Справа № 280/176/19
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 жовтня 2019 року м. Дніпросправа № 280/176/19
(суддя Максименко Л.Я., м. Запоріжжя)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Панченко О.М.,

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держпраці у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року у справі №280/176/19 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Запорізькій області про скасування постанови про накладення штрафу,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 11 січня 2019 року звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Запорізькій області в якому, просить визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 11.12.2018 №ЗП2245/565/АВ/П/ТД-1-ФС про накладення на позивача штрафу у розмірі 223380 грн.

Позов обґрунтовано тим, що оскаржене рішення є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки твердження відповідача про те, що позивач фактично допустила ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до роботи без укладення трудового договору є безпідставними.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року позов задоволено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що станом на час проведення інспекційного відвідування не підтверджуються факти допуску до роботи двох осіб без оформлення трудового договору (контракту).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач оскаржив його до апеляційного суду, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що факт вчинення позивачем порушення трудового законодавства за яке на неї накладено стягнення оскаржуваною постановою відповідачем доведено в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що у період з 22.11.2018 по 23.11.2018 інспекторам праці Бохан ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1

22.11.2018 року інспекторами праці сформовано вимогу №ЗП2245/565/НД про надання документів, а саме наказів на прийняття на роботу працівників за період з січня по листопад 2018 року та повідомлення про прийняття на роботу працівників з відміткою ДФС; особові картки працівників (форма П-2), журнал ведення та обліку трудових книжок; табеля обліку робочого часу з січня по листопад 2018 року; відомості нарахування та виплати заробітної плати по підприємству з січня по листопад 2018 року, штатний розпис підприємства на 2018 рік; наказу про призначення на посаду керівника підприємства; виписки з державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців наказів про відпустки з червня по вересень 2018 рік, підтверджуючих документів про виплату заробітної плати за весь час щорічної відпустки за даний період; повідомлень про розміри нарахування заробітної плати за весь час щорічної відпустки; інших підтверджуючих документів, на підставі яких працюючі перебувають у ФОП ОСОБА_1 ; пояснень щодо праці неповнолітніх; пояснень працівників, які працюють. Вказану вимогу ОСОБА_1 отримала 22.11.2018 року (а.с.31).

За результатами проведеного інспекційного відвідування складено акт від 23.11.2018 №ЗП2245/565/АВ (а.с.12-14).

Під час перевірки встановлено, що 22.11.2018 за адресою здійснення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , магазин «Продукти» знаходилась ОСОБА_2 , яка виконувала функції продавця. За поясненнями, наданими ОСОБА_2 , вона працює у ОСОБА_1 з 2018 року з графіком роботи: тиждень робочий з 07:15 до 21:00, тиждень вихідний. Заробітну плату отримувала готівкою по закінченню відпрацьованої неділі в розмірі мінімальної заробітної плати на місяць. Будь-яких підтверджуючих документів з даного питання ФОП ОСОБА_1 за період з січня по 19.11.2018 для інспекційного відвідування не надано. 23.11.2018 під час проведення інспекційного відвідування, встановлено, що за адресою здійснення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 АДРЕСА_2 у складі зупинкового комплексу» знаходилась ОСОБА_3 , яка виконувала функції продавця. За поясненнями наданими ОСОБА_3 , які зафіксовані відео зйомкою, вона стажується у ФОП ОСОБА_1 без оплати заробітної плати. Так, ФОП ОСОБА_1 допущено порушення частин першої, третьої статті 24 Кодексу законів про працю України (далі КзПП) відносно двох осіб ( ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,) без укладення трудового договору в письмовій формі та без повідомлення Державної фіскальної служби щодо прийняття його на роботу у Порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

03.12.2018 ФОП ОСОБА_1 надала зауваження до акта інспекційного відвідування від 23.11.2018, відповідно до яких зазначила, що опис виявлених порушень в акті не відповідає дійсності. До зауважень додано документи: накази про прийом на роботу, трудові договори, особові картки за формою П-2, пояснення працівників, відомості нарахування та виплати заробітної плати (а.с.24-26).

03.12.2018 за вих. №08/03.4-06/9357 ГУ Держпраці у Запорізькій області надіслало на адресу ФОП ОСОБА_1 повідомлення про розгляд справи 11.12.2018 о 16 год. 30 хв. (а.с.93).

05.12.2018 ГУ Держпраці у Запорізькій області надало відповідь позивачу за вих. №б/н про розгляд зауважень, відповідно до яких зазначено, що в документах, наданих для ознайомлення наявні порушення частини 3 статті 24 КзПП відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.55).

09.12.2018 за вих. №08/03.4-06/9417 ГУ Держпраці у Запорізькій області направлено ФОП ОСОБА_1 повідомлення про складання протоколу 17.12.2018 о. 10:00 год.

