Справа № 140/2513/19
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

10 жовтня 2019 року ЛуцькСправа № 140/2513/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Денисюка Р.С.,

при секретарі судового засідання Матящук Л.Р.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

третьої особи ОСОБА_5 .,

представника відповідача Андрусяка І.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні заяву позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду, клопотання відповідача про залишення позову без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 , третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_5 до Виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_5 звернувся з позовом до Виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання незаконним та скасування рішення від 11.04.2012 № 242-1 в частині пункту 42 Додатку № 1 з приводу проведення капітального ремонту вулиці Застав`я в м . Луцьку та зобов`язати відповідача постановити рішення про припинення використання земельної ділянки по вул. Застав`я в межах прибережно - захисної смуги річки Омелянівка з проїздом до вул. Боровиковського в м. Луцьку автомобільним транспортом по земельних ділянках, які передані у користування багатодітній сім`ї ОСОБА_5 .

Ухвалою суду від 04.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та відповідно до приписів статей 12, 257, 262 КАС України ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 12:00 год. 25.09.2019. Судове засідання 25.09.2019 відкладено на 15:00 год. 10.10.2019 за клопотанням позивача.

Одночасно з поданням позову позивачем було подано заяву про поновлення строку для звернення до адміністративного суду. В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення із позовом до суду вказав, що про оскаржуване рішення йому стало відомо під час розгляду адміністративної справи № 803/899/18 Волинським окружним адміністративним судом. Отримавши 04.12.2018 постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду після перегляду в апеляційному порядку вказаного рішення суду, позивач 06.12.2018 звернувся в усному порядку до Луцької міської ради, а 28.03.2018 із заявою про часткове скасування рішення від 11.04.2012 № 242-1. За результатом розгляду вказаної заяви, Луцька міська рада листом від 12.04.2019 № Л-1130/1-270 повідомила про відсутність порушень при влаштуванні покриття по вул. Застав`я, а щодо проїзду до вул . Боровиковського , яка будувалась одночасно відповіді не надано. Позивач вважає, що пропустив строк звернення до суду з поважних причин, оскільки оскаржував рішення від 12.04.2012 № 242-1 в досудовому порядку, а також у в зв`язку з тим, що оскаржуване рішення не було доведене до відома населення в порядку, встановленому чинним законодавством, а саме шляхом опублікування його в офіційних друкованих виданнях відповідно до вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». З врахуванням наведеного, просить заяву задовольнити та поновити строк звернення до суду.

20.09.2019 відповідачем подано заяву про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем шестимісячного строку звернення до суду. Зазначає, що позивач про наявність оспорюваного рішення виконавчого комітету довідався при розгляді справи № 803/899/18 за його позовом до Луцької міської ради, рішення в якій ухвалено 06.08.2018. Відтак вважає, що ОСОБА_1 пропустив шестимісячний строк звернення до суду на оскарження оспорюваного рішення.

В судовому засіданні позивач та представник позивача просили поновити пропущений строк звернення до суду.

Третя особа ОСОБА_5 клопотання про поновлення строку звернення до суду підтримала.

Представник відповідача щодо поновлення пропущеного строку звернення до суду заперечив та просив позов залишити без розгляду. Розглянувши заявлені клопотання, заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду до задоволення не підлягає, а клопотання відповідача про залишення позову без розгляду слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з частинами першою, другою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом розгляду даної справи є рішення виконавчого комітету Луцької міської ради № 242-1 від 11.04.2012.

Позивач вказує, що початок перебігу строку звернення до суду з даним позовом, розпочався з моменту набрання рішенням Волинського окружного адміністративного суду в справі № 803/899/18 законної сили, яке він отримав 04.12.2018.

В даному судовому засіданні судом було оглянуто матеріали справи № 803/899/18 та зроблено окремі копії, які долучено до матеріалів справи № 140/2513/19.

Судом встановлено, що у 2018 році на розгляді у Волинському окружному адміністративному суді перебувала справа № 803/899/18 за позовом ОСОБА_1 до Луцької міської ради про зобов`язання вчинити дії по дотриманню законності щодо самовільно влаштованої вулиці Застав`я в прибережній зоні річки Омелянівка та ліквідувати самовільно влаштований проїзд з вулиці Застав`я на вулицю Боровиковського в місті Луцьку шляхом припинення його використання.

При розгляді зазначеної справи відповідачем подано відзив на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 22.06.2018. Одним із додатків, до нього є рішення виконавчого комітету Луцької міської ради № 242-1 від 11.04.2012, яке є предметом даного судового розгляду.

Із наявної в матеріалах справи розписки позивача від 03.07.2018 та заяви про ознайомлення з матеріалами справи № 803/899/18 від 23.07.2018 вбачається, що ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи та отримав відзив та інші матеріали даної справи, які він просив.

Разом з тим, 02.08.2018 ОСОБА_1 подавав до суду відповідь на відзив, в якій і посилався на рішення Луцької міської ради № 242-1 від 11.04.2012.

Також з долученої копії журналу судового засідання від 02.08.2018 у справі № 803/899/18, в якому ОСОБА_1 був присутній, вбачається, що суд зобов`язував представника відповідача подати належним чином завірену копію вказаного рішення за клопотанням позивача.

