Справа № 219/10541/19
Суддя: Дубовик Р. Є.
Дата ухвалення: 2019-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2019 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого судді Дубовика Р.Є., за участю секретаря судового засідання Азямова Є.М., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті справу адміністративної юрисдикції за позовом ОСОБА_1 до лейтенанта поліції першого батальйону третьої роти УПП в Харківській області Беднарського Віталія Леонідовича про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з даним адміністративним позовом, ОСОБА_1 просить: визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1503920 від 09.09.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ЕАК № 1503920 від 09.09.2019 року, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., однак, з вказаною постановою позивач не погоджується з наступних підстав.

Так, згідно змісту оскаржуваної постанови, 09 вересня 2019 року, о 17 год. 42 хвил., в м.Харків на перехресті Гончарівської греблі та Нетіченської набережної, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки Toyota Camry, номерний знак НОМЕР_1 , здійснив виїзд на перехрестя по трамвайній колії попутного напрямку в зоні дії дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах», чим порушив п.11.8 Правила дорожнього руху України. Проте, поліцейський, який раптом наздогнав позивача та попросив зупинитися та не пояснивши причину зупинки, не представився та не надав свого службового посвідчення, а лише пояснив, що позивач порушив ПДР України. Проте, позивач запропонував відповідачу надати докази порушення ПДР України, на що позивачу було надано відеозапис, з якого не вбачається реєстраційний номер автомобіля, хто перебував за кермом, відсутні докази прив,язки до місцевості, також, відповідач на вимогу позивача не надав документи на такий відео пристрій. Після чого, відповідач взявши документи позивача, склав постанову відносно позивача за порушення ПДР України, яку виніс зі свого автомобіля вже роздруковану, при цьому, позивач вважає, що відповідач та під час розгляду справи порушив п.п.4,5 розділу ІІ, пп.2 п.1 1 розділу VІІ Інструкції 1026. Крім того, відповідачем не було з,ясовано чи наявні клопотання у позивача, не повідомлено, яким технічним засобом здійснюється відеозапис, також, в постанові не зазначено, які докази були досліджені.

Більше того, при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення відповідачем не були роз`ясненні права передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП України, тобто, були порушені права позивача на захист, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, та просив їх задовольнити.

Відповідач лейтенант поліції першого батальйону третьої роти УПП в Харківській області Беднарський В.Л., який належним чином сповіщений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неприбуття суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, тому, на підставі ч. 4 ст.128 КАС України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що постановою серії ЕАК № 1503920 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеною 09.09.2019 року лейтенантом поліції першого батальйону третьої роти УПП в Харківській області Беднарським В.Л., позивач ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, на нього накладений штраф у розмірі 425 грн.

У постанові зазначається, що 09 вересня 2019 року, о 17 год. 42 хвил., в м.Харків на перехресті Гончарівської греблі та Нетіченської набережної, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки Toyota Camry, номерний знак НОМЕР_1 , здійснив виїзд на перехрестя по трамвайній колії попутного напрямку в зоні дії дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах», чим порушив п.11.8 Правила дорожнього руху України (а.с.5).

Згідно п.11.8 Правил дорожнього руху України по трамвайній колії попутного напрямку, розташованій на одному рівні з проїзною частиною для нерейкових транспортних засобів, дозволяється рух за умови, що це не заборонено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою, а також, під час випередження, об`їзду, коли ширина проїзної частини недостатня для виконання об`їзду, без виїзду на трамвайну колію. На перехресті дозволяється виїжджати на трамвайну колію попутного напрямку в тих самих випадках, але за умови відсутності перед перехрестям дорожніх знаків 5.16-5.19. Поворот ліворуч або розворот повинні виконуватися з трамвайної колії попутного напрямку, розташованої на одному рівні з проїзною частиною для нерейкових транспортних засобів, якщо інший порядок руху не передбачено дорожніми знаками 5.16, 5.18 або розміткою 1.18. В усіх випадках не повинно створюватися перешкод для руху трамвая.

Дії позивача були кваліфіковані, як невиконання вимоги дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах».

Частина 2 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи, заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана, по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 КУпАП є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по- друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

В даному випадку відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, не надав суду доказів правомірності свого рішення, зокрема, на яких зафіксований факт правопорушення (в автоматичному або не в автоматичному режимі), а відтак доводи позивача не спростовано. За таких обставин суд не вправі вважати доведеним факт правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Суд зазначає, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів суду правомірність винесення оскаржуваної постанови в справі про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи наведене, надаючи оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, відповідачем не доведений склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КпАП України в діях позивача, а тому, суд приходить до висновку, що відповідачем було неправомірно складено оскаржувану постанову, у зв,язку з чим позов в цій частині слід задовольнити та скасувати оскаржувану постанову.

В задоволенні вимог про визнання дій лейтенанта поліції першого батальйону третьої роти УПП в Харківській області Беднарського Віталія Леонідовича протиправними щодо прийняття вищевказаної постанови слід відмовити, оскільки, відповідно до ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб,єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності не передбачено прийняття рішення судом щодо визнання дій суб,єкта владних повноважень протиправними.

Керуючись ст.ст. 245, 246, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 , іпн НОМЕР_2 ) до лейтенанта поліції першого батальйону третьої роти УПП в Харківській області Беднарського Віталія Леонідовича (адреса знаходження: м.Харків, вул.Шевченко,315-а, іпн, серія та номер паспорту не відомо) про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову серії ЕАК № 1503920 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену 09 вересня 2019 року лейтенантом поліції першого батальйону третьої роти УПП в Харківській області Беднарським Віталієм Леонідовичем, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. скасувати.

В задоволенні вимог про визнання дій лейтенанта поліції першого батальйону третьої роти УПП в Харківській області Беднарського Віталія Леонідовича протиправними щодо прийняття вищевказаної постанови відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Р.Є. Дубовик