11.12.2018 перший заступник начальника ГУ Держпраці у Запорізькій області, розглянувши справу про накладення штрафу та на підставі акта інспекційного відвідування від 23.11.2018 №ЗП2245/565/АВ щодо порушень ФОП ОСОБА_1 вимог частин 1 та 3 статті 24 КЗпП, прийняв постанову №ЗП2245/565/АВ/П/ТД-1ФС від 11.12.2018, відповідно до якої на позивача накладено штраф у розмірі 223380 грн. (а.с.10). Законність та обґрунтованість вищезазначеної постанови є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженого рішення, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 24 КЗпП України встановлено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Отже, встановлений контролюючим органом фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) є правовою підставою для застосування до роботодавця штрафних санкцій.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, на позивача накладено штраф за фактичний допуск працівників до роботи без оформлення трудового договору (контракту), який полягає в тому, що в ході інспекційного відвідування позивачем не надано для ознайомлення та вивчення трудового договору, який був укладений між позивачем та ОСОБА_2 за період з січня 2018 року по 19.11.2018 року та встановлення обставин того, що 23.11.2018 року під час проведення інспекційного відвідування з`ясовано, що за адресою здійснення позивачем підприємницької діяльності знаходилась ОСОБА_7 , яка виконувала функції продавця та яка пояснила, що стажується без заробітної плати.

З матеріалів справи вбачається, що штатним розписом ФОП ОСОБА_1 на 2018 рік затверджено 2 посади продавця продовольчих товарів (а.с.21).

Наказом №1К від 16.11.2018 прийнято на роботу ОСОБА_2 з 19.11.2018 на посаду продавця продовольчих товарів з посадовим окладом згідно з штатним розкладом (а.с.23), трудовий договір між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю укладено 19.11.2018 (а.с.15).

Наказом №2К від 22.11.2018 прийнято на роботу ОСОБА_3 з 23.11.2018 на посаду продавця продовольчих товарів, з посадовим окладом згідно з штатним розкладом (а.с.26); трудовий договір між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю укладено 23.11.2018 (а.с.16).

Вказані вище договори під час перевірки не надавалось інспекторам праці, про що було складено акт №ЗП2245/565/НД від 22.11.2018 року (а.с.94), однак вищезазначені документи були надані до зауважень на акт інспекційного відвідування.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконання вимог статті 24 КЗпП України позивачем було направлено до податкового органу повідомлення про прийняття працівника на роботу ОСОБА_3 датоване 22.11.2018 року, яке згідно з відміткою на поштовому конверті передано до пошти 22.11.2018 року (а.с.89). Повідомлення про прийняття працівника на роботу ОСОБА_2 датоване 16.11.2018 року, яке згідно з відміткою на поштовому конверті передано до пошти 16.11.2018 року (а.с.90).

Враховуючи зазначені обставини, суд першої інстанції зробив вірний висновок про те, що наявні докази підтверджують факт укладення трудових відносин ФОП ОСОБА_1 з громадянами ОСОБА_2 з 19.11.2018 та ОСОБА_3 з 23.11.2018.

При цьому, долучені відповідачем до відзиву копії листа опитування ОСОБА_2 від 22.11.2018 та копії письмових пояснень ОСОБА_3 від 23.11.2018 не суперечать вищенаведеним доказам та підтверджують факт працевлаштування останніх.

Відповідно до п. 19 Порядку здійснення державного нагляду за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 р. №295 (далі - Порядок № 295) за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Згідно з п 27 цього Порядку № 295, у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об`єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

Положення, що містяться в цих нормах, свідчать про те, що реагуванням на виявленні порушення законодавства про працю є припис про їх усунення, при цьому ці порушення характеризуються їх наявністю на час перевірки. З вказаного вбачається те, що в розумінні Порядку, порушенням законодавства про працю є таке порушення, яке безпосередньо існує на момент перевірки, оскільки воно повинно бути наявним та обов`язковим реагуванням на нього повинен бути припис про його усунення.

Згідно з п. 29 Порядку № 295, заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Отже, заходи щодо притягнення об`єкта відвідування до відповідальності за недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Проте зазначеною нормою, не передбачено застосування таких заходів у разі виявлення порушень, усунутих до інспекційного відвідування.

Враховуючи те, що станом на час проведення інспекційного відвідування факти допуску до роботи двох осіб без оформлення трудового договору не підтверджується, оскільки було усунуто позивачем, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності оскаржуваної постанови та необхідності її скасування.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Запорізькій області залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року у справі №280/176/19 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 17 жовтня 2019 року.

Повне судове рішення складено 18 жовтня 2019 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко