Справа № 460/2542/19
Суддя: Дорошенко Н.О.
Дата ухвалення: 2019-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 жовтня 2019 року м. Рівне №460/2542/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дорошенко Н.О.

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доМлинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Акціонерне товариство "Укрсиббанк"
про визнання протиправною та скасування постанови, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) 02.10.2019 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Млинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (далі - Млинівський районний відділ ДВС) про визнання протиправною та скасування постанови від 14.08.2019 про арешт коштів боржника, які містяться на рахунку 351005 АТ "Укрсиббанк" НОМЕР_4

Обґрунтовуючи позов, позивач покликається на порушення ст.26 Закону України "Про оплату праці", відповідно до якої при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти відсотків, а у випадках, передбачених законодавством, - п`ятдесяти відсотків заробітної плати, що належить до виплати працівникам. При цьому, на підставі оскарженої постанови банком 23.09.2019 одноразово повністю стягнуто з арештованого рахунку 100% місячної заробітної плати позивача в сумі 3862,11 грн. Позивач зазначив, що арешт та стягнення усіх коштів на його зарплатному рахунку призводить до ліквідації джерел життєзабезпечення позивача, є грубим втручанням в життєдіяльність його родини, та суперечить статтям 69, 70 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою суду від 03.10.2019 позовну заяву залишено без руху.

У встановлений судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви та подав заяву про поновлення пропущеного з поважних причин строку звернення до суду з позовом.

Ухвалою суду від 09.10.2019 визнано поважними причини пропуску строку звернення позивача з позовом та поновлено такий строк. Прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі. Залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Акціонерне товариство "Укрсиббанк". Призначено справу до судового розгляду за правилами статті 287 КАС України на 18.10.2019 о 09:00.

17.10.2019 відповідач подав відзив на адміністративний позов, в якому повідомив, що на виконанні у Млинівському районному відділі ДВС перебувало зведене виконавче провадження № 60257256, до складу якого входили:

виконавче провадження № 58896760 з примусового виконання вимоги № Ф-71640-51У, виданої Головним управлінням ДФС у Рівненській області, про стягнення з ФОП ОСОБА_1 заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 16625,21 грн. 15.04.2019 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження;

виконавче провадження № 59611663 з примусового виконання вимоги № Ф-71640-51У від 10.05.2019, виданої 10.05.2019 Головним управлінням ДВС у Рівненській області про стягнення з ФОП ОСОБА_1 заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 2754,18 грн. 22.07.2019 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

На виклики державного виконавця, надіслані за адресою, вказаною у виконавчому документі, боржник не з`являвся.

07.09.2019 на адресу Млинівського районного відділу ДВС надійшло повідомлення АТ "Укрсиббанк" про відкриття рахунку боржником ОСОБА_1 25.07.2019.

З дотриманням приписів ч.ч. 4,5,6 ст.48 Закону України "Про виконавче провадження" 14.08.2019 державним виконавцем Млинівського районного відділу ДВС Голод Надією Петрівною в ході виконання зведеного виконавчого провадження, у виконавчому провадженні 58896760 винесено постанову про арешт коштів боржника (дія якої розповсюджується на всі провадження у зведеному), в якій зазначено: накласти арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку 351005 АТ "Укрсиббанк" НОМЕР_4, та всіх інших відкритих рахунках, а також кошти, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику.

24.09.2019 на депозитний рахунок відділу надійшли кошти, достатні для задоволення вимог стягувача по виконавчому провадженню № 59611663, кошти перераховано на належний рахунок стягувача, зазначене провадження виведено із зведеного виконавчого провадження та завершено 02.10.2019 згідно з п.9 ч.1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження".

Матеріали виконавчого провадження № 58896760 від 02.10.2019 передані на виконання у Рівненський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області згідно з ч.1 ст.24 Закону України "Про виконавче провадження".

