Справа № 808/8919/15
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2019-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

31 липня 2019 року 14:02Справа № 808/8919/15 СН/280/19/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., за участю секретаря судового засідання Гавриленко А.О.,

позивача ОСОБА_1

та представників

відповідача 1,2 Орловської ОСОБА_2 .С.

відповідача 3 не прибув

третьої особи не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до 1. Головного управління Національної поліції в Запорізькій області

2. Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області

3. Бердянського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області

третя особа Бердянський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області

про скасування наказу, поновлення на роботі та зобов`язання вчинити певні дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

10.12.2015 ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (далі відповідач 1), Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області (далі відповідач 2), Бердянського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області (далі відповідач 3), третя особа - Бердянський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, в якому (з урахуванням уточнень від 10.03.2016) просить суд:

- визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління внутрішніх справ України в Запорізькій області від 05.11.2015 № 416 о/с про звільнення з 06.11.2015 у запас Збройних Сил старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 (М-209715), оперуповноваженого карного розшуку Бердянського міського відділу, через скорочення штатів;

- поновити старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 (М- НОМЕР_1 ) на посаді оперуповноваженого карного розшуку Бердянського міського відділу Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області з 06.11.2015;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Запорізькій області розглянути кандидатуру оперуповноваженого карного розшуку Бердянського міського відділу Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області Криуліна Андрія Сергійовича (М-209715);

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Запорізькій області прийняти на посаду оперуповноваженого карного розшуку Бердянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Бердянський міський відділ Головного управління Міністерстві внутрішніх справ України в Запорізькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовано незаконністю наказу Головного управління внутрішніх справ України в Запорізькій області від 05.11.2015 № 416 о/с, яким ОСОБА_1 звільнено з 06.11.2015 у запас Збройних Сил з огляду на те, що позивач не відмовлявся від проходження служби у поліції, а підстави для неприйняття до служби у поліції відсутні, оскільки він відповідає критеріям поліцейського. Також вказує, що його не попереджено про наступне вивільнення, чим порушено вимоги Закону «Про Національну поліцію» та Кодексу законів про працю України. За таких обставин, вважає позовні вимоги обґрунтованими та просить їх задовольнити.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 17.05.2016, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.07.2016, у задоволенні адміністративного позову відмовлено у повному обсязі.

Постановою Верховного Суду від 27.02.2019 постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17.05.2016 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.07.2016 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Запорізького окружного адміністративного суду.

03.04.2019 матеріали вищезазначеної справи надійшли до Запорізького окружного адміністративного суду та в порядку ст. 31 КАС України справа розподілена судді Запорізького окружного адміністративного суду Бойченко Ю.П.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 08.04.2019 призначено розгляд адміністративної справи № 808/8919/15 (провадження № СН/280/19/19) за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 07.05.2019; встановлено відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання суду відзиву на позовну заяву, який має відповідати вимогам ст. 162 КАС України, з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 27.02.2019.

02.05.2019 від представника відповідача 1 надійшов відзив на адміністративний позов (вх. №17417), в якому зазначено, що ОСОБА_1 не подавав заяви про бажання проходити службу в поліції. Окрім того, позивача належним чином попереджено про звільнення через скорочення штатів в силу Закону України «Про Національну поліцію», з дотриманням вимог щодо мінімальних термінів такого попередження. Також посилається на те, що положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 №730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» ліквідовано територіальні органи Міністерства внутрішніх справ, у тому числі Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області, без визначення правонаступника. Разом з тим, Законом України «Про Національну поліцію» не передбачено обов`язку роботодавця вживати заходи для працевлаштування працівника в новоутвореній установі. Крім того, наказом МВС України від 06.11.2015 №1388 «Про організаційно-штатні питання» скорочено всі штати ГУ МВС України в Запорізькій області. З урахуванням викладеного, у задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 07.05.2019, за клопотанням представника відповідача 1, 2 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання до 13.06.2019.

13.06.2019 від відповідача 2 надійшов відзив на адміністративний позов, за змістом аналогічний відзиву відповідача 1. У задоволенні позову просить відмовити.

Протокольною ухвалою суду від 13.06.2019 відкладено підготовче засідання до 08.07.2019.

Протокольною ухвалою суду від 08.07.2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 31.07.2019.

Представники відповідача 3 та третьої особи до суду жодного разу не прибули, про причини неявки не повідомили; відзиву на позов та пояснень не направили; про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Розгляд справи здійснювався за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу «Акорд».

У судовому засіданні 31.07.2019 на підставі ст. 250 КАС України судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з лютого 2011 року, що підтверджується наявним у матеріалах справи послужним списком.

У липні 2012 року позивача призначено на посаду оперуповноваженого сектору карного розшуку Бердянського міського відділу ГУ МВС України в Запорізькій області.

