Справа № 400/1933/19
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 жовтня 2019 р. Справа № 400/1933/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020
про:визнання відмови протиправною, скасування рішення від 16.11.2018 р. №83/1, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області (далі Центральний ОУПФУ), в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову в призначенні пенсії та скасувати Рішення Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області від 16.11.2018 року № 83/1 про відмову в призначенні пенсії достроково;

- зобов`язати Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області призначити ОСОБА_2 достроково пенсію, що передбачена абз. 6 п. 3 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про недержавне пенсійне забезпечення» від 09.07.2003 року № 1057-IV (далі Закон України № 1057) з урахуванням стажу перебування на військовій службі, безпосередньої участі в антитерористичній операції на Сході України з розрахунку один місяць служби з три місяці служби та з врахуванням стажу роботи в районах Крайньої Півночі в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Ухвалою від 27.06.2019 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 25.07.2019 року суд замінив відповідача у справі з Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області на його правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі відповідач, ГУ ПФУ).

Також, 25.07.2019 року суд своєю ухвалою задовольнив заяву позивача про збільшення позовних вимог та ухвалив розглядати справу з урахуванням уточнених позовних вимог в наступній редакції:

- визнати протиправною відмову в призначенні пенсії та скасувати Рішення Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області від 16.11.2018 року № 83/1 про відмову в призначенні пенсії достроково;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити позивачу достроково пенсію, що передбачена абзацом шостим пункту 3 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України № 1057 з врахуванням: стажу перебування на військовій службі, безпосередньої участі в антитерористичній операції на Сході України з розрахунку один місяць служби за три місяці служби, та з врахуванням стажу роботи в районах Крайньої Півночі в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Також, зарахувати періоди роботи з 29.10.2018 року по 13.02.2019 року, на посаді водія автотранспортного засобу в автотранспортному цеху (Комунальне підприємство Миколаївводоканал), та період роботи з 22.04.2019 року по 26.06.2019 року, на посаді водія автотранспортних засобів служби транспорту (АТ «Миколаївобленерго»).

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції, підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах один місяць служби за три місяці. Також позивач вважає, що стаж роботи на посаді водія автотранспортного засобу в автотранспортному цеху (Комунальне підприємство «Миколаївводоканал») та період роботи на посаді водія автотранспортних засобів служби транспорту (АТ «Миколаївобленерго») підлягає обов`язковому зарахуванню при призначенні йому пенсії за віком, що передбачена Законом України № 1057.

Відповідач надав відзив на позов, в якому в задоволенні позовних вимог заперечував. В своєму відзиві ГУ ПФУ зазначило, що згідно з наданими документами та індивідуальними відомостями про застраховану особу, страховий стаж позивача складає 23 роки 11 місяців 20 днів. Станом на дату прийняття оскаржуваного рішення будь-яких інших довідок про набутий стаж із інших військових частин. Зарахування одного року роботи у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за 1 рік і 6 місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності, не поширюється на працівників, що працювали вахтовим методом. Щодо зарахування стажу роботи у Комунальному підприємстві «Миколаївводоканал» та АТ «Миколаївобленерго», відповідач вказав на те, що станом на момент звернення позивача із заявою про призначення йому пенсії, стаж роботи на зазначених підприємства не був здобутий.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

28.08.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Центрального ОУПФУ з заяво про призначення йому пенсії за віком, на яку він набув право достроково, як учасник бойових дій. До заяви позивачем було додано: копію паспорту, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, копію трудової книжки, копію військового квитка, копію посвідчення учасника бойових дій, оригінал довідки про безпосередню участь в антитерористичній операції № 1727 від 13.04.2016 року.

Рішенням про відмову в призначенні пенсії від 16.11.2018 року № 83/1 Центральне ОУПФУ відмовило ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до його заяви від 28.08.2018 року у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Відповідно до зазначеного рішення, згідно з наданим документами та індивідуальними відомостями про застраховану особу страховий стаж ОСОБА_1 становить 23 роки 7 місяців 1 день, що є недостатнім для призначення йому пенсії.

