішень, Верховним Судом прийнято постанову від 29.03.2019 року, якою скасовано постанову Волинського окружного адміністративного суду від 16.09.2016 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.12.2016 року у даній справі, а справу направлено на новий розгляд до Волинського окружного адміністративного суду.

У вищевказаній постанові Верховний Суд зазначив, що межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі отриманої від Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Відтак, підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення є отримана від Мінекономрозвитку інформація. Однак, така інформація в матеріалах справи відсутня, а тому впевнитися у тому, що належний позивачу на праві приватної власності автомобіль є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2016 році та у наявності підстав для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення неможливо.

При цьому, Верховний Суд у даній постанові зауважив, що відповідачем не виконано обов`язку щодо надання належних доказів на підтвердження наявності підстав для визначення позивачу податкового зобов`язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб за 2016 рік. При цьому, судом, в порушення принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі, не витребувано ані у відповідача, ані у Мінекономрозвитку інформації, яка стала підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.

19.06.2019 року матеріали справи надійшли на адресу Волинського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 24.06.2019 року прийнято справу до провадження, постановлено судовий розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено у даній справі підготовче засідання.

17.07.2019 року на адресу суду надійшли пояснення відповідача, згідно яких останній заперечує проти позову, оскільки станом на 01.01.2016 року мінімальна заробітна плата установлена в розмірі 1378 грн., а тому 750 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2016 року складали 1 033 500 грн. Тобто, об`єктом оподаткування у 2016 році стали легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1 033 500 грн. та з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно). Відповідач зазначає, що Луцькою ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області засобами електрокомунікаційного зв`язку через інформаційну систему «Податковий блок" отримано з ДФС України перелік фізичних осіб платників транспортного податку на 2016 рік, до якого було включено і позивача.

Ухвалою суду від 18.07.2019 року замінено відповідача - Луцьку ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області на його правонаступника - Головне управління ДФС у Волинській області (далі - ГУ ДФС у Волинській області, відповідач) та продовжено строк підготовчого провадження.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 30.08.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання 17.10.2019 року позивач та його представник, а також представник відповідача не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи. Крім того, 17.10.2019 року представник позивача та представник відповідача подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до частини третьої статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. Частиною дев`ятою статті 205 КАС України передбачено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Як передбачено частиною четвертою статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відтак, оскільки неприбуття у судове засідання представників сторін не перешкоджає розгляду справи, судовий розгляд справи проведено без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки LAND ROVER, модель RANGE ROVER, 2012 року випуску, з об`ємом двигуна 4 367 куб. см., реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 (а.с.7).

29.06.2016 року Луцькою ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та відповідно до підпункту 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України прийнято податкове повідомлення-рішення №131690-13, яким визначено позивачу податкове зобов`язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб у розмірі 25 000,00 грн. (а.с.8).

Позивач, не погоджуючись із вищевказаним податковим повідомленням-рішенням, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією та Податковим кодексом України (далі - ПК України) в редакціях, що були чинними на момент їх виникнення.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

ПК України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Так, Законом України №71-VІІІ від 28.12.2014 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», що набрав чинності 01.01.2015 року, статтю 267 ПК України викладено у новій редакції та запроваджено транспортний податок.

24.12.2015 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 909-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році», що набрав чинності 01.01.2016 року (далі - Закон №909-VIII), яким внесено зміни у Податковий кодекс України щодо об`єкту оподаткування транспортним податком.

Підпунктом 267.3.1 пункту 267.3 статті 267 ПК України встановлено, що базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України (в редакції Закону України від 24.12.2015 року №909) об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 року №66, відповідно до положень пункту 2 якої середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2013 року №403, де за ціну нового транспортного засобу (Ц н) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.

Пунктом 3 Порядку №403 встановлено, що середньоринкова вартість транспортного засобу розраховується за методом аналогії цін ідентичних транспортних засобів за такою формулою: С ср = Ц н х (Г / 100) х (1 ± (Г к / 100), де Ц н - ціна нового транспортного засобу в Україні; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від строку експлуатації згідно з додатком 1; Г к - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу згідно з додатком 2.

Джерелом інформації про ціни нових транспортних засобів в Україні є офіційні прайс-листи виробників (дилерів) або довідкові дані про ціни щодо ідентичних або аналогічних нових транспортних засобів в Україні чи країнах-виробниках (експортерах) з урахуванням податків та зборів, що визначаються відповідно до законодавства (пункт 4 Порядку №403).

