Справа № 240/9869/19
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
15 жовтня 2019 року м. Житомир справа №240/9869/19
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Панкеєвої В.А.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:
- визнати неправомірними дії відповідача щодо обмеження виплати в повному обсязі призначеної та перерахованої відповідно до рішення суду пенсії, максимальним розміром, в порушення вимог п.2 розділу 2 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" зі змінами станом на 01 січня 2017 року та безпідставній невиплаті в повному обсязі нарахованої позивачу пенсії за період з 01 січня 2018 року по час звернення, після проведення перерахунку пенсії, відповідно до постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2018 року у справі №0640/4085/18.
- зобов`язати відповідача провести виплату заборгованості по нарахованій, але не виплаченій в повному обсязі пенсії за період з 01 січня 2018 року по 30 серпня 2019 року та виплачувати позивачу пенсію в повному обсязі, без обмежень максимальним розміром, відповідно до вимог п.2 розділу 2 Прикінцевих та Перехідних положень "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" із змінами станом на 01 січня 2017 року та проведеного перерахунку пенсії, згідно постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2018 року у справі №0640/4085/18.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику (повідомлення) учасників справи.
До відділу документального забезпечення суду у строк та в порядку, визначеному частиною першою статті 261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування якого відповідач зазначив, що підстав для перерахунку пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення не має, а тому у задоволенні позовних вимог просив відмовити за безпідставністю.
Зважаючи на незначну складність справи, суд вважає за необхідне розглянути її в порядку п.2 ч.1 ст.263 КАС України.
У відповідності до частини четвертої статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з частиною 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Як встановлено судом, ОСОБА_1 з 2011 року є пенсіонером Збройних Сил України.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 01.10.2018 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо зменшення при перерахунку пенсії з 01.01.2018 основного розміру призначеної ОСОБА_1 пенсії з 90% до 70% сум грошового забезпечення та зобов`язано відповідача нарахувати та проводити виплату позивачу пенсії з 01.01.2018 з урахуванням основного розміру пенсії 90% від відповідних сум грошового забезпечення, як було призначено раніше після звільнення, з урахуванням раніше проведених виплат (а.с.12-14).

Після отримання пенсії за липень 2019 року позивач звернувся до відповідача з метою встановити дійсний розмір пенсії, з урахуванням проведення доплат, пов`язаних зі збільшенням з 01 липня 2019 року прожиткового мінімуму.

Отримавши відповідь позивачу стало відомо, що перерахунок проведено вірно, але безпідставно застосовано обмеження пенсії максимальним розміром в сумі 14970,00 грн.

Не погоджуючись з таким обмеженням своїх прав, позивач 17 липня 2019 року звернувся до відповідача з вимогою виплачувати йому з 01 січня 2018 року в повному обсязі пенсію, без обмеження максимальним розміром, у розмірі, перерахованому відповідно до постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 01.10.2018 у справі №0640/4085/18 та негайно виплатити заборгованість по нарахованій пенсії (а.с.15).

Листом від 26.07.2019 відповідач повідомив, що грошове забезпечення для обчислення пенсії позивача визначене відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі - Постанова) та постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" на підставі довідки про грошове забезпечення, виданої Житомирським обласним військовим комісаріатом. Вказано, що загальний розмір перерахованої пенсії до виплати з 01.01.2019 становив 13808,13 грн (з урахуванням вимог вищезгаданої постанови № 103 від 21.02.2018 та максимального розміру пенсії 14970,00 грн). Крім того, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 по справі № 826/3858/18 була скасована дія постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та, відповідно, дія грошового забезпечення, яке було включене в довідку видану Житомирським обласним військовим комісаріатом на виконання Постанови. Таким чином, у зв`язку із скасуванням дії вищезгаданої Постанови, та відповідно складових грошового забезпечення, яке було включено до довідки Житомирського обласного військового комісаріату, виплата основного розміру пенсії позивача з 01.07.2019 проводиться у попередньому розмірі. Збільшенню підлягають підвищення до пенсії, які обраховуються з мінімального розмір) пенсії, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік". Повідомлено, що пенсія виплачується згідно чинного законодавства (а.с. 16).