Відповідно до подання т.в.о. начальника Бердянського МВ ГУМВС України в Запорізькій області від 05.11.2015, старший лейтенант міліції ОСОБА_1 підлягає звільненню з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України за пунктом «г» (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, у зв`язку із відсутністю інформації про прийняття на службу до поліції на підставі пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію».

Наказом Головного управління МВС України в Запорізькій області від 05.11.2015 № 416 о/с «По особовому складу» згідно з пунктами 10 та 11 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, ОСОБА_1 звільнений з органів внутрішніх справ з 06.11.2015 у запас Збройних Сил України за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

06.11.2015 позивачем отримано трудову книжку та військовий квиток, про що свідчить його особистий підпис у послужному списку.

Не погодившись із наказом Головного управління внутрішніх справ України в Запорізькій області від 05.11.2015 № 416, ОСОБА_1 звернувся із позовом до адміністративного суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VІІІ.

У відповідності до пункту 1 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Законом України «Про Національну поліцію» цей Закон набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування, крім: пунктів 1, 2, 3, 7-13, 15, 17-18 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення цього Закону, які набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування; ч.7 ст.15 та ч.5 ст.21 цього Закону, які набирають чинності з 1 січня 2017 року.

У пункті 8 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Відповідно до пункту 9 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію», працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Згідно з пунктом 10 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Відповідно до пункту 11 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» перебування працівників міліції на лікарняному чи у відпустці не є перешкодою для їх звільнення зі служби в органах внутрішніх справ відповідно до «Прикінцевих та перехідних положень» цього Закону.

Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов`язки визначено Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 №114 (далі Положення №114).

У підпункті «г» пункту 64 Положення №114 визначено, що особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік): через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.

Пунктом 24 Положення №114 встановлено, що у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов`язків, але не більш як за один рік.

Якщо заява про поновлення на службі розглядається більше одного року не з вини особи рядового, начальницького складу, така особа має право на отримання грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

Верховним Судом у постанові від 27.02.2019 по справі №808/8919/15 встановлено наступні обставини: «…15. Аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що працівник міліції, посада якого скорочена, може бути прийнятий на службу до поліції, за умови його відповідності вимогам до поліцейських, одним із двох способів: шляхом видання наказу про призначення за його згодою або шляхом проходження конкурсу. 16. У першому випадку формою волевиявлення особи є надання згоди на призначення на посаду. При цьому, наданню згоди повинна передувати пропозиція щодо призначення на відповідну посаду, тобто ініціатива керівництва. Згода особи є відповіддю на цю ініціативу, а наслідком згоди є призначення особи на посаду відповідно до узгодженої пропозиції. Отже, особа, попереджена про звільнення за скороченням штатів, у цьому випадку не має можливості виявити ініціативу і своє волевиявлення здійснює шляхом згоди на ініціативу керівництва. 17. Така ініціатива є обов`язковою, оскільки без неї не може бути виявлено наявність чи відсутність можливості подальшого використання особи на службі відповідно до підпункту пункту 64 «г» Положення №114. 18. У другому випадку необхідна ініціатива особи щодо участі в конкурсі. Спосіб виявлення такої ініціативи визначається порядком проведення конкурсу та може мати форму письмової заяви (рапорту). 19. У аспекті спірних правовідносин колегія суддів звертає увагу на те, що лише якщо особа відмовилася від усіх пропозицій щодо зайняття певних посад і не подала заяви (рапорту) про участь в конкурсі на зайняття певної посади, виникають підстави для застосування пункту 10 розділу XI Закону № 580-VІІІ щодо звільнення особи через скорочення штатів. 20. Слід зауважити, що Верховний Суд України в постанові від 28 жовтня 2014 року у справі №21-484а14 сформулював правову позицію, за якою встановлена законодавством можливість ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) особи, що ліквідується, не виключає, а включає зобов`язання роботодавця (держави) по працевлаштуванню працівників ліквідованої установи. При цьому, у випадку незаконного звільнення працівника з роботи, його порушене право повинно бути відновлене шляхом поновлення його на посаді, з якої його було незаконно звільнено. 21. Сам факт відсутності заяви про намір продовжувати службу в органах поліції, якщо не було дотримано процедури звільнення, не може бути достатнім свідченням того, що звільнення у зв`язку зі скороченням штатів відбулось правомірно. 22. Суди попередніх інстанцій посилалися на неподання скаржником заяви (рапорту) про призначення в органах поліції, але не встановив факту здійснення або не здійснення скаржнику пропозиції щодо призначення на посаду в органах Національної поліції, тому помилково дійшли висновку про те, що звільнення позивача відбулось в межах та у спосіб визначений законом…».

В силу приписів ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 5 ст. 242 КАС України).

