Справа № 695/1507/19
Суддя: М.А. Білоноженко
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року справа № 695/1507/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Білоноженко М.А.,

за участю:

секретаря судового засідання - Кучеренко І.О.,

позивача - ОСОБА_1 (особисто)

представника відповідача - Пугач Л.М. (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними дій та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу,

ВСТАНОВИВ:

12.06.2019р. до Черкаського окружного адміністративного суду надійшла з Чорнобаївського районного суду Черкаської області адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 (далі - позивач)) до Начальника Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області - Завгородського Володимира Івановича (вул. Хрещатик, 223, м. Черкаси, 18000 (далі - відповідач)), в якому позивач просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо складення постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу;

- скасувати постанову відповідача про застосування адміністративно-господарського штрафу від 09.04.2019р. №113055.

В обґрунтування позовних вимог, викладених у позовній заяві, зазначено, що посадовими особами відповідача за результатами складення Акту перевірки винесено постанову про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу. Позивачем зазначено, що 21.02.2019р. позивачем здійснено приватну поїздку автомобілем "RENAULT" д.н.з. НОМЕР_1 до м. Сміла, при цьому посадовим особам відповідача повідомлено, що ним не здійснюється вантажне перевезення будь-якого вантажу. Крім того, як на підставу із зверненням до суду з даним позовом позивачем вказано, що у відповідності до п. 5.4 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку №340 від 07.06.2010р., співробітники відповідача здійснюють перевірки щодо наявності встановлених тахографів виключно на транспортних засобах, якими здійснюються міжнародні автомобільні перевезення. З урахуванням зазначеного, постанову про накладення адміністративно-господарського штрафу вважає протиправною а позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити.

10.05.2019р. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області відкрито провадження в даній адміністративній справі.

07.06.2019р. ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області передано дану адміністративну справу для розгляду до Черкаського окружного адміністративного суду.

18.06.2019р. позовну заяву, у зв`язку із наявними у ній недоліками, ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду залишено без руху.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 08.07.2019р. продовжено розгляд справи. Розгляд справи ухвалено провести за правилами загального позовного провадження та призначено судове засідання.

24.07.2019р. до суду надійшло клопотання про заміну відповідача у справі на належного за результатами розгляду якого протокольною ухвалою суду замінено відповідача на Державну службу України з безпеки на транспорті.

24.07.2019р. до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено про необгрунтованість позовних вимог та вказано про наявність підстав для відмови в задоволенні позову. В обгрунтування заперечень проти задоволення позовних вимог представником відповідача зазначено, що за результатами здійснення 21.02.2019 року державними інспекторами управління Укртрансінспекції у Черкаській області Медухою І.В. та Атамасем О. А. рейдової перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом було виявлено, що о 09 год. 08 хв. ОСОБА_1 за допомогою водія що не назвався, який керував транспортним засобом марки RENAULT д.н. НОМЕР_1 , надавав послуги з перевезення вантажів без оформлення документів, перелік яких передбачено ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2011 року №2344-ІІІ (далі - Закону України «Про автомобільний транспорт»), а саме: заповнених тахокарт у кількості, що передбачена законодавством, полісу обов`язкового особистого страхування водія від нещасних випадків на транспорті, чим порушено вимоги ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», наказу МТЗУ № 385 від 24.06.2010, про що складено акт проведення перевірки № 135641 від 21.02.2019 року. Крім того, зазначено, що у відповідності до п.3.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, водій транспортного засобу, обладнаного тахографом своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання а також має при собі: заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР. Також зазначено, що страхування від нещасних випадків на транспорті є обов`язковим видом страхування, а позивач як власник транспортного засобу зобов`язаний забезпечити наявність страхового полісу. З урахуванням зазначеного, представник відповідача зазначив про необгрунтованість позовних вимог та просив відмовити їх задоволенні.

В судовому засіданні представник відповідача просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

12.09.2019р. судом закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

У відповідності до свідоцтва серії В00 №703877, ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем та у відповідності до свідоцтва платника єдиного податку серії НОМЕР_2 видом господарської діяльності позивача є "діяльність автомобільного вантажного транспорту".

У відповідності до матеріалів справи, 18.02.2019р. Начальником управління Укртрансбезпеки у Черкаській області - Завгородським В.І. видано направлення на рейдову перевірку транспортних засобів на предмет дотримання вимог ЗУ "Про автомобільний траспорт" з терміном дії з 18.02.2019р. по 22.02.2019р.

21.02.2019р. головними спеціалістами управління Укртрансбезпеки у Черкаській області - Медухою І.В. та Атамась С.А. , за результатами здійснення перевірки складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №135641.

Висновками акту перевірки встановлено, що позивачем порушено вимоги ст. 35 ЗУ "Про дорожній рух", вимог Наказів Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010р. №340 та від 24.06.2010р. №385, а саме:

- здійснення послуг з перевезення вантажу без оформлення документів, перелік яких передбачено ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме заповнених тахокарт у кількості, що передбачена законодавством, полісу обов`язкового особистого страхування водія від нещасних випадків на транспорті.

На підставі висновків акту перевірки №135641, управлінням Укртрансбезпеки у Черкаській області було прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 09.04.2019р. № 113055, якою до позивача застосовано штраф у розмірі 1700,00 грн.

Вважаючи вищевказану постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду, за захистом порушених прав та інтересів зі сторони суб`єкта владних повноважень.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначено Законом України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-III (далі - Закон № 2344-III).