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.46 Конституції України визначено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Конституційний Суд України зазначив, що Основний Закон України закріплює основоположні засади права громадян на соціальний захист і відносить до законодавчого регулювання механізм реалізації цього права (абзац сьомий пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 20 червня 2001 року № 10-рп/2001).

08 липня 2011 року прийнято Закон України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Тимчасово, з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до законів України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", не може перевищувати 10740 гривень.

На підставі вказаного Закону були внесені зміни до статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до частини 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року №911-VIII чинній з 01 січня 2016 року по 20 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.

Суд наголошує, що рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року №2262-XII, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 положення частини 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Як встановлено судом, частина 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", якою було передбачено обмеження пенсій максимальним розміром, втратила чинність з часу проголошення рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016р. №7-рп/2016.

За таких обставин, внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" №1774 від 06.12.2016 до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Крім того, передбачені статтею 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" обмеження пенсій максимальним розміром введені в дію Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 №911-VIII.

Суд наголошує, що ОСОБА_1 є пенсіонером та перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Житомирській області з 2011 року, отримує пенсію за вислугою років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Водночас, пунктом 2 Прикінцевих положень Закону №911-VIII передбачено, що дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується лише до пенсій, які призначаються починаючи з 01.01.2016р.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03.10.2018 у справі № 127/4267/17, а відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з вимогами ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Кечко проти України" зауважував, що реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

З огляду на вищевикладене, в даному випадку відповідачем неправомірно вчинено дії, що полягають в обмеженні виплати в повному обсязі призначеної та перерахованої відповідно до рішення суду пенсії, максимальним розміром з 01 січня 2018 року по час звернення, після проведення перерахунку пенсії, відповідно до постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2018 року у справі №0640/4085/18.

Позовні вимоги зобов`язального характеру є похідними від визнання дій відповідача неправомірними.

Застосовуючи механізм захисту права та його відновлення, порушеного суб`єктом владних повноважень, керуючись повноваженнями, наданими ч.2 ст.245 КАС України суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача провести виплату заборгованості по нарахованій, але не виплаченій в повному обсязі пенсії з 01 січня 2018 року та виплатити позивачу пенсію в повному обсязі, без обмежень максимальним розміром, відповідно до вимог п.2 розділу 2 Прикінцевих та Перехідних положень "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" із змінами станом на 01 січня 2017 року та проведеного перерахунку пенсії, згідно постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2018 року у справі №0640/4085/18.

З приводу встановлення кінцевої дати періоду виплати пенсії, що позивачем самостійно визначено в прохальній частині позову 30.08.2019 суд зазначає наступне.

Згідно з ст.1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом;

Тобто, саме по собі поняття пенсійного забезпечення не має визначення кінцевої дати, а тому не може бути визначено проміжком час з 01.01.2018 по 30.08.2019.

В ухвалі від 29 серпня 2013 року (справа № К/800/31756/13) касаційний суд, посилаючись на положення пункту 8 статті 49 Закону № 606-XIV, зазначив, що це положення Закону не можна застосовувати при стягненні пенсійних виплат, оскільки вони є довічними.

Частиною 1 та 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на наведене, з урахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

З огляду на відсутність витрат позивача по сплаті судового збору та відповідно до ч.5 ст. 139 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5, 139, 242, 245, 246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:
Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.О.Ольжича,7, м.Житомир, 10003, ) щодо обмеження виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , інд. код НОМЕР_1 ) в повному обсязі призначеної та перерахованої відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2018 року у справі №0640/4085/18 пенсії, максимальним розміром з 01 січня 2018 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести виплату заборгованості по нарахованій, але не виплаченій в повному обсязі пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року без обмежень максимальним розміром, відповідно до вимог п.2 розділу 2 Прикінцевих та Перехідних положень "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" із змінами станом на 01 січня 2017 року та проведеного перерахунку пенсії, згідно постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2018 року у справі №0640/4085/18.

В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Панкеєва