Вирішуючи спір по суті, суд, серед іншого, керується вимогами ч. 1 ст. 77 КАС України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Разом з тим, відповідачем 1, на якого, як на суб`єкта владних повноважень, покладено обов`язок доказування правомірності свого рішення в даному випадку наказу від 05.11.2015 №416 о/с «По особовому складу», та якому ухвалою суду від 08.04.2019 запропоновано надати відзив на позовну заяву з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 27.02.2019, не надано жодного доказу того, що ОСОБА_1 запропоновано посади в Національній поліції, як того вимагає п. 9 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію». Доводи відзивів відповідачів 1, 2 дублюють зміст заперечень, поданих 13.01.2016, та не враховують висновки Верховного Суду по даній справі. Посиланням відповідачів на те, що Законом України «Про Національну поліцію» не передбачено обов`язку роботодавця вживати заходи для працевлаштування працівника в новоутвореній установі, надано правову оцінку у постанові Верховного Суду від 27.02.2019 по справі №808/8919/15.

Відтак, наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області від 05.11.2015 №416 о/с «По особовому складу», яким звільнено з 06.11.2015 у запас Збройних Сил за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів) старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 (М НОМЕР_1 ), оперуповноваженого карного розшуку Бердянського міського відділу, підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Звідси, враховуючи скасування наказу від 05.11.2015 №416 о/с «По особовому складу» та положення пункту 24 Положення №114, старший лейтенант міліції ОСОБА_1 (М-209715) підлягає поновленню на посаді оперуповноваженого карного розшуку Бердянського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області з 07.11.2015.

При цьому, за інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Бердянський міський відділ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області на день вирішення спору по суті перебуває в стані припинення, проте не припинено.

Враховуючи, що позивач проходив службу на посаді оперуповноваженого карного розшуку Бердянського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області, вимоги щодо зобов`язання Головного управління Національної поліції в Запорізькій області розглянути кандидатуру оперуповноваженого карного розшуку Бердянського міського відділу Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області Криуліна ОСОБА_3 (М-209715) та

зобов`язання Головного управління Національної поліції в Запорізькій області прийняти на посаду оперуповноваженого карного розшуку Бердянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, ОСОБА_1 є передчасними та задоволенню не підлягають.

Стосовно зобов`язання Бердянського міського відділу Головного управління Міністерстві внутрішніх справ України в Запорізькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу слід зазначити наступне.

Порядок обчислення середньої заробітної плати затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.2995 №100 (далі Порядок №100).

Так, згідно з вимогами абзацу 3 пункту 2 розділу ІІ Порядку №100, у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Відповідно до пункту 5 розділу ІV Порядку №100, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно пункту 8 розділу ІV Порядку №100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Суд зазначає, що в матеріалах адміністративної справи міститься довідка про доходи, видана ОСОБА_1 Бердянським міським відділом ГУ МВС України в Запорізькій області (т. 1, а.с. 108).

Відповідно до вказаної довідки, нараховане грошове забезпечення позивачу складає: у вересні 2015 року 2 657,61 грн.; у жовтні 2015 року 3 700,00 грн.

З урахуванням кількості робочих днів у вересні та жовтні 2015 року 43 дні, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 складає 147,85 грн. ((2 657,61 грн.+3 700,00 грн.):43).

З урахуванням кількості робочих днів за час вимушеного прогулу за період з 07.11.2015 по 31.07.2019 (931 день), середньоденної заробітної плати у розмірі 147,85 грн., середній заробіток позивача за вказаний період становив 137 648,35 грн.

Згідно з абзацом 5 пункту 6 Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Тому Бердянський міський відділ ГУ МВС України в Запорізькій області, як податковий агент згідно норм Податкового Кодексу України та як страхувальник згідно Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», зобов`язаний виплатити позивачеві суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу, утримавши із нього при виплаті податки та інші обов`язкові платежі.

При цьому, у відповідності до приписів пунктів 2, 3 частини 1 статті 371 КАС України, негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Відтак, рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого карного розшуку Бердянського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області та в частині стягнення на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 4 435 (чотири тисячі чотириста тридцять п`ять) гривень 50 копійок підлягає негайному виконанню.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню. Доводи позивача та відповідачів частково не приймаються судом до уваги виходячи з вищезазначеного.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» як позивача у справі про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, а тому питання розподілу судових витрат не вирішується.

Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області від 05.11.2015 №416 о/с «По особовому складу», яким звільнено з 06.11.2015 у запас Збройних Сил за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів) старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 (М НОМЕР_1 ), оперуповноваженого карного розшуку Бердянського міського відділу.

3. Поновити старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 (М НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на посаді оперуповноваженого карного розшуку Бердянського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області з 07.11.2015.

4. Стягнути з Бердянського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області (71112, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Р. Люксембург, 3; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 07.11.2015 по 31.07.2019 у розмірі 137 648 (сто тридцять сім тисяч шістсот сорок вісім) гривень 35 коп.

5. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

6. Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого карного розшуку Бердянського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області та в частині стягнення на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 4 435 (чотири тисячі чотириста тридцять п`ять) гривень 50 копійок підлягає негайному виконанню.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення в повному обсязі складено та підписано 17.10.2019.

Суддя Ю.П. Бойченко