Справа № 826/7292/18
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

17 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 826/7292/18

адміністративне провадження № К/9901/23427/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Яковенка М. М.,

суддів - Дашутіна І. В., Шишова О. О.,

розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу № 826/7292/18

за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області до Вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» про застосування заходів реагування,

за касаційною скаргою Вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду (склад колегії суддів: Безименна Н. В., Беспалов О. О., Ключкович В. Ю.) від 09 липня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

І. РУХ СПРАВИ

1. У травні 2018 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області звернулося до суду з адміністративним позовом до Вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна», в якому просило:

- застосувати до Вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна», розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. 2 Військова, 22, захід реагування у вигляді повного зупинення експлуатації об`єкта, будівлі, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки та у сфері цивільного захисту, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

2. Вимоги адміністративного позову мотивовано тим, що у період з 13 по 16 квітня 2018 року проведено позапланову перевірку додержання (виконання) вимог законодавства у сферах цивільного захисту, техногенної і пожежної безпеки ВНЗ «Україна», зокрема, приміщення за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. 2 Військова, 22, за результатами якої складено Акт від 16 квітня 2018 року № 55 та зафіксовано порушення вимог Кодексу цивільного захисту України, Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України № 1417 від 30 грудня 2014 року та інших нормативно-правових актів, стандартів, норм і правилу сфері пожежної техногенної безпеки.

3. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 грудня 2018 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

4. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2019 року задоволено апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області.

Скасовано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 грудня 2018 року та прийнято нову постанову, якою задоволено позовні вимоги Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області до Вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» про застосування заходів реагування.

Застосовано до Вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» () заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації об`єкта, будівель, розташованих за адресою: м . Миколаїв, вул.2 Військова, 22, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері протипожежної, техногенної безпеки та у сфері цивільного захисту, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, зазначених в акті від 16 квітня 2018 року № 55.

5. Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, 16 серпня 2019 року Вищий навчальний заклад «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2019 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

6. Ухвалою Верховного Суду від 23 серпня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна»; відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення виконання оскаржуваного судового рішення; установлено десятиденний строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

7. 24 вересня 2019 року до Верховного Суду від Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області надійшов відзив на касаційну скаргу Вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна», в якому позивач просить відмовити у задоволенні касаційної скарги.

8. Ухвалою Верховного Суду від 15 жовтня 2019 року закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

9. Судами попередніх інстанцій встановлено, що з 13 по 16 квітня 2018 року на підставі наказу від 30 березня 2018 року № 172 уповноваженими представниками Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області проведено позапланову перевірку додержання (виконання) вимог законодавства у сферах цивільного захисту, техногенної і пожежної безпеки Вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна», зокрема, перевірено будівлю за адресою: м. Миколаїв, вул. 2 Військова, 22.

10. За результатами проведеної перевірки 16 квітня 2018 року складено Акт позапланової перевірки щодо додержання (виконання) вимог законодавства у сферах цивільного захисту, техногенної і пожежної безпеки № 55, в якому зафіксовано виявлення таких порушень:

1) з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів (у розподільчих коробках) виконані не за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів (болтових, гвинтових тощо), а саме: в кабінеті біології та в підвалі (порушено пункт 1.6 глави 1 розділу ІV Правил № 1417, згідно з вимогами якого з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів мають здійснюватися за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів);

2) не надано підтверджуючих документів стосовно забезпечення захистом від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів будівлі та споруд (порушено пункт 1.21 глави 1 розділу ІV Правил № 1417 та додаток А ДСТУ Б В.2.5-38:2008, відповідно до якого захист будівель, споруд та зовнішніх установок від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів, а також їх перевірку необхідно виконувати відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд»);

3) допускається підвішування світильника безпосередньо на струмопровідні проводи в підвалі (порушено пункт 1.18 глави 1 розділу ІV Правил № 1417, згідно з вимогами якого підвішування світильників безпосередньо на струмопровідні проводи, обгортання електроламп і світильників папером, тканиною та іншими горючими, експлуатація їх зі знятими ковпаками (розсіювачами);

