Справа № 520/11413/18
Суддя: Гуцал М.І.
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 р. м. Харків Справа № 520/11413/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Гуцала М.І.,

Суддів: Донець Л.О. , Бенедик А.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 22.08.2019, головуючий суддя І інстанції: Єгупенко В.В. (повний текст складено 22.08.19) по справі № 520/11413/18

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у зменшенні розміру пенсії ОСОБА_1 з 90% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення та невиплати йому перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 у розмірі 90% грошового забезпечення з 01.01.2016, а також здійснити йому виплату суми перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 по дату перерахунку пенсії без відстрочення її виплати згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 та разом з виплатою компенсації за несвоєчасну виплату цієї суми пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 109"Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати".

В обґрунтування позову зазначив, що зменшивши при перерахунку пенсії розмір пенсії з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення, відповідачем невірно застосовані норми матеріального права, а також допущено їх застосування в зворотному часі.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.01.2019 адміністративний позов було задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у зменшенні розміру пенсії ОСОБА_1 з 85% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення та невиплати йому перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 у розмірі 85% грошового забезпечення з 01.01.2016, а також здійснити йому виплату суми перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 по теперішній час без відстрочення її виплати згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити компенсацію за несвоєчасну виплату сум пенсії з 01.01.2016 по теперішній час згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159"Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати".

Судове рішення набрало законної сили 17.04.2019.

На виконання зазначеного рішення суду Харківським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист.

Позивач звернувся до суду першої інстанції із заявою в порядку ст. 383 КАС України, в якій просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо порядку виконання ним рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.01.2019 по справі № 520/11413/18;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виконати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.01.2019 по справі № 520/11413/18 у повному обсязі;

- вжити інших можливих і необхідних заходів судового контролю щодо забезпечення виконання судового рішення у справі № 520/11413/18 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області;

- встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області строк у тридцять днів для надання відповіді до суду та позивачу про повне виконання ним рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.01.2019 по справі № 520/11413/18, з наданням розрахунків виплачених сум.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 22.08.2019 у задоволенні заяви відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 22.08.2019 та направити адміністративну справу до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви, поданої в порядку ст. 383 КАС України.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що частковим рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.05.2019 по справі № 826/12704/18 визнано протиправним та скасовано пункт 3 постанови КМУ від 21.02.2018 № 103, згідно з яким виплата сум перерахованої пенсії за 2016-2017 роки пенсіонерам ОВС повинна проводитися у певному порядку протягом 2019-2021 років. Згідно з інформацією в ЄДРСР це рішення суду у справі № 826/12704/18 набрало законної сили з 14.06.2018. Вважає, що у відповідача відсутні правові підстави для відстрочення виплати нарахованої йому пенсії.

Відповідач в свою чергу надав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, а ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 22.08.2019 без змін.

Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2019 (а.с.129 130) відкрито апеляційне провадження у даній справі та призначено до апеляційного розгляду на 08.10.2019 у відкритому судовому засіданні.

Незважаючи на те, що сторони у справі про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 132-133), в судове засідання вони не з`явились, що зумовило прийняття колегією суддів рішення про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження з урахуванням положень ч. 4 ст. 229, п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

З врахуванням вимог ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення є дата складання його повного тексту. Повний текст постанови суд апеляційної інстанції складає з дотриманням строків, визначених ч. 3 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши судове рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції виходив з того, що у спірних відносинах відсутня протиправна бездіяльність відповідача щодо виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.01.2019 у справі № 520/11413/18, в зв`язку з чим відсутні підстави для постановлення окремої ухвали. Також, оскільки матеріалами справи підтверджено, що відповідач вживає адекватних заходів з метою своєчасного виконання судового рішення без достатніх зволікань, підстави для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

За приписами частини першою статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Бездіяльністю визнається пасивна форма поведінки особи, що полягає у невчиненні нею конкретної дії (дій), які вона повинна була і могла вчинити в даних конкретних умовах.

Відповідно до частин другої та третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що в березні 2018 року позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.01.2016 з грошового забезпечення 7083,45 грн. на підставі довідки Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області № 100/28142 від 23.03.2018.

В період з січня 2016 по березень 2018 року позивач отримував пенсію в

розмірі 2492,66 грн., що склався після перерахунку з 01.07.2012.

Розмір пенсії позивача після перерахунку склав 4958,42 грн., що підтверджується наданим витягом з пенсійної справи № 10028142.

Загальний розмір доплати за цим перерахунком за період з 01.01.2016 по 31.03.2018 склав 66575,52 грн., що вбачається з розрахунку на доплату пенсії. Перерахунок пенсії разом з доплатою по перерахунку за період з по 31.03.2018 виплачено позивачу у квітні 2018 року, що підтверджується довідкою про доходи № 350.

В період з 01.01.2019 по 31.05.2019 виплачувалася сума у розмірі 6191,30 грн., що складається з пенсії у розмірі 4958,42 грн., доплати до пенсії - 1232,88 грн.

На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.01.2019 по справі № 520/11413/18, що набрало законної сили 17.04.2019, позивачу перераховано пенсію у розмірі 85% грошового забезпечення з 01.01.2016, що підтверджується даними пенсійної справи ОСОБА_1 Розмір пенсії позивача після перерахунку склав 6020,93 грн.