Не погоджуючись з рішенням пенсійного органу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далы Закон України № 1058) військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 20 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особи з числа резервістів і військовозобов`язаних, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відповідно до абзаців шостого і сьомого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону, а також абзацу восьмого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, після досягнення чоловіками 55 років, жінками 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Пунктом 19 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року № 3551-ХІІ визначено, що до категорії учасників бойових дій належать в тому числі: військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій. Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Згідно посвідчення серії НОМЕР_1 від 22.07.2015, виданого Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_2 позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Пунктом 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року встановлено, документом, який визначає особливий статус особи, зокрема учасника бойових дій, є посвідчення учасника бойових дій та довідка військового комісаріату про періоди та місце участі в бойових діях.

Положеннями п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України № 1058 передбачена можливість дострокового виходу на пенсію учасникам бойових дій.

Питання встановлення статусу учасника бойових дій учасникам АТО регламентується постановою кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року № 413 «Про затвердження Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення».

Пунктом 4 вказаного Порядку встановлено, що документом про безпосереднє залучення до виконання завдань АТО в районах її проведення з метою виконання завдань із захисту суверенітету, незалежності та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі є витяги з наказів, директив, розпоряджень АТЦ, а також інші офіційні документи, видані органами державної влади, що містять достатньо доказів про безпосередню участь особи у виконанні завдань АТО у районах її проведення.

В матеріалах справи також наявні довід про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності. Суверенітету та територіальної цілісності України: військової частини НОМЕР_3 № 1204 від 05.04.2016 року, військової частини НОМЕР_4 від 08.11.2018 року № 1721, військової частини НОМЕР_5 від 28.12.2018 року б/н, згідно яких позивач приймав безпосередню участь в антитерористичній операції у періоди з 14.03.2015 року по 11.05.2015 року (1 місяць 27 днів), з 30.07.2015 року по 24.09.2015 року (1 місяць 25 днів), з 22.02.2016 року по 14.04.2016 року (1 місяць 23 дні).

У відповідності до пп. 1 п. 2.3 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 року № 530, при обчисленні вислуги років для призначення пенсій (крім пенсій, які призначаються з урахуванням страхового стажу) окремі періоди служби військовослужбовців зараховуються на пільгових умовах (з урахуванням вимог пунктів 2.4 та 2.5 цього розділу): один місяць служби за три місяці, зокрема період проходження служби у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції чи забезпеченні її проведення.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що зазначена служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах один місяць служби за три місяці.

Щодо вимог зарахування позивачу стажу роботи в районах Крайньої Півночі в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, суд зазначає наступне:

Згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до п. 5 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України № 1058, Період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року та від 26.09.1967 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», визначений постановою Ради Міністрів СРСР № 1029 від 10.11.1967 року.

Спору, що місцевість, де працювала позивач, відносилась до районів Крайньої Півночі, між сторонами не існує.

Підпунктом «д» пункту 5 Указу Президії ВР СРСР від 10.02.1960 року регламентовано, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.

Указом Президії ВР СРСР від 29.09.1967 року було скорочено тривалість трудового договору, який надає право на отримання пільг, передбачених ст. 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 року, а саме: зарахування одного року роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком та по інвалідності, виключно працівникам, які прибули на роботу в райони Крайньої Півночі та місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі з інших місцевостей країни за умови укладення ними трудового договору про роботу в цих районах строком на три роки.

Пунктом 3 постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачено, що працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 1 березня 1960 року зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 1 березня 1960 року за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Відповідно до п. 1, 2 Розділу 1 Інструкції № 530/П-28, пільги, встановлені Указами Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» і від 26.09.1967 «Про розширення пільг для осіб, що працюють з районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», надаються всім робочим і службовцям (в тому числі місцевим жителям і іншим особам, прийнятим на роботу на місці) державних, кооперативних і громадських підприємств, установ, організацій, що знаходяться в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільги, передбачені ст. 1 4 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 року, з урахуванням змін та доповнень, внесених Указом від 26.09.1967 року, надаються незалежно від наявності письмового строкового трудового договору.

