Справа № 480/3155/19
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 р.Справа № 480/3155/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Сіренко О.І.,

Суддів: Калиновського В.А. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29.08.2019 року, головуючий суддя І інстанції: С.В. Воловик, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 29.08.19 року по справі № 480/3155/19

за позовом ОСОБА_1

до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області

про визнання дій протиправними, скасування постанови та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовною заявою до Головного територіального управління юстиції у Сумській області в особі Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Сумській області, в якій просить суд:

- визнати протиправними дії та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 06.06.2019 ВП №59077747;

- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Сумській області поновити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа виданого Ковпаківським районним судом м. Суми 04.10.2018 по справі №592/10745/17.

В обгрунтування позовних вимог вказує на те, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.02.2018 у справі № 592/10745/17 частково задоволено позов ОСОБА_1 та видано виконавчий лист. Зазначив, що постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Сумській області Колоса Р.В. від 06.06.2019 виконавче провадження № 59077747 по примусовому виконанню виконавчого листа № 592/10745/17 від 04.10.2018, було закінчено згідно з п. 9 ст. 39 Законом України "Про виконавче провадження", у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду, що, на думку позивача не законно, оскільки станом на день звернення до суду з даним позовом рішення Ковпаківського районного суду м. Суми боржником не виконано в повному обсязі, крім того, ним самостійно зменшено порядок виконання рішення, заборгованість не сплачена та розрахунок обмежений періодом з 01.01.2018 по 30.06.2018. Отже, з викладених підстав, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.07.2019 справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Сумській області в особі Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Сумській області про визнання дій протиправними, скасування постанови та зобов`язання вчинити дії передано на розгляд Сумському окружному адміністративному суду за підсудністю.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 27.08.2019 відповідача Головне територіальне управління юстиції в Сумській області в особі Відділу примусового виконання рішень замінено на належного відповідача - Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції.

29 серпня 2019 року рішенням Сумського окружного адміністративного суду позовну заяву ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області про визнання дій протиправними, скасування постанови та зобов`язання вчинити дії - задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Сумській області Колоса Р.В. про закінчення виконавчого провадження від 06.06.2019 ВП №59077747.

Зобов`язано Відділ примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Сумській області поновити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа виданого Ковпаківським районним судом м. Суми 04.10.2018 по справі № 592/10745/17.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.02.2018 у справі № 592/10745/17 частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до голови ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області та зобов`язано голову ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 з повною реальною інформацією, за формою передбаченою додатком № 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з урахуванням змін у грошовому забезпеченні, передбачених постановою Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" станом на 01.01.2016 за посадою заступника начальника експертно- криміналістичного відділу Сумського МУ УМВС в Сумській області, із зазначенням основних та додаткових видів грошового забезпечення: посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням - полковник поліції; надбавки за стаж служби - 40 %; надбавки за виконання особливо важливих завдань - 52 %; премії 66,50 %; визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо нездійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 на підставі ч. 4 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 згідно довідки, виданої Ліквідаційною комісією Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, виданої на виконання ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції".

З метою примусового виконання вказаного рішення, 04.10.2018 виданий виконавчий лист (а.с. 4), а 10.05.2019 відкрито виконавче провадження № 59077747 по його примусовому виконанню (а.с. 6).

06.06.2019 Постановою старшого державного виконавця Колоса Р.В. виконавче провадження № 59077747 з примусового виконання виконавчого листа від 04.10.2018 № 592/10745/17 було закінчено. Підставою для закінчення виконавчого провадження визначено фактичне виконання в повному обсязі рішення суду.

Під час здійснення виконавчого провадження, відповідач отримав лист боржника від 22.05.2019 № 4735/03.2-07 про виконання рішення суду, у якому повідомлялось про проведення перерахунку пенсії з 01.01.2016 та забезпечення її виплати у липні 2018 року. Здійснено доплату за період з 01.01.2018 по 30.06.2018 в сумі 38596,98 грн. Зазначено, що доплата пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 в сумі 154387,92 грн. буде виплачена у порядку п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду", що набрала чинності 28.08.2018 (а.с. 9).

Не погодившись із постановою про закінчення виконавчого провадження від 06.06.2019 ВП №59077747 позивач звернувся до суду з даним позовом про визнання її протиправною та скасування, а також зобов`язання поновити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа виданого Ковпаківським районним судом м. Суми 04.10.2018 по справі №592/10745/17.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Ковпаківського районного суду м. Суми 04.10.2018 по справі №592/10745/17 не є виконаним у повному обсязі, тому оскаржувана постанова про закінчення виконавчого провадження не відповідає критеріям, встановленим ч. 2 ст. 2 КАС України, у зв`язку з чим, позовні вимоги щодо її скасування та зобов`язання поновити виконавче провадження є обґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Таким чином, підлягає обов`язковому виконанню рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.02.2018 у справі № 592/10745/17, оскільки воно набрало законної сили, згідно якого, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 року згідно довідки, виданої Ліквідаційною комісією Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, виданої на виконання ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції".

Частиною першою статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до частини першої статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 18 вказаного Закону встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Приписами ст.ст. 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено застосування виконавцем до боржника заходів впливу за невиконання судового рішення шляхом накладення штрафу.

Таким чином, приписами вказаних норм встановлено обов`язок виконавця щодо здійснення заходів примусового виконання судового рішення, а саме такі заходи здійснюються у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом. Отже, судове рішення є виконаним з моменту вчинення боржником дій у спосіб та в порядку, які встановлені у виконавчому документі.