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця встановлені статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), відповідно до частини четвертої якої адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

В судове засіданні 18.10.2019 всі учасники справи не прибули без повідомлення причин. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Будь-які клопотання від учасників справи до суду не надходили.

Підстави для відкладення судового засідання відповідно до положень ч.ч. 2, 3 ст.205 КАС України відсутні.

Згідно з ч.9 ст.205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у письмовому провадженні.

З наявних у справі доказів суд встановив, що 14.08.2019 державним виконавцем Млинівського районного відділу ДВС Голод Надією Петрівною винесено постанову про арешт коштів боржника при примусовому виконанні вимоги № Ф-71640-51У, виданої 07.02.2019 Головним управлінням ДФС у Рівненській області про стягнення з ФОП ОСОБА_1 заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 16625,21 грн. Адреса боржника: АДРЕСА_1 .

Відповідно до оскарженої постанови, державним виконавцем накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку 351005 АТ "Укрсиббанк" НОМЕР_4, та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення, з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 18487,73 грн (а.с.10).

Копію постанови про арешт коштів від 14.08.019 державним виконавцем 14.08.2019 надіслано стягувачу та боржнику, а також АБ "Укрсиббанк" (а.с.11).

Згідно з довідкою від 30.09.2019 № 23-600, виданою Державним підприємством "Українська геологічна компанія", ОСОБА_1 з 01.08.2013 працює на вказаному підприємстві. Для виплати заробітної плати, в межах зарплатного проекту підприємства в АТ "Укрсиббанк" ОСОБА_1 відкрито зарплатний картковий рахунок НОМЕР_4, на ім`я ОСОБА_1 банком випущена відповідна дебітна картка. Даний картковий рахунок призначений для виплати підприємством ОСОБА_1 заробітної плати та виплат, прирівняних до неї (а.с.13).

20.09.2019 на вказаний картковий рахунок позивача було зараховано заробітну плату в сумі 3833,04 грн (а.с.12).

Суд встановив, що 23.09.2019 з карткового рахунку АТ "Укрсиббанк" НОМЕР_2 списано кошти в сумі 3862,11 грн (а.с.12), при цьому відповідач у відзиві підтвердив, що 24.09.2019 відповідні кошти надійшли на депозитний рахунок відділу державної виконавчої служби та були перераховані стягувачу.

Окрім цього, матеріалами справи підтверджено, що ухвалами Рівненського окружного адміністративного суду від 30.09.2019 відкрито провадження у справі № 460/2442/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки) від 07.02.2019 № Ф-71640-51У на суму 16625,21 грн та від 10.05.2019 № Ф-71640-51У на суму 2754,18 грн, а також вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі зазначених вимог про сплату боргу (недоїмки) до набрання судовим рішенням у справі № 460/2442/19 законної сили.

Вважаючи протиправною постанову державного виконавця про арешт коштів боржника від 14.08.2019, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника регламентований статтею 48 Закону № 1404-VIII, відповідно до частин першої-четвертої якої встановлено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт.

На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Отже, Закон № 1404-VIII не містить заборони стосовно звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунку боржника, призначеному для виплати заробітної плати.

Згідно з положеннями ст.56 цього Закону арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Наведені норми Закону № 1404-VIII свідчать про наявність підстав у державного виконавця для винесення постанови про арешт коштів боржника та надіслання її до банківської установи, в якій відповідний рахунок відкрито, з метою реального виконання виконавчого документа. При цьому, законом не встановлено обмеження суми стягнення з рахунку боржника у банку.

Разом з тим, нез`ясування державним виконавцем призначення банківського рахунку, на який було накладено арешт, призвело до порушення приписів Розділу IX Закону № 1404-VIII, яким регламентовано звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Так, відповідно до статті 68 Закону № 1404-VIII стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Статтею 69 Закону № 1404-VIII встановлено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

У разі припинення перерахування коштів стягувачу підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці не пізніш як у триденний строк повідомляють виконавцю про причину припинення виплат та зазначають нове місце роботи, проживання чи навчання боржника, якщо воно відоме.

