Справа № 824/1154/19-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2019-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 жовтня 2019 р. м. Чернівці Справа № 824/1154/19-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Лелюк О.П., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до державного реєстратора Реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції Скрипник Ірини Іванівни, Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до державного реєстратора Реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції Скрипник Ірини Іванівни, Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) №16938980 від 04 листопада 2014 року, прийняте державним реєстратором Реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції Скрипник Іриною Іванівною.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали шляхом подання позовної заяви у відповідності до вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

17 жовтня 2019 року позивачем подано до суду заяву на усунення недоліків позовної заяви.

Розглянувши подану позивачем позовну заяву суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 1 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Згідно пункту 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних та юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Судом встановлено, що 23 квітня 1997 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу приміщення № НОМЕР_1 , згідно підпункту 1.1 пункту 1 Продавець зобов`язується передати у власність Покупця приміщення взуттєвої майстерні, яке знаходиться у м. АДРЕСА_1 за адресою АДРЕСА_2 , а Покупець зобов`язується прийняти приміщення і сплатити ціну відповідно до умов, що визначені в цьому Договорі. Приміщення, площею 13,10 кв. м, що займає частину будинку (цегла) літ. А становить 6/100 ідеальну частку, складається з: приміщення 7-1-13,10 кв. м., що знаходиться в АДРЕСА_3 . АДРЕСА_2 , належить міській Раді народних депутатів на підставі рішення Чернівецького міськвиконкому №1401 від 24 листопада 1949 року, зареєстроване в Чернівецькому обласному бюро технічної інвентаризації та записане в реєстрову книгу №. Сторінка 21, за реєстром №1165.

15 вересня 1997 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 укладено договір дарування частини приміщення. Пунктом 1 даного Договору визначено, що «Даруватель» подарував, а «Обдарований» прийняв в дар ? (одну другу) частину приміщення взуттєвої майстерні 7-1 загальною площею 13.10 кв.м., що складає 6/100 (шість сотих) частини жилого будинку номер АДРЕСА_2 . На земельній ділянці розташовані: жилий АДРЕСА_4 літ АДРЕСА_5 , цегляний, загальною площею 217,30 кв.м.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та заяви про усунення недоліків, рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №16938980 від 04 листопада 2014 року (оскаржуваним рішенням) зареєстровано право приватної власності на 6/100 частин приміщення взуттєвої майстерні, що знаходиться в АДРЕСА_2 , за ОСОБА_6 .

Отже, позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора щодо реєстрації за ОСОБА_6 (третьою особою) права власності на нерухоме майно, а саме: на 6/100 частин приміщення взуттєвої майстерні, яким, на думку позивача, порушено його право власності на 3/100 частини від приміщення взуттєвої майстерні.

Указане свідчить про те, що даний спір не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач, приймаючи оскаржуване рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за ОСОБА_6 , не мав публічно-правових відносин саме з позивачем.

Прийняте відповідачем рішення про державну реєстрацію стосувалось реєстрації прав на нерухоме майно іншої особи, а не позивача.

Відтак, даний спір є спором про цивільне право, тобто має приватноправовий характер, а саме є спором позивача та ОСОБА_6 щодо права на нерухоме майно (приміщення взуттєвої майстерні), яке підлягає державній реєстрації.

У зв`язку із цим суд зазначає, що заявлений позов має розглядатися як спір, що пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно (приміщення взуттєвої майстерні) іншою особою, за якою зареєстровано аналогічне право щодо цього ж нерухомого майна. Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено аналогічний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Участь державного реєстратора в якості співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушені прав) у спорі не змінює його цивільно-правового характеру.

Оскільки позивач не був заявником стосовно оскаржуваної реєстраційної дії, тобто останні були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, також вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято оспорюване рішення, здійснено оспорюваний запис.

Зазначена правова позиція неодноразово висловлювалась Великою Палатою Верховного Суду (постанови від 4 квітня 2018 року у справі № 817/1048/16, від 18 квітня 2018 року у справі № 804/1001/16, від 4 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16, від 20 вересня 2018 року у справі №822/3024/17, від 23 січня 2019 року у справі № 821/1297/17, від 03 липня 2019 року у справі №822/53/18).

Згідно частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи викладене та беручи до уваги наведену вище правову позицію Верховного Суду, суд приходить до висновку, що спір у цій справі не має ознак публічно-правового та не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Оскільки даний позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, то наявні правові підстави для відмови у відкритті провадження у цій справі.

Частиною шостою статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Відповідно до статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Порядок захисту права власності визначений главою 29 Цивільного кодексу України.

Відтак, дані спірні правовідносини мають вирішуватись в порядку цивільного судочинства.

Водночас суд звертає увагу позивача на те, що згідно пункту 3 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі.

Оскільки у відкритті провадження у даній справі відмовлено, то у разі звернення з клопотанням про повернення судового збору, сплаченого за даний позов згідно квитанції №44 від 04 жовтня 2019 року у розмірі 768,40 грн, такий буде повернено позивачу.

Керуючись статтями 170, 242, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції Скрипник Ірини Іванівни, Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення.

2. