Справа № 191/2442/19
Суддя: Твердохліб А. В.
Дата ухвалення: 2019-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 191/2442/19
Провадження № 2-а/191/27/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого: судді Твердохліб А.В.,

за участю секретаря: Яришевої Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого сержанта Водяницького Миколи Олександровича, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, суд -

ВСТАНОВИВ:

25.06.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом до поліцейського Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого сержанта Водяницького М.О., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 16 червня 2019 року, він, приблизно о 12 год. 25 хв., керуючи легковим автомобілем Рено Логан, днз НОМЕР_1 , здійснював рух по вул. Каштановій у м. Синельникове Дніпропетровської області у напрямку від «Центрального ринку» до відділення №1 ТОВ «Нова пошта», яке розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Каштанова, 19. Навпроти вказаного відділення, з дотриманням вимог ПДР він здійснив розворот та зупинився біля будівлі у якій розташоване дане відділення. Отримавши вантаж, він підійшов до свого автомобіля та загрузив його у багажне відділення. В цей час до позивача підійшов працівник поліції, який повідомив йому про порушення правил паркування, а саме, вимоги дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», що було зафіксовано на відеозаписі невідомого позивачу приладу. ОСОБА_1 вказав відповідачу на те, що дорожній знак розташовано на електричній опорі, за гілками дерев та дуже високо від поверхні дорожнього покриття, що суперечить п.10.1.1, 10.2.9 ДСТУ4100:2014. Тоді позивач, взявши рулетку, самостійно виміряв висоту дорожнього знаку, яка становила 5 метрів 40 см до ґрунтового шару під електричною опорою та приблизно 5 метрів 80 см, до дорожнього покриття, про що надав суду відповідний відеозапис. Відповідач на заперечення, висловлені позивачем усно та письмово, уваги не звернув та виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії ДПО18 №154490 від 16 червня 2019 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП та наклав стягнення у виді штрафу у сумі 255 грн. 00 коп. ОСОБА_1 вважає, що інспектором безпідставно притягнуто його до відповідальності, окрім того, не складено протокол про адміністративне правопорушення, який є додатком до постанови за ч. 1 ст. 122 КУпАП, і не дотримав порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановленого ст.ст. 278, 279 КУпАП. У зв`язку із викладеним, позивач ОСОБА_1 просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії ДПО 18 №154490 від 16 червня 2019 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП, винесену поліцейським Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, старшим сержантом Водяницьким М.О.

До початку проведення судового засідання позивач надав суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його присутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, відзив на позов та заяви про розгляд справи про його відсутність не надав, хоча був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, прийшов до наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Матеріалами справи встановлено, що старшим сержантом поліції Синельниківського ВП Водяницьким М.В. 16 червня 2019 року винесено постанову Серії ДПО18 №154490 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, в якій зазначено, що ОСОБА_1 16.06.2019 року о 13 год. 00 хв. по вул. Каштановій, 24 у м. Синельникове Дніпропетровської області, здійснив зупинку автомобіля Renault Logan, нз НОМЕР_1 , в зоні дії дорожнього знаку 3.34 ПДР України «Зупинку заборонено».

Відповідно до абз. 2 ч. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно п. 2 Розділу ІІІ вищевказаної інструкції, постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі, за частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122 КУпАП.

Викладені вище обставини спростовують посилання позивача про необхідність складення відповідачем протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Твердження позивача ОСОБА_1 про порушення відповідачем вимог ст. ст. 278, 279 КУпАП при складенні постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки позивачем не надано суду належних цьому доказів, в розумінні ст. 251 КУпАП та ст. ст. 72, 73 КАС України.

Згідно з ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Позивач, в обґрунтування заявлених вимог надав суду відеозапис з якого встановлено розташування дорожнього знака п.3.34 «Зупинку заборонено» у м. Синельникове, біля буд. 19 по вул. Каштановій, за гілками дерев, на відстані від поверхні землі 5 метрів 40 см, що перешкоджає учасникам дорожнього руху у його нормальній видимості.

Так, пунктом 10.1.1 ДСТУ4100:2014 встановлено, що дорожні знаки повинні розташовуватись так, щоб їх добре бачили учасники дорожнього руху як у світлий, так і в темний час доби, була забезпечена зручність експлуатації і обслуговування, а також було неможливе їх ненавмисне пошкодження. При цьому вони не повинні бути затулені від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами (зеленими насадженнями, щоглами зовнішнього освітлення тощо.). Під час розташування дорожніх знаків повинна бути забезпечена спрямованість інформації, яку вони передають, тільки до тих учасників руху, для яких її призначено.

Згідно п. 10.2.9 ДСТУ4100:2014, відстань від нижнього краю знака (без урахування попереджувальних знаків 1.31.1-1.31.6 і табличок до дорожніх знаків) до поверхні дорожнього покриття (висота установлення) крім випадків, спеціально обумовлених стандартом, повинна становити:

- від 1,5 до 2,2 м - у разі установлення збоку від дороги поза населеними пунктами, від 2,0 до 4,0 м - у населених пунктах;

- не менш ніж 0,6 м - у разі установлення на острівцях безпеки і на проїзній частині дороги;

- від 5,0 до 6,0 м - у разі розміщення над проїзною частиною; у разі розміщення знаків на прогінних конструкціях штучних споруд і за відстані від поверхні дорожнього покриття до низу прогінної конструкції споруди менш ніж 5 м, знаки не повинні виступати за їхній нижній край.

Висоту установлення знаків, розміщених збоку від дороги, визначають від поверхні дорожнього покриття на краю проїзної частини.

Суд вказує на те, що відповідач, будучи двічі належним чином повідомлений під особистий підпис, про розгляд даної справи, не з`явився та не надав суду належних доказів, які спростовують обґрунтування позову ОСОБА_1 , хоча такий обов`язок має саме суб`єкт владних повноважень у даній категорії справ.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, але частково, шляхом скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В частині, яка стосується визнання оскаржуваної постанови протиправною, такі вимоги задоволені бути не можуть, оскільки ефективним способом захисту є заявлена вимога щодо скасування оскаржуваної постанови, остання відповідає положенню ч. 3. ст. 286 КАС України, а тому додаткова вимога про визнання постанови протиправною не підлягає задоволенню в даному випадку, так як охоплюються вимогою щодо її скасування.

Відповідно до абз. 2 ч.5 ст. 139 КАС України, у зв`язку із частковим задоволенням адміністративного позову позивача, звільненого від сплати судового збору та відсутність підтверджень понесення ним судових витрат, суд приходить до висновку, що судові витрати у справі стягненню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, ст. 19 Конституції України, ст. ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 251 КУпАП, керуючись ст.ст. 5, 72, 73, 77, 139, 242, 244, 246, 286 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого сержанта Водяницького Миколи Олександровича, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого сержанта поліції Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Водяницького Миколи Олександровича від 16 червня 2019 року серії ДПО18 №154490 про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Провадження у адміністративній справі про вчинення 16 червня 2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а щодо рішень по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такого рішення.

Суддя: А. В. Твердохліб