Справа № 2540/3200/18
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2540/3200/18 Суддя (судді) першої інстанції: Клопот С.Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Аліменка В.О., Кобаля М.І., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Державної фіскальної служби України на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рустал» до Державної фіскальної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

Товариства з обмеженою відповідальністю «Рустал» (надалі за текстом - «ТОВ «Рустал») звернулося до суду з позовом у якому просило:

- визнати протиправною відмову ДФС України у прийнятті податкової накладної № 4 від 24 травня 2018 року сформованої та направленою на реєстрацію до Єдиного державного реєстру податкових накладних товариством з обмеженою відповідальністю «Рустал» (ідентифікаційний код підприємства 38543935);

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну № 4 від 24 травня 2018 року, сформовану та направлену товариством з обмеженою вiдповiдальнiстю «Рустал» 15.06.2018, протягом операційного дня, коли її було надіслано до ДФС України для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивач стверджував, що не здійснивши реєстрацію податкової накладної відповідач діяв всупереч вимог податкового законодавства.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2019 року, У задоволенні позовних вимог товариству з обмеженою відповідальністю «Рустал» відмовлено повністю.

Постановою Верховного Суду від 23 квітня 2019 року касаційну скаргу задоволено частково. Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2019 року скасовано, а справу №2540/3200/18 направлено на новий розгляд до Чернігівського окружного адміністративного суду.

Направляючи на новий розгляд Верховний Суд вказав, що судами попередніх інстанцій не встановлено підстав, з яких податкова накладна від 24 травня 2018 року № 4 не зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних саме 15 червня 2018 року, чи діяв договір від 20 січня 2016 року №200120161 про визнання електронних документів, наявний в матеріалах справи, на момент подання податкових накладних 15 червня 2018 року. Якщо не діяв, то на якій підставі розірвано зазначений договір, який саме договір є чинним і з якого часу. Крім того, судами попередніх інстанцій не досліджено повноважень органів ДФС щодо прийняття податкових накладних та відповідальність податкових органів за належне реєстрування електронних податкових документів. Вказані документи та обставини не досліджені, не оцінені судами попередніх інстанцій, зміст, та правові наслідки цих документів не встановлені.

14 червня 2019 року ТОВ «Рустал» подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій воно просить прийняти вказану заяву та зменшити розмір позовних вимог, а саме: визнати протиправною відмову ДФС України у прийнятті податкової накладної № 4 від 24 травня 2018 року сформованої та направленою на реєстрацію до Єдиного державного реєстру податкових накладних товариством з обмеженою відповідальністю «Рустал» (ідентифікаційний код підприємства 38543935).

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року позов задоволено в повному обсязі. Визнано протиправною відмову ДФС України у прийнятті податкової накладної № 4 від 24 травня 2018 року сформованої та направленою на реєстрацію до Єдиного державного реєстру податкових накладних товариством з обмеженою відповідальністю «Рустал» (ідентифікаційний код підприємства 38543935).

В апеляційній скарзі Державна фіскальна служба України, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та закрити провадження у справі.

Зокрема, відповідач стверджує, що станом на дату прийняття оскаржуваного рішення судом першої інстанції відповідач у повному обсязі відновив права позивача, про порушення яких ним зазначається у позовній заяві, а саме:

- договір з позивачем про визнання електронних документів від 20.01.2016р. №200120161 відповідачем було поновлено ще 23.06.2018 року;

- висновки, викладені в акті камеральної перевірки від 06.08.2018р. щодо недотримання позивачем строків реєстрації податкової накладної №5 від 24.05.2019р., відповідачем скасовані з прийняттям відповідного рішення щодо не застосування штрафних санкцій (лист контролюючого органу №8821/10/25-01-07-01-12 від 22.08.2018 року);

- податкова накладна №5 від 24.05.2018р., яка складена на ту ж саму оподатковувану операцію та повністю ідентична ПН №4 від 24.05.2018 року, зареєстрована в ЄРПН.

