Справа № 320/3868/19
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/3868/19 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Панова Г. В.
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 жовтня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Костюк Л.О.;
суддів: Бужак Н.П., Мельничука В.П.;
за участю секретаря: Несін К.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Київського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2019 року (прийнята в порядку письмового провадження, м. Київ, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2019 року, ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 (далі - відповідач), у якому просив суд:
- визнати протиправними дії командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , які полягають у безпідставному усуненні ОСОБА_1 від тимчасового виконання обов`язків за посадою помічника командира частини з правової роботи;
- визнати протиправною бездіяльність командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , яка полягає у невиконанні вказівок Командування Сухопутних військ ЗСУ та ненаправленні до вищого командування подання щодо прийняття ОСОБА_1 на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу, призначення на вакантну посаду помічника командира військової частини з правової роботи та присвоєння військового звання «капітан юстиції» у порядку переатестації;
- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 здійснити заходи, відповідно до пунктів 71, 72 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України та рішення начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України від 17.02.2017 № 4087/с, щодо прийняття ОСОБА_1 на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу, призначення на вакантну посаду помічника командира військової частини з правової роботи та присвоєння військового звання «капітан юстиції» у порядку переатестації.
Ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2018 року позовну заяву повернуто позивачеві.
Не погоджуючись з постановленою ухвалою, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить дану ухвалу скасувати, як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи та направити справу на продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо повернення позовної заяви.
Повертаючи позовну заяву позивачеві, суддя суду першої інстанції виходив з того, що позивачем не виконано вимоги ухвали судді про залишення позовної заяви без руху.
Колегія суддів погоджується з таким висновком судді суду першої інстанції з огляду на наступне.
Ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з моменту отримання ухвали.
Так, в зазначеній вище ухвалі визначено недоліки позовної заяви та шляхи їх усунення, а саме:
- заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із відповідними поясненнями та доказами на їх підтвердження, що свідчать про існування обставин, що об`єктивно перешкоджали йому звернутись до суду з цим адміністративним позовом у строки, визначені статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України;
- належним чином оформленої позовної заяви, яка відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (у кількості примірників, відповідно до кількості учасників справи, один з яких до суду), зокрема, із зазначенням реєстраційного номеру облікової картки платника податків позивача, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти відповідача за її наявності;
- письмові пояснення в обґрунтування порушення оскаржуваними діями та бездіяльністю прав, свобод та інтересів позивача;
- належним чином засвідчених копій доданих до позовної заяви документів.
Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, 02 серпня 2019 року на адресу вказану позивачем у позовній заяві надіслано копію ухвали про залишення позовної заяви без руху від 23 липня 2019 року.
Вказана ухвала отримана позивачем 02.08.2019, про що свідчать дані повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення зі штриховим № 420.
Проте, станом на 16 серпня 2019 року до Київського окружного адміністративного суду жодних документів на усунення недоліків адміністративного позову від позивача не надходило, відтак ухвалу від 23 липня 2019 року про залишення позовної заяви без руху позивачем не виконано, недоліки позовної заяви не усунуто.
Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано заяву з дотриманням правил підсудності; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Пунктом 5 частини 1 статті 171 Кодексу закріплено обов`язок суду з`ясувати чи подано позовну заяву у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).
Щодо дотримання позивачем строку звернення до суду, колегія суддів зазначає наступне.
У Рішенні Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011 зазначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.
На підставі вище зазначеного, колегія суддів звертає увагу на те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.
Тому, при визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.
Відповідно до частини 2 статті 122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Зі змісту позову встановлено, що позивачеві про порушення його прав було відомо ще у березні 2019 року, а саме 22 березня коли він прибув у військову частину після реабілітації. Так, позивач зокрема у позові зазначив «… командування частини повідомило мене про те, що за наказом відповідача мене усунуто від тимчасового виконання обов`язків за посадою помічника командира частини з правової роботи».
Однак, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до Київського окружного адміністративного суду лише 18.07.2019, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду на першому аркуші позову.
Щодо вимог про визнання протиправної бездіяльності відповідача, яка полягає у невиконанні вказівок Командування Сухопутних військ ЗСУ та ненаправлені до вищого командування подання щодо прийняття ОСОБА_1 на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу, призначення на вакантну посаду помічника командира військової частини з правової роботи та присвоєння військового звання «капітан юстиції» у порядку переатестації слід зазначити, що позивач вказує про те, що з 25 березня по 23 квітня поточного року його було повторно направлено на проходження ВЛК, за постановою ВЛК в ГВКГ м. Києва, за постановою якої його визнано обмежено придатним для прийняття на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу, колегія суддів зазначає наступне.
Так, позивач вказує, що постанову ВЛК він надав відповідачеві, проте подання щодо нього про присвоєння військового звання офіцерського складу «капітан юстиції» у порядку переатестації з прийняттям на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу і призначенням на вакантну посаду помічника командира військової частини з правової роботи не направлено до вищого командування.
