Справа № 200/11049/19-а
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2019 р. Справа№200/11049/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасенка І.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про зобов`язання вчинити дії щодо перерахунку та виплати щомісячного грошового утримання судді у відставці,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про зобов`язання вчинити дії щодо перерахунку та виплати щомісячного грошового утримання судді у відставці.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що за рішенням Конституційного суду України у справі № 11-р/2018 від 04.12.2018 року відновлена редакція Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 року № 192-VIII, за якою «посадовий оклад судді місцевого суду з 1 січня 2015 року встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат», що з 04.12.2018 призвело до зміни складових розміру суддівської винагороди працюючого судді на відповідній посаді. Вказує, що у зв`язку із зміною складових розміру суддівської винагороди працюючого судді на відповідній посаді, звернулась до відповідача з заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці, надавши довідку ТУ ДСА України в Донецькій області від 11 грудня 2018 року № 04-1115. Також, позивач зазначає, що у зв`язку із зміною розміру суддівської винагороди працюючого судді з 01.01.2019, звернулась до відповідача з заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці надавши довідку ТУ ДСА України в Донецькій області від 10.01.2019 року № 04-119.

Листом від 11.03.2019 Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило позивача про те, що перерахунок щомісячного грошового утримання суддям у відставці згідно наданої заяви від 11.01.2019 року проведено 18 січня 2019 року з 01 лютого 2019 року. Розмір довічного грошового утримання ОСОБА_1 до виплати з 01.02.2019 року складає 38727,36 грн. (46104,00 грн. (новий оклад) х 84%).

Отже, позивач вважає такі дії відповідача протиправними та просить визнати протиправними дії Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови ОСОБА_1 у проведені перерахунку її щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді: з 04 грудня 2018 року по 31 грудня 2018 року на підставі заяви позивача від 12 грудня 2018 року (реєстраційний номер 21047) згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області № 04-1115 від 11 грудня 2018 року; з 01 січня 2019 року по 31 січня 2019 року на підставі заяви позивача від 11 січня 2019 року (реєстраційний номер 357) згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області № 04-119 від 10 січня 2019 року та зобов`язати Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області: здійснити за періоди з 04 грудня 2018 року по 31 грудня 2018 року та з 01 січня 2019 року по 31 січня 2019 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно довідок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області № 04-1115 від 11 грудня 2018 року і № 04-119 від 10 січня 2019 року про розмір суддівської винагороди; виплатити ОСОБА_1 заборгованість (з урахуванням раніше виплачених сум) у зв`язку з недоплатою щомісячного грошового утримання судді у відставці, що виникла в періоди з 04 грудня 2018 року по 31 грудня 2018 року та з 01 січня 2019 року по 31 січня 2019 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі без проведення судового засідання та повідомлення сторін. В ухвалі було запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

Представник відповідача, був належним чином повідомлений про розгляду справи судом, про що свідчить поштове повідомлення, свої правом не скористався та не надав суду відзив на позовну заяву.

У відповідності до частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У зв`язку з чим суд приходить висновку про необхідність вирішення спору за наявними матеріалами справи.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з 27 лютого 2015 року є внутрішньо переміщеною особою із зони проведення антитерористичної операції з міста Макіївки Донецької області. З 07 листопада 2016 року має реєстрацію у м. Слов`янську, за адресою АДРЕСА_1 43 АДРЕСА_2 .

В період з 20 грудня 1993 року по 19 лютого 2015 року ОСОБА_1 працювала суддею Кіровського районного суду міста Макіївки та Центрально Міського районного суду міста Макіївки Донецької області, а з 25 лютого 2015 року по 20 вересня 2016 року суддею Слов`янського міськрайонного суду Донецької області.

На підставі постанови Верховної Ради України № 1515-VIII від 08 вересня 2016 року наказом в.о. голови Слов`янського міськрайонного суду Донецької області № 42-к від 20 вересня 2016 року ОСОБА_1 було звільнено із займаної посади судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області та відраховано зі штату суду у зв`язку з виходом у відставку згідно п. 9 ч. 5 ст. 126 Конституції України. Отже, позивач є суддею у відставці Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, що підтверджується копією посвідчення судді у відставці № 02088, що міститься у матеріалах справи.

З 21 вересня 2016 року позивач перебуває на обліку в Слов`янському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області як суддя у відставці та отримує щомісячне довічне грошове утримання за особовим рахунком Пенсійного справи № 887493/0567, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 . Відповідач нарахував позивачу щомісячне довічне утримання судді у відставці у розмірі 84% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

У зв`язку із прийняттям Рішення Конституційного Суду України від 04 грудня 2018 року в справі № 1-7/2018, Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Донецькій області, ОСОБА_1 була надана довідка № 04 -1115 від 11 грудня 2018 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 04 грудня 2018 року. У довідці ТУ ДСА України в Донецькій області посадовий оклад судді, який перебуває на відповідній посаді визначено саме на 04 грудня 2018 року в розмірі 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який з 01 січня 2018 року складає 1762,00 грн.