Загальна сума доплати за вказаним перерахунком за період з 01.01.2016 по 31.05.2019 склала 43562,91 грн.

Доплата за період з 01.01.2016 по 16.04.2019 становить 42004,56 грн., яка виплачена одноразовим дорученням у липні 2019 року.

Доплата за період з 17.04.2019 по 31.05.2019 становить 1558,35 грн., яка виплачена у червні 2019 року.

Компенсація втрати частини доходів нарахована відповідачем в сумі 18993,43 грн. за період з 01.01.2016 по 31.03.2019 та виплачена у червні 2019 року.

Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області вчиняє дії спрямовані на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.01.2019 по справі № 520/11413/18, що свідчить про відсутність бездіяльності суб`єкта владних повноважень в даному випадку.

Колегія суддів зазначає, що розрахунки суми пенсії та визначення розміру компенсації не були предметом розгляду даної справи

Отже, рішення суду в частині зобов`язання нарахування пенсії фактично виконане.

Щодо виплати ОСОБА_1 заборгованості пенсії, зазначає таке.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

При цьому, органи Пенсійного фонду України фінансують вказані види пенсійних виплат за рахунок коштів Державного бюджету у межах виділених асигнувань.

Згідно п. 4-5 п. 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління № 28-2 від 22.12.2014 Управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: забезпечує ведення бухгалтерського обліку з виконання доходів і видатків, кошторису видатків на утримання управління Фонду та своєчасно складає і в установленому порядку подає затверджену звітність головним управлінням Фонду.

Тобто, виплати грошової допомоги здійснюються Головним управлінням Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Виділення коштів із державного бюджету на фінансування даної бюджетної програми не залежить від територіального органу Пенсійного фонду України.

Відповідно до частини першої та другої статті 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України.

Згідно із п. 20 та п. 29 Бюджетного кодексу України, взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушеннями бюджетного законодавства.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" врегульовано порядок проведення виплати перерахованих сум пенсії, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 15.11.2015 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції".

Разом з тим, Верховний Суд в ухвалі від 02.05.2018 у справі № 818/1076/18, наголосив на тому, що Постанова № 103 не змінює регулювання правовідносин з приводу перерахунку пенсій на підставі Закону № 2262-XII та Постанови № 988, а лише визначає порядок виплати перерахованих пенсій.

При цьому, 22.08.2018 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду", якою затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду та установлено, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого цією постановою; внесено до бюджету Пенсійного фонду України на 2018 рік, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2018 року № 8, зміни, що додаються.

Вказана постанова набула чинності 28.08.18, тоді як рішення у цій справі набрало законної сили 17.04.2019. Отже, положення згаданої постанови застосовуються до спірних відносин.

Відповідно до пункту 1 Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649 (далі - Порядок №649), цей Порядок визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету

Згідно із пунктом 3 Порядку №649 боржник веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (далі - реєстр), відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України.

Пунктом 4 Порядку №649 визначено, що черговість виконання рішень визначається датою їх надходження до боржника.

Відповідно до пункту 5 Порядку №649, для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України: документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.

Згідно з пунктом 6 Порядку №649, перевірку обґрунтованості розрахованої боржником суми, що підлягає виплаті, проводить в Пенсійному фонді України комісія з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (далі - комісія).

Пунктом 10 Порядку №649 передбачено, що виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 17.04.2019 вих. №11945/02-12 позивача повідомлено, що різниця пенсії, що визначена на виконання між розміром пенсії, обчисленим згідно Порядку № 103 та розміром пенсії, визначеним на виконання рішення суду за період з 01.01.2016 по дату набрання рішенням суду законної сили, обліковується та виплачується в Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649. З дати набрання набрання судового рішення законної сили пенсія виплачується в розмірі, визначеному згідно рішення суду.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, відповідач при виконанні рішення суду, як орган державної влади зобов`язаний діяти лише в межах чинного законодавства та з врахуванням вимог Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649.

Суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що невиконання судового рішення Управлінням в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а.

Колегія суддів зазначає, що виділення коштів із державного бюджету на фінансування даної бюджетної програми не залежить від волі окремого керівника територіального органу Пенсійного фонду України і вимагати від нього дій, які виходять за межі його повноважень, не має правових підстав.

Вини та умислу на навмисне невиконання рішення суду у даній справі з боку ГУ ПФУ в Харківській області судом не встановлено, оскільки відповідачем було здійснено всі залежні від нього дії для забезпечення виконання рішення суду у даній справі.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у спірних відносинах відсутня протиправна бездіяльність відповідача щодо виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 21.01.2019 у справі № 520/11413/18.

За відсутності обставин бездіяльності відповідача щодо виконання рішення суду у цій справі, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для постановлення окремої ухвали.

Що стосується вимоги позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, колегія суддів зазначає наступне.

Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт є формою забезпечення виконання судових рішень.

Згідно з частиною першою статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Зазначена правова позиція підтверджується практикою Верховного Суду, що викладена у додатковій постанові у справі №235/7638/16-а від 31 липня 2018 року.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач вживає адекватних заходів з метою своєчасного виконання судового рішення без достатніх зволікань.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку щодо відсутності правових підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам ч.1 ст.242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог скаржника.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327, 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 22.08.2019 по справі № 520/11413/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)М.І. Гуцал
Судді(підпис) (підпис) Л.О. Донець А.П. Бенедик
Повний текст постанови складено 17.10.2019.