Будь-яких належних та допустимих доказів та пояснень, які б підтверджували неможливість звернення до суду із даним позовом в межах встановленого законом строку, позивачем суду не надано, як і не надано заяви про поновлення строку звернення до суду.
У статті 123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Колегія суддів зазначає, що вирішення питання про поновлення строку звернення до суду суд здійснює виключно з ініціативи та у межах наведених доводів заінтересованої особи. Таким чином, позивачеві слід надати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із відповідними поясненнями та доказами на їх підтвердження, що свідчать про існування обставин, що об`єктивно перешкоджали йому звернутись до суду з цим адміністративним позовом у строки, визначені статтею 122 КАС України.
Наданий адміністративний позов не відповідає вимогам статей 160, 161 КАС України з огляду на таке.
Відповідно до пункту 2 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.
Позивачем всупереч вказаних вимог не зазначено у позовній заяві реєстраційний номер облікової картки платника податків, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти відповідача за її наявності.
Колегія суддів звертає увагу на те, що в матеріалах позовної заяви відсутні копії сторінок паспорту громадянина України як документа, що підтверджує наявність у ОСОБА_1 процесуальної правосуб`єктності.
Таким чином, надання позивачем копії паспорта громадянина України необхідно також для підтвердження зареєстрованого місця проживання/перебування особи, що є визначальним для встановлення територіальної підсудності розгляду справи.
Частиною 1 статті 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.
Частиною 2 статті 94 цього Кодексу передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.
При цьому, як зазначив Верховний Суд в ухвалі від 04.01.2018 в адміністративній справі № 9901/28/17, копії документів вважаються засвідченими належним чином за умови, якщо учасник справи підтверджує їх відповідність оригіналу, який у нього знаходиться, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
Водночас встановлено, що позивачем приєднано до позовної заяви ксерокопії військового квитка для суду, відповідача та третьої особи, які жодним чином не засвідчені, що є порушенням вимог частини 2 статті 94 КАС України.
Висновок про те, що подання незасвідчених у передбачений законом спосіб ксерокопій документів є порушенням норм процесуального права, узгоджується з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеною у постанові від 11.09.2018 у справі № 826/15414/17 (К/9901/58858/18).
Частиною 9 статті 160 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішення, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень у позовній заяві зазначається обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.
Проте, позивачем не вказано у позові обґрунтування порушення оскаржуваними діями та бездіяльністю командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 своїх прав, свобод та інтересів.
У зв`язку з цим, позивачу у порядку усунення недоліків позовної заяви необхідно надати письмові пояснення з викладом обґрунтуванням порушення його прав.
Згідно з частинами 1, 2 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
На підставі вище зазначеного, судом першої інстанції правомірно під час вирішення питання про відкриття провадження у справі встановлено недоліки позовної заяви, у зв`язку із чим ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.07.2019 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків, про який вказано в ухвалі, протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали.
Вказана ухвала отримана позивачем 02.08.2019, про що свідчать дані повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення зі штриховим ідентифікатором № 420.
Проте, вимоги ухвали від 23.07.2019 у строк, встановлений судом, на час прийняття даної ухвали позивачем не виконані.
Позивач також не скористався наданим статтею 121 КАС України правом на продовження встановленого судом строку на усунення недоліків у разі його пропуску з поважних причин.
Будь-яких заяв, клопотань або телеграм від позивача щодо обставин виконання ухвали від 23.07.2019 про залишення позовної заяви без руху на момент прийняття ухвали про повернення позовної заяви, а саме 16 серпня 2019 року, не надходило.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу судді суду першої інстанції від 23 липня 2019 року про залишення позовної заяви без руху позивачем у встановлені строки не виконано, оскільки не надано належного обґрунтування щодо поважності причин пропуску для звернення до суду.
Згідно п.1 ч.4 ст.169 КАС України, встановлено обов`язок суду повернути позовну заяву позивачу, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
На підставі вище зазначеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у встановлений судом строк заявник позивач не виконав вимоги ухвали судді від 23 липня 2019, на підставі п.1 ч.4 ст.169 КАС України вона підлягає поверненню з доданими до неї документами.
Повернення позовної заяви, згідно з ч. 8 ст. 169 КАС України, не позбавляє права позивача для повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Колегія суддів дійшла висновку, що суддею суду першої інстанції винесено законне, обґрунтоване рішення з врахуванням норм чинного законодавства і не знаходить підстав для його скасування.
Доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним та є таким, що не відповідають обставинам справи.
Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з додержання норм процесуального та матеріального права, в зв`язку з чим вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 241, 242, 308, 311, 312, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу судді Київського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2019 року без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак,

В.П. Мельничук