З огляду на виправлення оскаржуваних порушень та відсутності предмету позову, відповідач посилається на наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі пункту 8 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Рустал» наполягає на законності та обґрунтованості рішення суду.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, оскільки суб`єкт господарювання ТОВ «Хардінвест» протягом десяти місяців не мало можливості сформувати податковий кредит по господарській операції з ТОВ «Рустал» у зв`язку з протиправною відмовою в прийнятті ПН М 4 від 24.05.2018р. до ЄРПН, та як наслідок має право вимагати стягнення із позивача збитків, завданих несвоєчасною реєстрацією ПН. Отже, без визнання протиправними дій щодо неприйняття ПН № 4 від 24.05.2018р. до єдиного реєстру податкових накладних не можна вважати, що відбулося повне відновлення законних прав та інтересів позивача після реєстрації в ЄРПН ПН №5 від 24.05.2018р.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 22 травня 2018 року мiж ТОВ «Продзерноторг» як постачальником та ТОВ «Рустал» як покупцем було укладено договір купiвлi - продажу № 2205/18-2, за яким ТОВ «Рустал» зобов`язувалося передати у власність ТОВ «Хардiнвест» борошно пшеничне, а ТОВ «Хардiнвест» зобов`язувалося прийняти та оплатити його на умовах цього Договору.

Цiна на поставлений за цим Договором товар є договірною i вказується у специфiкацiях, що є невiд`ємною частиною цього Договору.

Також сторонами 22 травня 2018 року було пiдписано Специфiкацiю № l вiдповiдно до пункту 1 якої, ТОВ «Рустал» зобов`язувалося поставити борошно пшеничне 1 гатунку в кiлькостi 235 тон за цiною 6099,2916 грн за одну тонну без ПДВ на загальну суму 1433 333,53 грн, крiм того ПДВ 286 666,71 грн..

22 травня 2018 року пiсля пiдписання договору купiвлi-продажу ТОВ «Рустал» надало товариству «Хардiнвест» рахунок на оплату №3 на загальну суму 1720 000, 25 грн., у тому числi ПДВ 286 666,71 грн.

23 травня 2018 року ТОВ «Рустал» передало у власнiсть ТОВ «Хардiнвест» 235 тон борошна пшеничного 1 гатунку, що пiдтверджусться видатковою накладною № 3 вiд 24 травня 2018 року та вищезазначеним Актом приймання - передачi №1 вiд 24 травня 2018 року.

Оплату за отриманий товар ТОВ «Хардiнвест» здiйснило частково, перерахувавши на поточний рахунок ТОВ «Рустал» 1485000,00 грн., що пiдтведжується наступними платiжними документами: платiжне доручення № 1 вiд 05.06.2018 на суму 286 000, 00 грн.; платiжне доручення № 2 вiд 06.06.2018 на суму 200 000, 00 грн.; платiжне доручення № 3 вiд 06.06.2018 на суму 500 000, 00 грн.; платiжне доручення № 4 вiд 07.06.2018 на суму 199000,00 грн.; платiжне доручення № 5 вiд 08.06.2018 на суму 100 000, 00 грн.; платiжне доручення № 6 вiд 15.06.2018 на суму 200 000, 00 грн.

Під час здійснення операцій з постачання товарів позивачем було оформлено податкову накладну від 24.05.2018 № 4 , яку 15.06.2018 подано до ДФС України для реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

Позивач отримав квитанцію № 1 в якій зазначено, що документ не прийнято, оскільки можливо припинено дію Договору про визнання електронних документів.

19.06.2018 відповідачем направлено позивачу лист «Про надання пояснень та їх документального підтвердження» № 6969/10/25/01-12-01-09 з вимогою надати, зокрема копії документів для з`ясування реальності результатів господарських операцій, що підтверджують фінансово-господарські відносини, з придбання та продажу товарів.

20.06.2018 позивачем було надано відповідь ДФС України на вказаний лист на додано завірені належним чином копії документів.

Крім того, 22.06.2018 позивачем було повторно відправлено податкову накладну від 24.05.2018 № 4 до ДФС України для реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

Згідно Квитанції № 1 від 23.06.2018 документ не прийнято, як такий що поданий повторно.

14.08.2018 ТОВ «Рустал» подано відповідачу скаргу на невиконання податковим органом умов Договору про визнання електронних документів.

Листом від 20.08.2018 року №8782/10/25-01-07-01-12 ГУ ДФС у Чернігівській області повідомило позивача, що відповідно до функцій, визначених Податковим кодексом України, воно не має можливості вирішити по суті порушене питання.

