Справа № 283/2139/17
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

17 жовтня 2019 року

м. Київ

справа №283/2139/17

адміністративне провадження №К/9901/53722/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Берназюка Я.О., Стародуба О.П.,

розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за касаційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26.04.2018 (колегія у складі головуючого судді Кузьменко Л.В., суддів Іваненко Т.В., Франовської К.С.)

у справі № 283/2139/17

за позовом ОСОБА_1

до Коростенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області

про визнання бездіяльності протиправною і зобов`язання вчинити дії.

I. РУХ СПРАВИ

1. У листопаді 2017 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Коростенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просив суд:

- визнати протиправною відмову Коростенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в призначенні пенсії за віком на умовах визначених ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зниженням пенсійного віку на 5 років, як особі яка постійного проживала у зоні посиленого радіологічного контролю і станом на 01.01.1993 проживав у цій зоні не менше чотирьох років;

- зобов`язати Коростенське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області розглянути подану заяву про призначення пенсії позивачу зі зменшенням пенсійного віку на 5 років, згідно ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додані до неї документи та прийняти відповідне рішення з урахуванням того, що позивач належить до особи потерпілої від Чорнобильської катастрофи 3 категорії та має право на користування пільгами (в тому числі і на право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 5 років з 24.03.2017) встановленим Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

2. Постановою Малинського районного суду Житомирської області адміністративний позов задоволено. Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26.04.2018 скасовано рішення суду першої інстанції, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

3. У касаційній скарзі позивач, із посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду апеляційної інстанції, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

4. Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач з 1969 року по 1979 рік та з 1987 по даний час проживає в м. Малин та є ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 09.11.1993.

5. 24.03.2017 ОСОБА_1 звернувся до Коростенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з заявою про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 5 років відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

6. Листом від 26.07.2017 №3177/03.2 пенсійним органом відмовлено позивачу у призначенні пенсії посилаючись на те, що основним документом, що визначає час виконання робіт по ліквідації наслідків на ЧАЕС безпосередньо в зоні відчуження являється довідка ф.122, яка видається на підставі первинних документів лише тими підприємствами, установами організаціями, в складі яких працівник безпосередньо виконував роботи по ліквідації наслідків аварії.

7. Вважаючи такі дії відповідача протиправними, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом.

IIІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

8. Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на пільги встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

9. Відмовляючи у задоволенні позову суд апеляційної інстанції зазначив, що позивачем не підтверджено факт проживання у населеному пункті, який віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

10. Позивач у своїй касаційній скарзі наголошує на тому, що належить до осіб, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, а тому має право на користування пільгами встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

11. Відповідач відзив на касаційну скаргу не надав.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

12. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне зазначити наступне.

13. Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

14. Відповідно до абз.1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

15. За приписами ч. 2 ст. 55 зазначеного закону особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років мають право на зниження пенсійного віку на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

16. Частиною 3 ст.15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

17. Судами встановлено, що 09.11.1993 ОСОБА_1 видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році категорії 3, серії НОМЕР_2 . Згідно довідки виданої, Малинським виробничим комунальним житлово-ремонтним експлуатаційним підприємством від 15.09.2017 №3017 позивач проживав та був зареєстрованим в м. Малин в період з 1969 року по 1979 рік, з 1987 по 30.01.2001 та в період з 21.02.2001 рік по даний час.

18. Постановою Кабінету Міністрів України № 106 від 23.07.1991 затверджено Перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок чорнобильської катастрофи.

19. Ознайомившись із змістом зазначеної постанови Кабінету Міністрів України, колегія суддів звернула увагу, що у тексті «Малин» згадується і селом, і містом у Малинському районі Житомирської області. Хоча насправді у Малинському районі немає села з назвою «Малин». З огляду на це, суд дійшов висновку, що йдеться про один і той самий населений пункт - місто Малин Житомирської області, який відноситься до зони посиленого радіоекологічного контролю.

20. Таким чином факт проживання позивача у зоні посиленого радіоекологічного контролю підтверджено, а тому суд апеляційної інстанції необґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

21. Відповідно до ч. 1 ст. 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

22. З огляду на викладене, враховуючи, що судом апеляційної інстанції повністю встановлено фактичні обставини справи, проте неправильно застосовано норми матеріального права, суд касаційної інстанції вважає за необхідне скасувати судове рішення суду апеляційної інстанції, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

23. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 628 «Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України» Коростенське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області припинило свою діяльність шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, яке стало правонаступником всіх прав та обов`язків Коростенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

24. За подання касаційної скарги позивач сплатив судовий збір у розмірі 1409,60 грн., який відповідно до ст. 139 КАС України необхідно покласти на Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Керуючись ст. 349, 352, 355, 356, 359 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26.04.2018 у справі № 283/2139/17 - скасувати, а постанову Малинського районного суду Житомирської області від 07.12.2017 залишити в силі.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1409,60 грн. (тисяча чотириста дев`ять гривень 60 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Кравчук

Суддя Я.О. Берназюк

Суддя О.П. Стародуб