4) допускається улаштування та експлуатація тимчасових електромереж, а саме: в приміщенні деканату права та в приміщенні соціально-інформаційних технологій (порушено пункт 1.8 глави 1 розділу ІV Правил № 1417, згідно з вимогами якого улаштування та експлуатація тимчасових електромереж забороняються. Винятком можуть бути тимчасові електромережі, які живлять ілюмінаційні установки, а також електропроводки в місцях проведення будівельних, тимчасових ремонтно-монтажних та аварійних робіт);

5) допускається використання електрощитової не за призначенням, зберігання в ній горючих матеріалів та розміщення сторонніх предметів (порушено пункт 2.12 глави 2 розділу ІІІ Правил № 1417, згідно з вимогами яких забороняється використовувати горища, технічні поверхи й приміщення (у тому числі вентиляційні камери, електрощитові) не за призначенням, розміщувати в них виробничі і складські дільниці, засмічувати та захаращувати їх сторонніми предметами);

6) евакуаційні виходи з 3-го поверху не забезпечено евакуаційним освітленням (порушено пункти 2.31, 2.32 глави 2 розділу ІІІ Правил № 1417, згідно з якими сходові клітки, внутрішні відкриті та зовнішні сходи, коридори, проходи та інші шляхи евакуації мають бути забезпечені евакуаційним освітленням. Світильники евакуаційного освітлення повинні вмикатися з настанням сутінків у разі перебування в будинку людей);

7) за наявності людей у приміщеннях двері додаткового евакуаційного виходу зі спортзалу закриті (забито цвяхами), (порушено пункти 2.27, 2.37 глави 2 розділу ІІІ Правил № 1417, згідно з вимогами яких за наявності людей у приміщенні двері евакуаційних виходів можуть зачинятися лише на внутрішні запори, які відчиняються зсередини без ключа);

8) двері 2-го евакуаційного виходу з 2-го поверху, що виходить на сходову клітку та двері з актової, що виходить на задній двір відчиняються не в напрямку виходу з приміщень (порушено пункти 2.27 глави 2 розділу ІІІ Правил 1417, згідно з вимогами якого двері на шляхах евакуації повинні відчинятися в напрямку виходу з будівель (приміщень);

9) допускається зменшення розміру евакуаційного виходу, а саме: двері 2-го евакуаційного виходу з 2-го поверху, що виходить на сходову клітку та двері з актового залу, у просвіті менше ніж 0,8 м по ширині (фактично - 0,6 м.), (порушено пункти 2.23 глави 2 розділу ІІІ Правил № 1417 та пункт 7.2.7 ДБН В.1.1-7:2016, згідно з вимогами якого забороняється зменшувати кількість та розміри евакуаційних виходів з будівель і приміщень, класи вогнестійкості несучих та огороджувальних конструкцій, застосувати будівельні матеріали з вищими показниками пожежної небезпеки, змінювати інженерні та планувальні рішення й умови освітлення згідно з нормованою вимогою);

10) допускається захаращення евакуаційних проходів гіпсокартонними перегородками на виходах зі сходових клітин (порушено пункти 2.24, 2.37 глави 2 розділу ІІІ Правил № 1417, згідно з вимогами яких не допускається захаращувати шляхи евакуації меблями, обладнанням, різними матеріалами);

11) допускається влаштування приміщення під сходовою клітиною на шляху евакуації з першого поверху, що виходить на задній двір (порушено пункт 2.37 глави 2 розділу ІІІ Правил № 1417, згідно з вимогами якого забороняється улаштовувати у сходових клітках приміщення будь-якого призначення (кіоски), обладнання);

12) допускається експлуатація грат на вікнах першого поверху, які не розкриваються, не розсуваються та не знімаються (порушено пункт 2.16 глави 2розділу ІІІ Правил № 1417, відповідно до якого у разі необхідності встановлення на вікнах приміщень, де перебувають люди, грат останні повинні розкриватися, розсуватися або зніматися. Під час перебування в цих приміщеннях людей грати мають бути відчинені (зняті);