Системний аналіз вказаних положень дає підстави дійти висновку, що достатньою та необхідною правовою підставою для обчислення стажу роботи особи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях із застосуванням пільгового коефіцієнту (один рік за один рік і шість місяців) є сукупність наступних обставин: 1) документальне підтвердження наявності в особи стажу роботи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях; 2) поширення на особу в період її роботи в таких місцевостях пільг, регламентованих Указами Президії ВР СРСР від 10.02.1960 року та від 29.09.1967 року та Постановою Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 року № 148.

При цьому, основним документом, підтверджуючим факт роботи особи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях є її трудова книжка, а також ці обставини можуть підтверджуватися й іншими документами, зокрема, архівною довідкою.

Згідно трудової книжки позивача у період з 10.11.1982 року по 01.03.1984 року він працював на посаді сейсморобочого 2 розряду сейсмологічної партії № 21 на Ямало-Ненецькому геофізичному тресті в Заполярній геофізичній експедиції селища Сеяха Тюменської області, а у період з 01.03.1984 року по 01.09.1984 року на посаді підривника на геофізичних роботах 4 розряду сейсморозвідувальної на Ямало-Ненецькому геофізичному тресті, що був реорганізований в Ямало-Ненецьке виробниче об`єднання по геофізичним роботам.

Таким чином, наявні достатні та необхідні правові підстави для зарахування вищезазначеного періоду роботи до трудового стажу позивача із застосуванням пільгового коефіцієнту один рік за один рік і шість місяців.

При цьому, загальний трудовий стаж позивача без врахування стажу роботи в районах Крайньої Півночі в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі та періоду проходження служби у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції дорівнює, відповідно до оскаржуваного рішення

Враховуючи викладене, загальний трудовий стаж позивача, який на момент звернення до пенсійного органу із заявою про дострокове призначення йому пенсії за віком досяг віку 55 років, перевищує 25 років, передбачені п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України № 1058, суд не вбачає підстав для відмови позивачу у задоволенні його заяви. А отже, Рішення про відмову в призначенні пенсії від 16.11.2018 року № 83/1 є таким, що підлягає скасуванню.

За таких обставин, позовні вимоги в частині визнання протиправною відмови в призначенні пенсії, скасування Рішення Центрального ОУПФУ від 16.11.2018 року № 83/1 про відмову в призначенні пенсії та зобов`язання ГУ ПФУ призначити позивачу достроково пенсію з врахуванням: стажу перебування на військовій службі, безпосередньої участі в антитерористичній операції на Сході України з розрахунку один місяць служби за три місяці служби, та з врахуванням стажу роботи в районах Крайньої Півночі в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 45 Закону України № 1058, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

При цьому, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача про зарахувати до трудового стажу під час призначення достроково пенсії за віком періоду роботи з 29.10.2018 року по 13.02.2019 року, на посаді водія автотранспортного засобу в автотранспортному цеху у Комунальному підприємстві «Миколаївводоканал» та періоду роботи з 22.04.2019 року по 26.06.2019 року на посаді водія автотранспортних засобів служби транспорту в АТ «Миколаївобленерго», оскільки на період звернення позивача до Центрального ОУПФУ із заявою про призначення йому пенсії (28.08.2018 року), а також винесення оскаржуваного рішення про відмову в призначенні пенсії (від 16.11.2018 року № 83/1), позивач ще перебував у трудових відносинах з вказаними підприємствами. Дані вимоги не стосуються предмету спору та є передвчасними.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 77, 241 246, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ВИРІШИВ:
1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ) до Головного управління Пенсійного фонду україни в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправною відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 достроково, викладену у Рішенні Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області від 16.11.2018 року № 83/1 про відмову в призначенні пенсії.

3. Скасувати Рішення Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області від 16.11.2018 року № 83/1 про відмову в призначенні пенсії.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) з 28.08.2018 року призначити ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ) достроково пенсію за віком з урахуванням стажу перебування на військовій службі, безпосередньої участі в антитерористичній операції на Сході України з розрахунку один місяць служби з три місяці служби та з врахуванням стажу роботи в районах Крайньої Півночі в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

5. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 17.10.2019 року.

Суддя О.В. Малих