23.06.2018 позивачем було оформлено податкову накладну від 24.05.2018 № 5, яку подано до ДФС України для реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

Позивач отримав квитанцію від 23.06.2018 №1, в якій зазначено, що відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК від 24.05.2018 №5 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам п.1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

06 серпня 2018 року посадовцями ГУ ДФС у Чернігівській області проведено камеральну перевірку дотримання строків реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Результати перевірки оформлено актом №1132/25-01-12-05/22/38543935 від 06 серпня 2018 року.

Згідно цього акту контролюючим органом встановлено порушення позивачем термінів реєстрації податкової накладної від 24.05.2018 №5, чим порушено вимоги пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України.

Такий висновок контролюючого органу вмотивовано тим, що граничним терміном реєстрації податкової накладної від 24.05.2018 №5 є 15.06.2018, проте ТОВ «Рустал» фактично зареєстровано 23.06.2018 року.

Відповідальність платника передбачена п. 120.1-1 ст. 120-1 Податкового кодексу України.

ТОВ «Рустал» подано до Головного управління ДФС у Чернігівській області заперечення на вказаний Акт перевірки, у яких зазначено про помилкове направлення на реєстрацію податкової накладної № 5 від 24.05.2018, яка повністю ідентична накладній № 4 від 24.05.2018.

22.08.2018 року ГУ ДФС у Чернігівській області листом №8821/10/25-01-07-01-12 повідомило ТОВ «Рустал», що податкова накладна № 5 від 24.05.2018 має статус «реєстрацію зупинено», висновки, викладені в Акті скасовуються, податкове повідомлення-рішення прийматися не буде.

Вважаючи відмову відповідача у реєстрації податкової накладної № 4 від 24.05.2018 протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх охоронюваних законом прав та інтересів.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (надалі за текстом - ПК України) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання цієї норми постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (надалі за текстом - Порядок № 1246).

Пунктом 12 Порядку № 1246 передбачено, що після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200 1.3 і 200 1.9 статті 200 1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Положенням пункту 13 Порядку № 1246 визначено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Позивачем 15.06.2018 надіслано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 4 від 24.05.2018. Проте, податковим органом документ не було прийнято з підстав можливого припинення дії Договору про визнання електронних документів.

За змістом письмових пояснень ДФС України станом на 17.06.2018 р. дію Договору про визнання електронних документів № 200120161 від 20.01.2016 р. було призупинено у зв`язку з виявленням ознак формування сумнівного податкового кредиту. Договір поновлено з 21.06.2018р.

Із матеріалів справи вбачається, що 20 сiчня 2016 року мiж Прилуцькою ОДПI ГУ ДФС у Чернiгiвськiй областi та позивачем було укладено Договiр про визнання електронних документiв № 200120161, за яким предметом Договору є визнання податкових документiв, поданих платником податкiв iз застосуванням електронного цифрового пiдпису (далi - ЕЦП) до органiв ДФС засобами телекомунiкацiйного зв`язку на електронних носiях, як оригiналу.

Договiр набирає чинностi з моменту його пiдписання сторонами та дiє до закiнчення строку чинностi посилених сертифiкатiв вiдкритих ключiв.

Якщо платник податкiв подає до органу ДФС новi посиленi сертифiкати ЕЦП, цей Договiр вважається пролонгованим до закiнчення термiну чинностi нових посилених сертифiкатiв ключiв.

Отже, договором не передбачено призупинення дії договору, не визначено умов та підстав такого призупинення, не наділяє відповідача повноваженнями, за будь яких підстав, призупиняти його дію і не звільняє відповідача від необхідності виконувати його умови, навіть і в разі, якщо відповідач вважає його дію призупиненою.

З огляду на наведені правові норми та фактичні обставини справи слід погодитись з висновком суду попередньої інстанції про протиправність відмови ДФС України у прийнятті податкової накладної № 4 від 24 травня 2018 року сформованої та направленої на реєстрацію до Єдиного державного реєстру податкових накладних та наявності підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а твердження скаржника про необхідність закриття провадження у справі з підстав передбачених пунктом 8 частини 1 статті 238 КАС України є помилковим.

Пунктом 8 частини 1 статті 238 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Разом з тим, у даній правовій ситуації визнання у судовому порядку протиправною відмову ДФС України у прийнятті податкової накладної може мати правове значення для позивача, зокрема у разі застосування до нього контролюючим органом штрафним санкцій .

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 18 жовтня 2019 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.О.Аліменко

суддя М.І.Кобаль