13) не надано підтверджуючі документи стосовно показників щодо пожежної безпеки, а саме: оздоблення стін (вагонка) та стелі (Армстронг) на шляхах евакуації (порушено пункт 9 розділу ІІ Правил № 1417, відповідно до якого показники горючості оздоблення стін (вагонки) повинна відповідати вимогам пожежної безпеки);

14) не проведено технічне обслуговування пожежних кранів-комплектів і перевірку на працездатність шляхом пуску води з реєстрацією результатів перевірки у спеціальному журналі обліку технічного обслуговування (порушено підпункт 9 пункту 2.2 главу 2 розділу V Правил № 1417, згідно з вимогами якого пожежні кран-комплекти не рідше одного разу на рік підлягають технічному обслуговуванню і перевірці на працездатність шляхом пуску води з реєстрацією результатів перевірки у спеціальному журналі обліку технічного обслуговування. Пожежні кран-комплекти повинні постійно бути справними і доступними для використання);

15) пожежний щит на території об`єкту не забезпечений комплектом засобів пожежогасіння: вогнегасники - 3 шт., ящик з піском - 1 шт., протипожежне покривало - 1 шт., багор або лом гак - 2 шт., лопати - 2 шт., сокири - 2 шт. (порушено підпункт 3.11 главу 3 розділу V Правил № 1417, згідно з вимогами якого до комплекту засобів пожежогасіння, які розміщуються на пожежному щиті, входять: вогнегасники - 3 шт., ящик з піском - 1 шт., протипожежне покривало - 1 шт., багор або лом та гак - 2 шт., лопати - 2 шт., сокири - 2 шт.);

16) дерев`яні елементи горищних покриттів (кровки, лати) не оброблені засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності (порушено пункт 2.5 глави 2 розділу ІІІ Правил №1417, згідно з вимогами якого у будинках, крім будинків V ступеня вогнестійкості, дерев`яні елементи горищних покриттів (кровки, лати) повинні оброблятися засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності);

17) приміщення не обладнані системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту» (системами автоматичної пожежної сигналізації та системою оповіщення людей про пожежу) (порушено пункт 1.2 глави 1 розділу V Правил та пункт 5.1 пункту 7.2 таблиці А1, пункт 4 таблиці Б1 ДБН В.2.5-56:2014, згідно з вимогами якого будинки, приміщення та споруди повинні обладнуватися системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту»).

11. 21 грудня 2018 року відповідачем подано ряд матеріалів щодо усунення виявлених порушень. Зокрема, як слідує з листів Відповідача на адресу Центрального РВ м. Миколаєва ГУ ДСНС України у Миколаївській області подавалась інформація про усунення порушень встановлених актом, а саме: листом від 30 травня 2018 року щодо повного виконання п.п. 2, 3, 5, 8, 14, 9, 10, 11, 13, 12, 18, 19, 20, 23, 25, 27, 36, 39 й щодо вчинення організаційних дій по усуненню п.п.1, 38,4,6, 7, 8, 14, 15, 16, 17, 22, 21, 24, 26, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 25, 37, 40 з підтверджуючими матеріалами. Також надавались листи щодо заміни цільового використання серверної на технічне приміщення, а актової зали на навчальний кабінет. При цьому листом від 14 червня 2018 року Відповідач ініціював проведення повторної позапланової перевірки щодо додержання інститутом вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки на виконання наведеного вище припису № А/55 від 20 квітня 2018 року. Відомості щодо проведення такої перевірки відсутні.

12. Вважаючи, що зазначені порушення вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, створюють реальну загрозу життю та здоров`я людей, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

13. Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, виходив з того, що оскільки на час розгляду цієї справи доводи позивача щодо переліку встановлених порушень вже не відповідають дійсності, так як відповідачем частково усунено виявлені порушення, а дійсний стан дотримання відповідачем вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки можливо встановити лише на підставі повторної позапланової перевірки щодо додержання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки на виконання припису № А/55 від 20 квітня 2018 року, тому, доводи позивача щодо наявності підстав для застосування заходів реагування є необґрунтованими, а вимоги передчасними.

14. Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що вимоги позивача є правомірними та такими, що ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, належним чином обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

15. Скаржник у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судом неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення у справі.