Згідно пункту 5 Методики ідентичними є автомобілі, в яких збігаються такі ознаки і параметри: марка; країна-виробник; тип кузова (седан, універсал тощо); модель; конструкція привода тягових коліс; тип та робочий об`єм двигуна; потужність двигуна; тип коробки переключення передач та інших складників силової передачі; габаритні розміри; рік випуску; комплектація.

Розбіжності можуть стосуватися комплектації, пробігу та технічного стану.

Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає Державній фіскальній службі інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (пункт 13 Методики в редакції чинній на час спірних правовідносин).

Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об`єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг (пункт 14 Методики в редакції чинній на час спірних правовідносин).

Аналіз наведених положень Методики та Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів свідчить про врахування при розрахунку цієї вартості певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу.

Обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі отриманої від Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Верховним Судом у постанові від 29.03.2019 року прийнятій у даній справі зроблено висновок, що оскільки Законом України №909-VIII не встановлювався новий транспортний податок, а також не змінювалась його ставка, з 01 січня 2016 року платниками транспортного податку є власники легкових автомобілів не старше 5 років, середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, що помилково не було враховано судом апеляційної інстанції.

При цьому, Верховний Суд у даній постанові зауважив, що відповідачем не виконано обов`язку щодо надання належних доказів на підтвердження наявності підстав для визначення позивачу податкового зобов`язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб за 2016 рік. При цьому, судом, в порушення принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі, не витребувано ані у відповідача, ані у Мінекономрозвитку, інформації, яка стала підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.

На виконання вимог постанови Верховного Суду від 29.03.2019 року ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 24.06.2019 року було витребувано у Мінекономрозвитку інформацію щодо середньоринкової вартості автомобіля позивача.

Листом від 26.06.2019 року за №3805-05/26620-05 Мінекономрозвитку повідомлило суд, що згідно з підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України та Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 року №66, для цілей віднесення легкових автомобілів до об`єктів оподаткування транспортним податком у 2016 році Мінекономрозвитку було розраховано середньоринкову вартість автомобілів, подано ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, та забезпечено роботу офіційного веб-сайту Міністерства в режимі, який давав змогу протягом податкового (звітного) року отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об`єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг.

Крім того зазначено, що оскільки 1000 куб. см. є еквівалентом 1 літру, а тому об`єм циліндрів двигуна автомобіля 4367 куб. см. з урахуванням заокруглення до найближчого основного розряду дорівнює 4,4 літра.

Відповідно до інформації середньоринкова вартість легкового автомобіля LAND ROVER RANGE ROVER з об`ємом циліндрів двигуна 4,4 літра, дизельного, з автоматичною коробкою переключення передач до 5 років експлуатації становила понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01.01.2016 року. Через відсутність даних про фактичний пробіг автомобіля у 2016 році надати конкретну інформацію щодо його середньоринкової вартості немає можливості.

Крім того у даному листу зазначено, що розрахована за допомогою калькулятора середньоринкова вартість легкового автомобіля LAND ROVER RANGE ROVER з об`ємом циліндрів двигуна 4,4 літра, дизельного, автоматичною коробкою переключення передач, 2012 року випуску з урахуванням нормативного середньорічного пробігу 27 тис. кілометрів становила 2 056 617,00 грн.

Згідно з статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» станом на 01 січня 2016 року розмір мінімальної заробітної плати становив 1 378,00 грн., а тому у 2016 році об`єктом оподаткування транспортним податком були легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 1 033 500 грн. 00 коп.

Отже, вищенаведене свідчить про те, що автомобіль позивача підпадає під оподаткування транспортним податком у 2016 році, зворотнього позивачем під час судового розгляду справи не доведено.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи та положень статті 267 ПУ України позивач як власник транспортного засобу з роком випуску до 5 років та середньоринковою вартістю понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня 2016 року, зобов`язаний сплатити до бюджету транспортний податок у розмірі 25000,00 грн., оскільки транспортний засіб, який знаходиться у його власності відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України є об`єктом оподаткування, а тому відповідачем правомірно було винесено податкове повідомлення-рішення від 29.06.2016 року №131690-13.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними, у зв`язку з чим у задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити повністю.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя О. О. Андрусенко

Повний текст судового рішення складено 18.10.2019 року.