Статтею 1 Закону № 2344-III, визначено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 8 листопада року затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі - Порядок №1567), згідно якого державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

За змістом п. 2 Порядку №1567, державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Згідно з п. 15 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, під час проведення рейдової перевірки перевіряється: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону № 2344-ІІІ документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Згідно зі статтею 18 Закону № 2344-ІІІ з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

В силу статті 34 Закону № 2344-III, автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

Приписами частини другої статті 48 Закону № 2344-ІІІ визначені документи для здійснення внутрішніх перевезень вантажів, а саме: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Частиною восьмою статті 53 Закону № 2344-ІІІ, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин передбачено, що водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.

Так, згідно з пунктом 1.2 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07 червня 2010 року № 340 (далі - Положення № 340), це Положення встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - водії) та порядок його обліку.

Відповідно до пункту 1.3 Положення № 340 вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами (далі - ТЗ).

Пунктом 6.1 Положення № 340 встановлено, що автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км,вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Положеннями пункту 1.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом міністерства транспорту та зв`язку України від 24 червня 2010 року № 385(далі - Інструкція № 385) встановлено, що ця Інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР.

Згідно з пунктами 3.3, 3.6 Інструкції № 385, водій транспортного засобу, обладнаного тахографом зокрема: своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

Перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами, а також, наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа.

Частиною четвертою статті 6 Закону № 2344-III, державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Відповідно до п. 20 Порядку №1567, виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3 (п. 21 Порядку).

Статтею 60 Закону № 2344-III встановлена відповідальність автомобільних перевізників у вигляді адміністративно-господарських штрафів за порушення законодавства про автомобільний транспорт, зокрема, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 25 Порядку передбачено, що справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

В ході розгляду справи по суті, судом встановлено, що у відповідності до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/3299289, позивач є застрахованою особою. Термін дії полісу з 12.04.2018р. до 11.04.2019р.

Згідно протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу АК №442620, встановлено, що вантажність автотранспортного засобу "RENAULT" АЕ 420 становить 35,48 тонн.

Відповідно до протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу АК 442621 встановлено, що автотранспортний засіб "RENAULT" д.н.з. НОМЕР_1 має тахограф, марка - 1318.27, тип - аналоговий.

Суд зазначає, що обов`язок обладнання вантажних автомобілів з повною масою понад 3,5 тонн діючими та повіреними тахографами передбачений п.6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів №340.

Під час розгляду даної справи судом встановлено, що вищевказаний автомобіль, якому позивач здійснює перевезення вантажу, обладнано тахографом, проте забезпечення ведення тахокарт позивачем здіснено не було.

З цього приводу суд зазначає, що у відповідності до пунктів 3.3, 3.6 Інструкції № 385, водій транспортного засобу, обладнаного тахографом зокрема: своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа); має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР.

Таким чином, забезпечення заповнення і ведення тахокарт є невід`ємною частиною облаштування автомобіля тахографом.

З аналізу вказаних положень, суд доходить висновку, що вантажний автомобіль з повною масою понад 3,5 тонн має бути обладнаним діючим та повіреним тахографом а водій такого транспортного засобу має здійснювати дії щодо заміни, заповнення та належного зберігання тахокарт.

Крім того, суд зауважує, що вказані положення не містять посилань щодо їх дії виключно за умов здійснення перевізником вантажних перевезень. Обов`язок наявності та належного заповнення тахокарт покладається на водія у зв`язку із обладнанням автотранспортного засобу тахографом, з огляду на що посилання позивача на відсутність необхідності ведення та зберігання тахокарт з підстав не здійснення ним у момент перевірки вантажного перевезення, суд вважає не обгрунтованим.

Суд зазначає, що вимога посадових осіб управління Укртрансбезпеки у Черкаській області щодо пред`явлення належного ведення тахокарт є провомірною та відповідає вимогам закону, а доказів належного ведення тахокарт позивачем не надано а ні під час розгляду справи відповідачем, а ні під час судового розгляду.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду зробленого у постанові від 10.05.2019р. №816/124/17, заповнення щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку є щоденним обов`язком водія. Перевірка дотримання такого обов`язку проводиться в разі керування водієм відповідного транспортного засобу. У разі виявлення порушення водієм зазначеного вище обов`язку уповноважена особа має право накладати штраф за кожен випадок такого порушення.

Щодо посилання позивача на п. 5.4 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів №340, згідно якого Державною службою України з безпеки на транспорті здійснюється перевірка щодо наявності встановлених тахографів виключно на транспортних засобах, якими здійснюється міжнародні автомобільні перевезення, суд зазначає, що п. 5.4 виключено із вказаного Положення згідно з наказом Міністерства інфраструктури України від 29.12.2011 р. № 659, з огляду на що суд вважає вказане посилання позивача безпідставним та нормативно необгрунтованим.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі вищевказаного, суд доходить висновку, що дії посадової особи управління Укртрансбезпеки у Черкаській області щодо складення постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу є правомірними, та здійсненими в межах та у спосіб визначених законодавством, в зв`язку з чим позовні вимоги є не обгрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

У відповідності до положень ст. 139 КАС України, судові витрати, зі сплати судового збору не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст. 2, 5, 6, 14, 77, 241-246, 255, 263, 295, КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України через суд першої інстанції до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.А. Білоноженко

Повний текст рішення складено 16.10.2019р.