16. Також, скаржник зазначив, що на момент розгляду справи, відповідачем здійснено все можливе з метою усунення виявлених порушень, відтак повне зупинення експлуатації будівель, розташованих за адресою: м. Миколаїв, вул. 2 Військова, 22, не є пропорційною мірою реагування.

17. Крім цього, скаржник у касаційній скарзі здійснює виклад обставин та надає їм відповідну оцінку, цитує норми процесуального та матеріального права, а також висловлює свою незгоду із оскаржуваними судовими рішеннями.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

18. Верховний Суд, переглянувши оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, у відповідності до ч. 1 ст. 341 КАС України, виходить з наступного.

19. Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

20. Згідно ст. 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

21. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

22. Згідно ч. 7 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

23. Відповідно до ч. 1, 2 ст.70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

24. Згідно ч. 3 ст. 55 Кодексу цивільного захисту України забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

25. Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

26. Частиною 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

27. Виходячи з вищевикладеного, орган, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, у разі виявлення факту недотримання вимог пожежної безпеки, на підставі акту, складеного за результатами здійснених заходів (перевірок, тощо), має право звернутися до суду із позовом про застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення експлуатації будівель, споруд, тощо.

28. Захід реагування у вигляді повного зупинення об`єкту до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки є крайнім заходом, обрання якого є доцільним лише у разі, якщо допущенні порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

29. Відповідно до п. 26 ст. 2 Кодексу цивільного захисту України небезпечний чинник - складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров`ю людини.

30. Отже, законодавець пов`язує настання реальної загрози життю та здоров`ю людей від пожежі з обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню.

31. Вжиття заходів реагування на порушення тих чи інших правил пожежної безпеки слід оцінювати з урахуванням принципу пропорційності, що передбачає дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані такі заходи.

32. Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно Акта від 16 квітня 2018 року № 55, складеного посадовими особами ДСНС України за результатами проведеної перевірки щодо додержання (виконання) суб`єктом господарювання вимог у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки Вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна». У цьому акті зафіксовані порушення вимог Кодексу цивільного захисту України, Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України № 1417 від 30 грудня 2014 року та інших нормативно-правових актів, стандартів, норм і правил у сфері пожежної, техногенної безпеки.

33. Крім цього, судами встановлено, що суб`єктом господарювання частково усунені раніше виявлені контролюючим органом порушення. Це, на думку колегії суддів свідчить про добросовісність намірів Вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» щодо проведення ним роботи по усуненню порушень та вжиття відповідних заходів.

34. Разом з цим, на час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанції доказів, які б свідчили про повне усунення Вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» саме порушень, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, не було надано, а ті порушення, які залишались, продовжували створювати загрозу життю та здоров`ю людей. Відтак вірними є висновок суду апеляційної інстанції щодо наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

35. Посилання скаржника на те, що ним усунуто частину виявлених порушень не свідчить про минування загрози життю та здоров`ю людей та, як наслідок, відсутності підстав для застосування відповідних заходів реагування.

36. Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

37. Отже, відповідач у разі усунення недоліків в повному обсязі, виявлених управлінням ДСНС, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, не позбавлений можливості звернутися до органу державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення із повідомленням відновлення господарської діяльності.

38. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Пономарьов проти України», «Рябих проти Росії», «Нєлюбін проти Росії»), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

39. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Серявін та інші проти України» зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

40. Оцінюючи доводи касаційної скарги, колегія суддів зазначає, що ці доводи були ретельно перевірені та проаналізовані судами першої та апеляційної інстанції під час розгляду та ухвалення судових рішень, та їм була надана відповідна правова оцінка, жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального або процесуального права, у касаційній скарзі не наведено.

41. Крім цього, Суд зазначає, що згідно ч. 2 ст. 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

42. Відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог.

43. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду апеляційної інстанції у справі про задоволення позовних вимог.

44. Згідно ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

45. З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

46. Оскільки Суд залишає в силі рішення судів першої та апеляційної інстанцій, то відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 341, 345, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» залишити без задоволення, а постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2019 року у справі № 826/7292/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. М. Яковенко

Судді І. В. Дашутін

О. О. Шишов