Отже, вказане свідчить про те, що позивачу було відомо про оскаржуване рішення вже в липні 2018 року.

Отже, встановлені судом обставини свідчать про те, що позивач знав про порушення своїх прав, свобод та інтересів та мав можливість вжити своєчасних заходів щодо їх захисту в межах встановленого КАС України строку звернення до адміністративного суду, але не скористався такою за відсутності поважних причин.

Відтак вказане свідчить про те, що позивачу ще в липні 2018 року було відомо про рішення Луцької міської ради № 242-1 від 11.04.2012 та останній не був позбавлений можливості своєчасно звернутись із відповідним позовом до суду за захистом своїх прав. Тому строк звернення до суду з вимогою про визнання незаконним та скасування рішення від 11.04.2012 № 242-1 в частині пункту 42 Додатку № 1 з приводу проведення капітального ремонту вулиці Застав`я в м . Луцьку розпочався в липні 2018 року і закінчився в січня 2019 року.

Однак останній звернувся до суду лише 16.08.2019, про що свідчить відбиток штемпеля вхідної кореспонденції Волинського окружного адміністративного суду, тобто з пропуском строку звернення до суду, встановленого частиною другою статті 122 КАС України.

В даному випадку строк звернення до суду для позивача обраховується, з моменту коли йому стало відомо про оскаржуване рішення, а не з моменту набрання судовим рішенням у справі № 803/899/18 законної сили, тобто з липня 2018 року.

Відповідно до частини третьої статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Позивачем не заперечується той факт, що під час розгляду справи № 803/899/18 йому стало відомо про оскаржуване рішення. Однак зазначає, що після набрання рішенням суду у справі № 803/899/18 законної сили (13.11.2018) він оскаржував його в досудовому порядку та після отримання відповіді від першого заступника Луцької міської ради Недопада Г. в травні цього року звернувся з даним позовом до суду.

На обґрунтування пропуску строку звернення до суду позивач зазначає про те, що оскаржував рішення від 12.04.2012 № 242-1 в досудовому порядку, а також у в зв`язку з тим, що оскаржуване рішення не було доведене до відома населення в порядку, встановленому чинним законодавством, а саме шляхом опублікування його в офіційних друкованих виданнях відповідно до вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Однак, суд не бере до уваги вказані позивачем обставини пропуску строку звернення до суду з тих підстав, що чинним законодавством не передбачена можливість оскарження рішень органу місцевого самоврядування в досудовому порядку. Спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

Крім того, при вирішення питання про поновлення строку звернення до адміністративного суду в даному випадку, суд не дає оцінку тому чи опубліковано дане рішення в засобах масової інформації чи ні, оскільки визначальним у даному випадку для своєчасного звернення особи до суду є те, коли саме особі стало відомо про порушення її прав. Для ОСОБА_1 . перебіг даного строку, виходячи із обставин справи, розпочався із 03.07.2018 (дата отримання позивачем відзиву на позов з додатками до нього, серед яких було і оскаржуване рішення виконавчого комітету Луцької міської ради).

Таким чином, з огляду на зазначені вище обставини, суд вважає, що позивачу про існування оскаржуваного рішення було відомо під час розгляду справи № 803/899/18 в липні 2018 року Волинським окружним адміністративним судом. При цьому, жодних причин, які об`єктивно перешкоджали б йому у встановлений законодавством строк скористатися правом їх оскарження в судовому порядку, позивачем не вказано.

Суд звертає увагу на те, що поважними причинами пропуску строку на звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Оскільки позивачем належними та допустимими доказами не доведено поважності пропущеного ним строку звернення до суду, тому суд не визнає причини пропуску строку поважними та не вбачає правових підстав для задоволення заяви про поновлення строку звернення до суду.

При цьому практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс та інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

У справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії) Європейський суд з прав людини зазначив, що тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації права на суд, може бути підставою для поновлення строку звернення до суду.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі, як правова визначеність. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним, і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12.07.2007).

В свою чергу, наявність навіть об`єктивних та непереборних обставин, що обумовлюють поважність причин пропуску строку звернення до суду, не може розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення пропущеного строку (справа « Олександр Шевченко проти України, п. 27), оскільки у випадку, якщо минув значний проміжок часу з моменту закінчення пропущеного строку, відновлення попереднього становища учасників справи може призвести до порушення прав та інтересів інших осіб.

Європейський Суд з прав людини рішенням у справі Golder v. United Kingdom від 21.02.1975, серія А № 18, п. 36, сформував наступну позицію - Суд нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є доступ до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятості скарги.

Частиною четвертою статті 123 КАС України передбачено, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду слід відмовити, при цьому клопотання відповідача про залишення позову без розгляду необхідно задовольнити.

Керуючись статтями 122, 123, 240, 243 ч.3, 248, 256, 295, 297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду відмовити.

Клопотання відповідача про залишення позову без розгляду задовольнити.

Позов ОСОБА_1 , третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_5 до Виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Р.С. Денисюк

Повний текст ухвали складено 15 жовтня 2019 року.