Справа № 240/4164/19
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/4164/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Капинос О.В.

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

16 жовтня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Мацького Є.М. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02 липня 2019 року (ухвалене у м. Житомирі 02 липня 2019 року о 10:58, повний текст якого виготовлено 09 липня 2019 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Овруцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив суд:

- визнати неправомірними дії Овруцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України щодо недоплати пенсії;

- зобов`язати Овруцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок пенсії в період з 03 серпня 2010 по дату прийнятого рішення відповідно до вимог статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розміру основної пенсії 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії 75 % мінімальної пенсії за віком;

- зобов`язати Овруцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України виплатити мені недоплачену суму заборгованості по виплаті пенсії за даний період, яка виникне в результаті перерахунку;

- зобов`язати Овруцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України станом на день прийняття рішення встановити пенсію в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, та виплачувати її в подальшому і збільшувати розмір, застосовуючи правила, передбачені статтею 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 02 липня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просив рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02 липня 2019 року скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відповідачем неправильно нараховувалась пенсія, так як її розмір не відповідає вимогам Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки окремі положення цих Законів, які обмежували конституційні права громадян, в різні періоди були визнані неконституційними, то відновлення попередніх їх редакцій не потребувало законодавчого врегулювання і повинно було виконуватись, зокрема, відповідачем. Вважає, що відповідач повинен виплатити заборгованість, яка становить різницю між сумою, яка вийде при перерахунку основної та додаткової пенсії відповідно до ст.50,54 Закону та сумою фактичної виплати пенсії за період з 03.08.2010 по дату прийняття рішення. Вказує, що є підстави для нарахування і виплати додаткової пенсії в подальшому, оскільки за весь період дії Закону відповідачем жодного разу не було сплачено таку пенсію належним чином.

Відповідач не подав відзивів або письмових пояснень на апеляційну скаргу.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2019, з урахуванням п.7 ч.1 ст.306, ст.307, 311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), що підтверджується копією відповідного посвідчення Серії № НОМЕР_1 , відповідно до довідки до акту огляду МСЕК Серії ЖИА №115019 інвалідом 2 групи з 03.08.2010 та отримує пенсію по інвалідності в Овруцькому об`єднаному управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Згідно листа Овруцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 26.12.2019 №528/02 щомісячне підвищення до пенсії у відповідності до ст.50,54 "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" позивачу виплачується згідно вимог статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі ст.54 - 1871,25 грн.

Позивач вважає, що розмір пенсії повинен становити не менше 8 мінімальних пенсій за віком, а щомісячна додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоров`ю для інваліда 2 групи з 03.08.2010 (дата встановлення інвалідності) 75 процентів мінімальної пенсії за віком, тому звернулася до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що у спірний період відсутні правові підстави для виплати позивачу державної пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка повинна становити для інвалідів 75% мінімальної пенсії за віком, тому дії відповідача були правомірними.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує викладене нижче.

У відповідності до ст. 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (Закон №796-ХІІ) пенсії особам віднесеним до 1 категорії встановлюється у вигляді : а) державної пенсії, б) додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно з ч.1 ст.54 Закону № 796-ХІІ пенсії по інвалідності, яка наступила внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії в зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, отриманого в зоні відчуження в 1986-1990рр. в розмірі відшкодування фактичної шкоди здоров`ю, який визначається у відповідності з Законодавством.

Пунктом 4 статті 54 Закону №796-ХІІ (в редакції від 9 липня 2007 року) та рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008) визначено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по ІІ групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону № 796-ХІІ особам, віднесеним до категорії І , які є інвалідами II групи, призначається щомісячна додаткова пенсія у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

Виплата додаткової пенсії відповідно до ст.53 Закону №796-ХІІ здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Позивач оскаржує дії відповідача щодо недоплати з 03 серпня 2010 (дата встановлення 2 групи інвалідності) відповідно до вимог статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розміру основної пенсії у розмір 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії 75 % мінімальної пенсії за віком.

Встановлено, що постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 22.03.2011 у справі №2а-950/11 визнано протиправним дії управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі в частині визначення розміру ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю за період з 01.09.2010 по 31.12.2010 протиправними. Зобов`язано провести нарахування та виплату ОСОБА_1 з 01.09.2010 по 31.12.2010 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, як інваліду 2 групи, щодо якого встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, виходячи з розміру, встановленого ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що становить 75% мінімальної пенсії за віком, яка дорівнює прожитковому мінімуму для непрацездатних осіб, визначеним Законом України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" щомісячно.

Постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 17.08.2011 у справі №2а-12338/11 визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі по застосуванню постанови КМУ №530 від 28.05.2008 в частині визначення ОСОБА_1 розміру додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, за період з 01.01.2011 по 31.03.2011. Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі провести донарахування та виплату ОСОБА_1 за період з 1 січня 2011 року по 31 березня 2011 року додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, визначеному ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює 75 % мінімальної пенсії за віком, яка визначається на рівні прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, встановленим Законом України "Про Державний бюджет України на 2011 рік", щомісячно.

Постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 21.02.2012 у справі №617-1931/12, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 18.02.2013 зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі провести донарахування та виплату ОСОБА_1 :

- за період з 15.06.11 року по 22.07.11 року основної пенсії, як інваліду ІІ-ї групи, щодо якої встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, виходячи із розміру, встановленого ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що становить не менше 8 мінімальних пенсій за віком, яка дорівнює прожитковому мінімуму для непрацездатних осіб, визначеним Законом України "Про державний бюджет України на 2011 рік", щомісячно;

- за період з 01.04.11 року по 22.07.11 року додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, як інваліду ІІ-ї групи, щодо якої встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, виходячи із розміру, встановленого ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що становить 75% мінімальної пенсії за віком, яка дорівнює прожитковому мінімуму для непрацездатних осіб, визначеним Законом України "Про державний бюджет України на 2011 рік", щомісячно;

- за період з 01.04.11 року по 22.07.11 року підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, у відповідності із ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розрахунку 2-х мінімальних заробітних плат, розмір якої визначено Законом України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" щомісячно.

Відповідно до ч.4 ст.79 КАСУ обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Аналіз зазначених судових рішень дає підстави вважати, що позивачу вже проведено перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, як інваліду ІІ-ї групи за 2010, 2011 роки, що свідчить про те, що позивач фактично повторно просить захистити її права, що є недопустимим, тому позовні вимоги у цій частині задоволенню не підтягають.

До того ж, на підставі заяви позивача від 15.06.2011 відповідач перевів її на інший вид пенсії - пенсії по інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з наслідками аварії на ЧАЕС, яка була призначена та виплачувалась в розмірі відшкодування фактичних збитків згідно з положеннями ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Відтак, вимоги про перерахунок такої пенсії з 03.08.2010 є безпідставними.

Перерахунок такої пенсії проведено у розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком, яка дорівнює прожитковому мінімуму для непрацездатних осіб, визначеним Законом України "Про державний бюджет України на 2011 рік з 15.06.11 по 22.07.11 на підставі постанови Овруцького районного суду Житомирської області від 21.02.2012 у справі №617-1931/12 .

Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" від 4 червня 2011 року № 3491-VI, який набрав чинності 19 червня 2011 року, зокрема пунктом сім частиною першою зазначеного Закону, Прикінцеві положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" доповнено пунктом чотири, яким встановлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", стаття 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", статей 14, 22, 37 та частиною третьою статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року норми пункту четвертого Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" визнано такими, що відповідають Конституції України, тобто є конституційними.

Кабінетом Міністрів України постановою від 23.11.2011 № 1210 затверджений Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, (далі Порядок № 1210), який визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Приписами абз. 4 пп. 1 п. 11 Порядку № 1210 передбачено, що мінімальний розмір пенсії становить для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї осіб з інвалідністю II групи 160% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виплачується особам, що належать до категорії 1 особам з інвалідністю II групи у розмірі 379,60 грн (підпункт 1 абзацу першого пункту 13 Порядку № 1210).

У відповідності до вимог п. 3 ст. 116 Конституції України Кабінет Міністрів України забезпечує проведення фінансової, цінової, інвестиційної та податкової політики; політики у сферах праці й зайнятості населення, соціального захисту, освіти, науки і культури, охорони природи, екологічної безпеки і природокористування.

Суд звертає увагу, що рішеннями Конституційного Суду України від 26.12.2011 №20-рп/2011 та від 25.01.2012 № 3-рп/2012 підтверджена конституційність повноважень Кабінету Міністрів України щодо реалізації політики у сфері соціального захисту, в тому числі регулювання порядку та розмірів соціальних виплат і допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, виходячи з фінансових можливостей держави.

Із набуттям чинності Закону України від 28 грудня 2014 року № 79-VIII "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин", Кабінету Міністрів України надано повноваження щодо визначення розміру виплат передбачених, зокрема, статтями 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Враховуючи викладене, здійснюючи виплату позивачу пенсії та доплати у порядку та розмірах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 27 листопада 2011 року №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відповідач діяв правомірно.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалі від 18.09.2018 у справі № 496/125/17 (К/9901/4843/18) та постанові від 19.06.2018 у справі № 344/14522/17 (К/9901/50716/18).

Щодо доводів про те, що зміни в редакції Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", звужують права громадян та суперечать Конституції України, колегія суддів зазначає, що вказані зміни не визнані Конституційним Судом України неконституційними, а тому є чинними та обов`язковими для виконання в спірний період часу.

Частиною 2 ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статей 1, 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують, як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 28 рішення Європейського суду з прав людини "Валентина Ніканорівна Великода проти України" від 03 червня 2014 року (заява № 43331/12) зазначено про те, що зменшення розміру пенсійного забезпечення не є порушенням права власності у розумінні Протоколу № 1, оскільки таке зменшення відбувається шляхом внесення законодавчих змін до акта, яким встановлено таке право власності. Суд зауважив, що першою і найважливішою вимогою статті 1 Протоколу № 1 є те, що будь-яке втручання з боку державних органів в мирне володіння майном, повинно бути законним і що воно повинне переслідувати законну мету в інтересах суспільства. Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним переслідуваній меті. Іншими словами, необхідно знайти справедливий баланс до вимог загальних інтересів спільноти та вимог захисту основних прав особистості. Необхідний баланс не буде знайдений, якщо особі або особам доводиться нести індивідуальний і надмірний тягар. Зменшення розміру пенсії могло бути обумовлено міркуваннями економічної політики та фінансових труднощів, з якими зіткнулася Україна.

Цим же рішенням Європейський суд з прав людини підтвердив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Отже, зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02 липня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Мацький Є.М. Сушко О.О.