12 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою встановленого зразка за № 21047 про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання у зв`язку із збільшенням з 04 грудня 2018 року суддівської винагороди, яка враховується при призначенні чи перерахунку щомісячного утримання судді у відставці, надавши вищевказану довідку № 04-1115 від 11 грудня 2018 року.

Оскільки відповідач не відреагував на звернення ОСОБА_1 від 12.12.2018 року, вона 25 лютого 2019 року звернулась до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області.

11 січня 2019 року ОСОБА_1 у зв`язку із зміною розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, звернулась до відповідача із заявою встановленого зразка № 357 про перерахунок її щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки ТУ ДСА України в Донецькій області від 10.01.2019 року № 04-119-19.У цій довідці посадовий оклад судді, який перебуває на відповідній посаді визначено на 01 січня 2019 року в розмірі 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який з 01 січня 2019 року складає 1921,00 грн.

20 березня 2019 року особисто під підпис ОСОБА_1 отримала відповіді відповідача від 11 березня 2019 року №162(93)/Н-1701-03 та № 164(93)/Н-1701-03, з яких їй стало відомо про те, що перерахунок її щомісячного довічного грошового утримання згідно вказаної заяви від 12 грудня 2018 року було проведено Слов`янським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області 09 січня 2019 року за період з 01 січня 2019 року. Борг по перерахунку за січень 2019 року на підставі наданої позивачем довідки ТУ ДСА України в Донецькій області від 11 грудня 2018 року було сплачено відповідачем у лютому 2019 року.

Позивач вважаючи протиправним проведення перерахунку довічного грошового утримання не з 04.12.2018 року та не з 01.01.2019 року, звернулась з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Статтею 130 Конституції України визначено, що Держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя.

Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Відповідно до Преамбули Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII цей Закон визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

Суд зазначає, що згідно ст. 141 Закону України від 07.07.2010 року № 2453-VІ «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції Закону України від 12.02.2015 року № 192-VІІІ «Про забезпечення права на справедливий суд» та рішення Конституційного суду України від 08.06.2016 року у справі № 4-рп/2016), у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Аналогічні приписи встановлені в ст. 142 Закону України від 02.06.2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів», який набрав чинності 30.09.2016 року та діє на теперішній час.

Отже, за приписами наведених норм правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Абзацом 2 п. 3 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року № 1774-VІІІ установлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.

04.12.2018 року Конституційним Судом прийнято рішення № 11-р/2018, згідно якого визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини третьої статті 133 Закону України від 07.07.2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції Закону України від 12.02.2015 року № 192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд»). Це положення підлягає застосуванню у його первинній редакції, а саме: «Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 01.01.2011 року 6 мінімальних заробітних плат; з 01.01.2012 року 8 мінімальних заробітних плат; з 01.01.2013 року 10 мінімальних заробітних плат; з 01.01.2014 року 12 мінімальних заробітних плат; з 01.01.2015 року 15 мінімальних заробітних плат».

Також, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини десятої статті 133 Закону України від 07.07.2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції Закону України від 12.02.2015 року № 192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд»), згідно якого «суддя, який не здійснює правосуддя (крім випадків тимчасової непрацездатності, перебування судді у щорічній оплачуваній відпустці), не має права на отримання доплат до посадового окладу», для цілей застосування окремих положень Закону України від 02.06.2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» зі змінами.

В ч. 3 резолютивної частини рішення також вказано, що положення частин третьої та десятої статті 133 Закону України від 07.07.2010 року № 2453-VІ «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції Закону України від 12.02.2015 року № 192-VІII «Про забезпечення права на справедливий суд»), які визнані неконституційними пунктами 1, 2 резолютивної частини цього рішення, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Конституційний Суд України у даному рішенні відновив права на отримання посадового окладу у розмірі 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з 01.01.2015 року, а також зазначив, що положення частини третьої статті 133 Закону № 2453 (у редакції Закону № 192) звужує зміст та обсяг гарантій незалежності суддів у частині зменшення гарантованого розміру винагороди судді, створює загрозу для незалежності як судді, так і судової влади в цілому, а також передумови для впливу на суддю через розмір його матеріального забезпечення. Таким чином, положення частини третьої статті 133 Закону № 2453 (у редакції Закону № 192) суперечить частинам першій та другій статті 26 Конституції України.

Також, Конституційний Суд України вказав, що якщо позбавлення судді права на отримання доплат до посадового окладу може бути визнане доцільним та виправданим, зокрема, у випадку притягнення його до кримінальної чи дисциплінарної відповідальності, наслідком якого є відсторонення судді від посади чи від здійснення правосуддя, то позбавлення судді цього права, коли він не здійснює правосуддя через обставини, що не залежать від нього особисто або не обумовлені його поведінкою, як випливає зі змісту положення частини 10 статті 133 Закону № 2453 (у редакції Закону № 192) є несправедливим, невиправданим та необґрунтованим.

Таким чином, суд приходить до висновку, що саме з 04.12.2018 року втратили чинність положення частини третьої статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VІ, в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року № 192-VІII, та відновили свою дію положення цієї статті в її первинній редакції, а саме «Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом», а отже саме з 04.12.2018 року виникає право у проведенні перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Крім того, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2019 року становить 1921,00 грн., що також є підставою для проведення раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці саме з 01.01.2019 року.

В обґрунтування своєї позиції відповідач посилається на те, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться з 1 числа місяці, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою. В зв`язку з чим довічне грошове утримання судді у відставці (позивача) повинно було перераховано з 01.01.2019 року та з 01.02.2019 року відповідно.

На підставі викладеного, суд зазначає, що право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці у позивача виникло з 04.12.2018 року, з прийняттям Рішення Конституційного Суду України № 11-р/2018 у справі № 1-7/2018 (4062/15), та з 01.01.2019 року з прийняттям Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», що відповідає вимогам ст. ст. 19, 92 Конституції України, Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Додатково суд зазначає, що Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.06.2016 року №4-рп/2016 (справа про щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці) зазначив, що виключення положення щодо можливості перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв`язку зі збільшенням грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, також знижує гарантії незалежності суддів, а тому у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання (пункт 2 мотивувальної частини).

Таку ж правову позицію Конституційний Суд України висловив і у рішенні від 03.06.2013 року № 3-рп/2013 (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного грошового утримання суддів у відставці) зазначивши, що будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя та права людини і громадянина на захист прав і свобод незалежним судом, оскільки призводить до обмеження можливостей реалізації цього конституційного права, а отже, суперечить частині першій статті 55 Конституції України (абзац 2 пункту 3 мотивувальної частини).

Таким чином, Конституційний Суд України наголошує, що конституційний статус суддів, які здійснюють правосуддя, та суддів у відставці передбачає їх належне матеріальне забезпечення, яке повинне гарантувати здійснення справедливого, незалежного, неупередженого правосуддя.

Відповідно до пункту 6.4 Європейської хартії про закон «Про статус суддів» (Лісабон, 8-10 квітня 1999 року) судді, які досягли встановленого законом віку для виходу у відставку з суддівської посади і виконували суддівські обов`язки протягом певного терміну, повинні отримувати пенсію по виходу у відставку, рівень якої повинен бути якомога ближче до рівня їхньої останньої заробітної плати в якості судді.

Крім того, суд зазначає що в довідках ТУ ДСА України в Донецькій області № 04-1115 від 11.12.2018 року та № 04-119-19 від 10.01.2019 року, чітко зазначена дата виникнення права позивача на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці - 04.12.2018 року та 01.01.2019 року відповідно. Відповідач, не повертаючи їх як неналежно оформлені, прийняв ці довідки до виконання, проте, через власні міркування, перерахунок здійснив не з 04.12.2018 та з 01.01.2019, а з 01.01.2019 та з 01.02.2019, що не відповідає вимогам Конституції України та законів України.

Отже, відповідач визнав вищевказані довідки.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем не доведено правомірність проведення перерахунку позивачу довічного грошового утримання з 01.01.2019 та з 01.02.2019, що зумовлює наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із викладеним, судові витрати на оплату судового збору в розмірі 768,40 грн. (квитанція № 0.0..1 від 12.09.2019 року) підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246, 371 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, ) про зобов`язання вчинити дії щодо перерахунку та виплати щомісячного грошового утримання судді у відставці задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, ) щодо відмови ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у проведені перерахунку її щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді: з 04 грудня 2018 року по 31 грудня 2018 року на підставі заяви позивача від 12 грудня 2018 року (реєстраційний номер 21047) згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області № 04-1115 від 11 грудня 2018 року; з 01 січня 2019 року по 31 січня 2019 року на підставі заяви позивача від 11 січня 2019 року (реєстраційний номер 357) згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області № 04-119 від 10 січня 2019 року.

Зобов`язати Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, ): здійснити за періоди з 04 грудня 2018 року по 31 грудня 2018 року та з 01 січня 2019 року по 31 січня 2019 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно довідок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області № 04-1115 від 11 грудня 2018 року і № 04-119 від 10 січня 2019 року про розмір суддівської винагороди; виплатити ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість (з урахуванням раніше виплачених сум) у зв`язку з недоплатою щомісячного грошового утримання судді у відставці, що виникла в періоди з 04 грудня 2018 року по 31 грудня 2018 року та з 01 січня 2019 року по 31 січня 2019 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, ) на користь ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) суму судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.М. Тарасенко