Справа № 300/1081/19
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/8203/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Попка Я.С., Сеника Р.П.

з участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 червня 2019 року, ухвалене суддею Микитюк Р.В. у м. Івано-Франківську о 14 год. 52 хв. у справі № 300/1081/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці ДФС про скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA206010/2019/000878/2 від 12.02.2019 року; визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA206010/2019/01134 від 12.02.2019 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 11.02.2019 року декларант, фізична особа-підприємець ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 подала відповідачу митну декларацію № UA206010/2018/405730, в якій до митного оформлення заявила: транспортний засіб - легковий автомобіль, марки «Volkswagen», модель «Transporter», ідентифікаційний номер кузова - НОМЕР_1 , тип двигуна - дизель, об`єм двигуна - 2461 см.куб, потужність двигуна - 96 кіловат, календарний рік виготовлення - 2008, кількість місць для сидіння - 8, бувший у використанні, призначений для перевезення пасажирів. Вартість автомобіля - 1600 євро.

Разом із вказаною митною декларацією декларант надав відповідачу такі документи: рахунок-фактуру (інвойс), митну декларацію країни відправлення товару, акт про проведення огляду (перегляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, паспорт громадянина України.

На думку позивача, відповідач протиправно, в порушення норм статті 57 Митного кодексу України та за наявності усіх документів, які підтверджують заявлену декларантом митну вартість транспортного засобу, визначив митну вартість товару, який ввозився на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту за другорядним методом (резервним). Позивач вважає, що відповідач безпідставно поставив під сумнів поданий перелік документів і необґрунтовано витребував додаткові документи, оскільки відповідач не довів обставин, які, на його думку, свідчать про існування обґрунтованих сумнівів щодо визначення позивачем числового значення митної вартості імпортованого товару.

Збільшення митної вартості товару відповідачем в результаті застосування резервного методу визначення митної вартості на підставі оскаржених рішень порушує право позивача на визначення митної вартості за ціною договору. Захист порушеного права, на думку позивача, можливий шляхом скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 червня 2019 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив позивач, ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає те, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи та зробив помилковий висновок про відмову в задоволенні позову.

Таку позицію позивач пояснює тим, що 11.02.2019 року декларант, фізична особа-підприємець ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 подала відповідачу митну декларацію № UA206010/2018/405730, в якій до митного оформлення заявила: транспортний засіб - легковий автомобіль, марки «Volkswagen», модель «Transporter», ідентифікаційний номер кузова - НОМЕР_1 , тип двигуна - дизель, об`єм двигуна - 2461 см.куб, потужність двигуна - 96 кіловат, календарний рік виготовлення - 2008, кількість місць для сидіння - 8, бувший у використанні, призначений для перевезення пасажирів. Вартість автомобіля - 1600 євро.

Разом із вказаною митною декларацією декларант надав відповідачу такі документи: рахунок-фактуру (інвойс), митну декларацію країни відправлення товару, акт про проведення огляду (перегляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, паспорт громадянина України.

12.02.2019 року відповідач прийняв рішення № UA206010/2019/000878/2 про корегування митної вартості товару та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA206010/2019/01134.

В рішенні про коригування митної вартості товарів відповідач зазначив, що підставою для корегування митної вартості товарів є інформація з автоматизованої системи управління ризиками.

Однак, рішення відповідача про коригування митної вартості, на думку позивача, не відповідає вимогам частини 1 та 2 статті 55 МК України щодо обґрунтованості. Позивач зазначає, що в рішенні про коригування митної вартості товарів не зазначено обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

З цих підстав, позивач вважає, що рішення про коригування митної вартості товару та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є протиправними та підлягають скасуванню.

Позиція відповідача у цій справі зводиться до того, що при проведенні контролю правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митний орган встановив, що документи, які подані разом з митною декларацією про не містять відомостей щодо всіх складових митної вартості товару. Відповідач зазначив, що джерелом інформації для коригування митної вартості товару є інформація з автоматизованої системи управління ризиками.

З цих підстав, відповідач вважає, що рішення про коригування митної вартості товару та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення прийняті відповідачем в порядку, з підстав, у спосіб та в межах повноважень, що визначені чинним законодавством України.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що ОСОБА_1 09.10.2018 року на підставі договору купівлі-продажу, придбав у підприємства «Global Triangle AB» (Швеція) транспортний засіб - легковий автомобіль, марки «Volkswagen», модель «Transporter», ідентифікаційний номер кузова - НОМЕР_1 , тип двигуна - дизель, об`єм двигуна - 2461 см. куб. Вартість автомобіля - 1600 євро.

11.02.2019 року декларант, фізична особа-підприємець ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 подала відповідачу митну декларацію № UA206010/2018/405730, в якій до митного оформлення заявила товар: «транспортний засіб - легковий автомобіль, марки «Volkswagen», модель «Transporter», ідентифікаційний номер кузова - НОМЕР_1 , тип двигуна - дизель, об`єм двигуна - 2461 см.куб, потужність двигуна - 96 кіловат, календарний рік виготовлення - 2008, кількість місць для сидіння - 8, бувший у використанні, призначений для перевезення пасажирів. Вартість автомобіля - 1600 євро. Метод визначення митної вартості - за ціною договору.

Разом із вказаною митною декларацією декларант надав відповідачу такі документи: рахунок-фактуру (інвойс) № LLX061 від 09.10.2018 року, акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу № UA20903/2019/09131 від 01.02.2019 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 22.05.2008 року, паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання в Україні, копію митної декларації країни відправлення № 19PL341010E0027882 від 31.01.2019 року.

За результатами аналізу документів, поданих декларантом для митного оформлення, відповідач зазначив, що декларант надав документи, які не містять відомостей щодо всіх складових митної вартості товару. Вказане ставить під сумнів обґрунтованість обраного декларантом методу визначення митної вартості товару.

У зв`язку з тим, що митна вартість товару не може бути визнана за вартістю, визначеною декларантом щодо товарів, які імпортуються, Івано-Франківська митниця ДФС 12.02.2019 року прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № UA206010/2019/000878/2 та винесла Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA206010/2019/01134, якою відмовила у митному оформленні (випуску) товарів за митною декларацією № UA206010/2018/405730 від 11.02.2019 року.

У рішенні про коригування митної вартості товарів № UA206010/2019/000878/2 від 11.02.2019 року за митною декларацією № UA206010/2018/405730 від 11.02.2019 року, відповідач, використавши інформацію за результатами спрацювання системи АСАУР, визначив митну вартість легкового автомобіля марки «Volkswagen», модель «Transporter», ідентифікаційний номер кузова - НОМЕР_1 , тип двигуна - дизель, об`єм двигуна - 2461 см. куб., потужність двигуна - 96 кіловат, календарний рік виготовлення - 2008, кількість місць для сидіння - 8, бувший у використанні, призначений для перевезення пасажирів, країна відправлення/експорту - Швеція, у розмірі 4550 EUR.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що надані декларантом документи є недостатніми для визначення митної вартості товару за ціною договору та не в повній мірі підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару, а тому відповідач правильно прийняв рішення про коригування митної вартості товарів.

Апеляційний суд частково погоджується із вказаним висновком з огляду на наступні обставини.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 2 статті 52 МК України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню

Відповідно до частини 1 та 2 статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як визначено у частині 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.

Згідно з пунктом 2 частини 6 статті 54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Положеннями частин 2 та 3 статті 57 МК України визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Системний аналіз наведених правових норм свідчить, що основним методом визначення митної вартості товарів є перший метод (за ціною договору), але обов`язок доведення митної вартості товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Разом з тим, наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У зв`язку з вказаним саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.

В ході проведення митного оформлення транспортний засіб - легковий автомобіль, марки «Volkswagen», модель «Transporter», ідентифікаційний номер кузова - НОМЕР_1 , тип двигуна - дизель, об`єм двигуна - 2461 см.куб, потужність двигуна - 96 кіловат, календарний рік виготовлення - 2008, кількість місць для сидіння - 8, бувший у використанні, призначений для перевезення пасажирів, митний орган встановив, що до митного оформлення позивач не надав відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена позивачем за автомобіль.

Позивач звертає увагу, що митний орган, на виконання вимог частині 3 статті 53 МК України, не витребовував у декларанта додаткових відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, оскільки стосовно цієї складової митної вартості у митниці виникли сумніви.

Відповідних пояснень та доказів з цього приводу митниця не надала.

Апеляційний суд встановив, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які підтверджують надіслання декларанту відповідної вимоги про витребування додаткових документів.

Отже, декларант був позбавлений можливості надати додаткові документи, які підтверджують складові митної вартості товару щодо ціни, яка фактично сплачена.

Разом з тим, відповідно до частини 1 та 2 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Частинами 7-9 статті 55 МК України передбачено, що у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів.

Апеляційний суд встановив, що декларант погодився з рішенням про коригування митної вартості товару та 12.02.2019 року оформив і подав відповідачу митну декларацію № UA206010/2019/405874, в якій визначив самостійно митну вартість транспортного засобу в сумі - 139228 грн., що становить 4550 євро.

В постанові від 24 квітня 2018 року у справі № 814/1980/16 Верховний Суд висловив правову позицію, що у разі якщо митний орган за результатами митного оформлення товару за окремою митною декларацією, заповненою у звичайному порядку, самостійно не приймав рішення про коригування митної вартості і погодився з митною вартістю, визначеною декларантом, та методом її визначення, який застосував декларант, немає підстав вважати дії митного органу такими, що вчинені всупереч вимогам МК України, а відтак і підстав визнавати сплачені суми митних платежів чи їх частину надмірно сплаченими.

Цієї обставини, суд першої інстанції не встановив, обмежившись оцінкою поданих позивачем доказів при поданні попередньої митної декларації, чим допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Відповідно до частини 1, 4 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

З огляду на вищевикладене, у зв`язку з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та враховуючи те, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову в задоволенні позову, рішення суду першої інстанції необхідно змінити з вищевикладених мотивів.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 червня 2019 року в справі № 300/1081/19 змінити в частині мотивів відмови в задоволенні адміністративного позову.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці ДФС про скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови відмовити з мотивів, що викладені в мотивувальній частині цієї постанови.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, за наявності яких постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Я. С. Попко
Р. П. Сеник
Повний текст постанови складено 16.10.2019 року