Згідно зі статтею 70 Закону № 1404-VIII розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості:

у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків;

за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Також слід зазначити, що обмеження розміру відрахувань із заробітної плати встановлені статтею 128 Кодексу законів про працю України, відповідно до якої при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п`ятидесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові.

При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку.

Обмеження, встановлені частинами першою і другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків.

Гарантії дотримання прав щодо оплати праці закріплені в статті 22 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.1995 № 108/95-ВР зі змінами та доповненнями, якою установлено, що суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.

Згідно з ч.ч. 5, 6 ст. 24 Закону № 108/95-ВР за особистою письмовою згодою працівника виплата заробітної плати може здійснюватися через установи банків, поштовими переказами на вказаний ними рахунок (адресу) з обов`язковою оплатою цих послуг за рахунок роботодавця.

Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Відповідно до частини першої статті 25 Закону № 108/95-ВР забороняється будь-яким способом обмежувати працівника вільно розпоряджатися своєю заробітною платою, крім випадків, передбачених законодавством.

Статтею 26 цього Закону встановлено, що відрахування із заробітної плати можуть провадитися тільки у випадках, передбачених законодавством.

При кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти відсотків, а у випадках, передбачених законодавством, - п`ятдесяти відсотків заробітної плати, що належить до виплати працівникам.

Обмеження, встановлені частиною другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні покарання у вигляді виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Оцінка встановлених судом фактичних обставин справи в розрізі наведених вище норм матеріального закону дає підстави для висновку, що внаслідок накладення державним виконавцем арешту на рахунок боржника у банку, який призначений для виплати заробітної плати, було порушено як приписи Закону України "Про виконавче провадження", так і приписи трудового законодавства України. Внаслідок цього, 23.09.2019 було здійснено стягнення всієї суми заробітної плати, зарахованої на рахунок позивача у банку за відповідний період.

Стаття 43 Конституції України гарантує, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що постанова державного виконавця від 14.08.2019 у виконавчому провадженні ВП № 58896760 про арешт коштів боржника, що містяться на рахунку ОСОБА_1 у банку: 351005 АТ "Укрсиббанк" НОМЕР_4, є неправомірною, прийнята без урахування всіх обставин справи, а її виконання призвело до порушення гарантованого права позивача на оплату праці.

Окремо суд зазначає, що забезпечення позову в адміністративній справі № 460/2442/19 шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчих документів не призведе в спірній ситуації до захисту права позивача на отримання заробітної плати в розмірі, не меншому ніж встановлено законом, оскільки арешт банківського рахунку, призначеного до виплати заробітної плати, унеможливлює одержання позивачем зарахованих коштів навіть у разі нездійснення стягнення коштів з такого рахунку.

Висновок суду про поважність причин пропуску строку звернення ОСОБА_1 до суду, викладений в ухвалі суду від 09.10.2019 про відкриття провадження у справі, підтверджений матеріалами справи за наслідками судового розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.4 ст.242 КАС України судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що спірна постанова державного виконавця не відповідає критеріям правомірності, обґрунтованості, розсудливості та справедливості, а відтак є протиправною та підлягає скасуванню. Таким чином, позовну заяву слід задовольнити повністю.

Судові витрати по сплаті судового збору суд присуджує на користь позивача відповідно до ч.1 ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 241-246, 255, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_3 ) до Млинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (35100 Рівненська область, Млинівський район, смт Млинів, вул. Поліщука,18, ) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 14.08.2019 у виконавчому провадженні ВП № 58896760 про арешт коштів боржника, які містяться на рахунку 351005 АТ "Укрсиббанк" НОМЕР_4

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань Млинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (35100 Рівненська область, Млинівський район, смт Млинів, вул. Поліщука,18, ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складений 18 жовтня 2019 року.

Суддя Дорошенко Н.О.