Так, згідно виконавчого листа № 592/10745/17 від 04.10.2018, ГУ ПФУ в Сумській області зобов`язане провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 , виплативши йому заборгованість по пенсії, починаючи з 01.01.2016.

Як встановлено судом першої інстанції, на виконання рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.02.2018 у справі № 592/10745/17, боржником, у червні 2018 був проведений перерахунок пенсії (а.с.10) та зроблений розрахунок на доплату пенсії з 01.01.2016, а у липні 2018 року - здійснена виплата заборгованості по пенсії за період з 01.01.2018 по 30.06.2018.

Вказані дії ГУ ПФУ в Сумській області свідчать про виконання виконавчого листа в частині здійснення перерахунку пенсії та його неповне виконання в частині виплати заборгованості по пенсії, починаючи з 01.01.2016 року.

Також, згідно листа боржника від 22.05.2019 № 4735/03.2-07, проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016, здійснено доплату за період з 01.01.2018 по 30.06.2018 в сумі 38596,98 грн. Зазначено, що доплата пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 в сумі 154387,92 грн. буде виплачена у порядку п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду", що набрала чинності 28.08.2018.

Тобто, факт неповної виплати сум перерахованої пенсії за судовим рішенням визнається боржником та констатовано державним виконавцем.

Таким чином, на момент прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження, судове рішення є невиконаним у повному обсязі.

Згідно з пунктом 11 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Колегія суддів зазначає, що вчинення виконавцем вичерпних заходів примусового виконання рішення суду свідчить про відсутність протиправної бездіяльності державного виконавця, при цьому вчинення таких дій не виключає обов`язку щодо повного виконання судового рішення у спосіб та в порядку, встановлених у виконавчому документі.

Статтею 1 Закону визначено виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Колегія суддів зауважує, що державним виконавцем, зважаючи на констатацію неможливості виконання судового рішення у визначений спосіб щодо виплати сум заборгованості перерахованої пенсії, не було вчинено дій зі звернення до суду з заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Колегія суддів зауважує, що за змістом Закону України "Про виконавче провадження", зокрема ч. 3 ст. 63, виконавець перед закриттям виконавчого провадження зобов`язаний вжити заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Згідно ч. 3 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження", за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Особливостями виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, передбаченими ст. 7 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", передбачено виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. Зокрема, у разі якщо рішення суду не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Порядок розгляду заяви виконавця про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення регламентовано ст. 378 КАС України, частина 3 якої в якості підстави для задоволення такої заяви виконавця визначає обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. При цьому акцентується увага на тому, що діючим на час спірних правовідносин сторін не передбачені зміна чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення за ініціативи суду.

Враховуючи зазначені норми, колегія суддів вказує на те, що виконавцем не було вжито всіх дій, передбачених Законом України "Про виконавче провадження".

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірність прийнятої постанови постанову про закінчення виконавчого провадження від 06.06.2019 ВП №59077747.

Крім того, виконавче провадження здійснюється, зокрема, з дотриманням засад верховенства права та обов`язковості виконання рішень (стаття 2 Закону України «Про виконавче провадження»).

Аналізуючи правомірність постанови про закінчення виконавчого провадження, згідно вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 8, ч. 1 ст. 9, ч. 2 ст. 19, ст. 129-1 Конституції України, п. 1 ст. 6, ст. 32 Конвенції про захист прав і основоположних свобод (далі - Конвенція), ч. 1 ст. 255, ч. 2 та ч. 4 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», колегія суддів констатує наявність підстав для її скасування, зважаючи на необхідність забезпечення захисту порушених прав позивач на отримання свого активу за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Юрій Миколайович Іванов проти України» наголосив на тому, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

У такому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном. Відповідно, необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур.

ЄСПЛ констатував, що невиконання рішення є втручанням у право особи на мирне володіння майном, викладене у першому реченні пункту 1 статті 1 Протоколу №1 Конвенції (справи «Войтенко проти України», «Горнсбі проти Греції»).

Крім того, ЄСПЛ неодноразово наголошував, що у разі, якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс («Піалопулос та інші проти Греції», «Юрій Миколайович Іванов проти України», «Горнсбі проти Греції»).

Варто також зауважити, що у справах «Шмалько проти України», «Іммобільяре Саффі проти Італії» ЄСПЛ констатував, що невиконання судового рішення не може бути виправданим внаслідок недоліків законодавства, які унеможливлюють його виконання. Державні органи не можуть посилатися і на відсутність коштів як на підставу невиконання зобов`язань (до прикладу справа «Сук проти України»).

Отже, виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, складовою права на справедливий суд.

Враховуючи викладене, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що оскаржувана постанова постанову про закінчення виконавчого провадження від 06.06.2019 ВП №59077747, виданого Ковпаківським районним судом м. Суми від у справі № 592/10745/17, є передчасною, оскільки органом державної виконавчої служби рішення суду фактично не виконане.

Зазначені висновки суду апеляційної інстанції узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 27.03.2019 у справі №750/9782/16-а.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність визнати протиправною та скасувати оскаржувану постанову про закінчення виконавчого повадження та зобов`язання поновити виконавче провадження та, як наслідок, задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29.08.2019 року по справі № 480/3155/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)О.І. Сіренко
Судді(підпис) (підпис) В.А. Калиновський З.О. Кононенко
Повний текст постанови складено 16.10.2019 року