Справа № 460/2609/19
Суддя: Нор У.М.
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
15 жовтня 2019 року м. Рівне№460/2609/19
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нор У.М., після одержання позовної заяви
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до Дубровицької міської ради
про визнання рішення таким, що не набрало чинності/нечинним,-
До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Дубровицької міської ради, у якій позивач просить суд визнати рішення Дубровицької міської ради від 04.02.2016 № 82 «Про внесення змін до рішення міської ради від 27 січня 2015 року «Про встановлення податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки» таким, що не набрало чинності/нечинним для його застосування за податковий період 2016 рік.
Відповідно до частини першої статті 171 КАС України, після одержання позовної заяви суддя, серед іншого, з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).
Суд зазначає, що строк звернення до адміністративного суду - це строк, в межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно-правових відносинах або для реалізації владних повноважень.
Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними.
За змістом позовної заяви позивач оспорює рішення Дубровицької міської ради від 04.02.2016 № 82, яким внесено зміни до рішення Дубровицької міської ради від 27.01.2015 № 947, яким встановлено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Щодо строку звернення до суду позивач зазначає, що з огляду на те, що позивачу визначено податковим органом суму податкового зобов`язання по податку на нерухоме майно у червні 2017 року, позивач стверджує, що вказане дає підстави для висновку, що спірне рішення застосовується до правовідносин, що виникли під час його чинності, що зумовило виникнення податкової заборгованості позивача за 2016 рік. Зазначаючи про триваюче порушення прав позивача внаслідок дії спірного рішення відповідача, позивач покликається до частини другої статті 8 Закону України «Про Конституційний Суд України», згідно з якою з метою захисту та відновлення прав особи Суд розглядає питання щодо відповідності Конституції України (конституційності) акта (його окремих положень), який втратив чинність, але продовжує застосовуватись до правовідносин, що виникли під час його чинності. Тому зазначає про наявність підстав для розгляду позову.
Враховуючи зазначені доводи позивача суд вважає за необхідне зазначити про помилковість посилання до положень Закону України «Про Конституційний Суд України», який визначає порядок організації та діяльності Конституційного Суду України, в тому числі і підстави та порядок звернення до нього, процедуру розгляду ним справ.
В той же час, юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, порядок здійснення судочинства в адміністративних судах встановлює Кодекс адміністративного судочинства України (далі КАС України).
Зокрема, частиною першою статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до частини третьої статі 264 КАС України нормативно-правові акти можуть бути оскаржені до адміністративного суду протягом всього строку їх чинності.
Вказане положення КАС України визначає право на оскарження нормативно-правового акту, але не встановлює строки звернення до суду з відповідним позовом, які, в свою чергу, визначено статтею 122 КАС України.
Таким чином, відповідно до абзацу 1 частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
У цій нормі КАС України містяться терміни «дізналася» та «повинна була дізнатися», що дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.
Позивач повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права, що також випливає із загального правила, встановленого частиною першою статті 77 КАС України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення права можна було отримати раніше.
Предметом оскарження у даній справі є рішення Дубровицької міської ради від 04.02.2016 № 82 «Про внесення змін до рішення міської ради від 27 січня 2015 року «Про встановлення податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки», яке оприлюднено на сайті ради 04.02.2016.
Тобто, позивач фактично міг дізнатися щодо спірного рішення відповідача, проте, звернувся до суду з даним позовом понад шестимісячний строк, встановлений КАС України, а саме 07.10.2019, тобто з пропущенням строку звернення до суду.
У постанові від 03.04.2019 у справі № 9901/896/18 (провадження № 11-33заі19) Великою Палатою Верховного Суду висловлено, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
За правилами частини першої статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Таким чином, суддею встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161 КАС України.
Відповідно до частини першої, другої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
За таких обставин позовну заяву слід залишити без руху.
Недоліки позовної заяви позивачу слід усунути шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску (частина шоста статті 161 КАС України).
Керуючись статтею 169 КАС України, суд,-
Позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Дубровицької міської ради про визнання рішення таким, що не набрало чинності/нечинним залишити без руху.
Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Нор У.М.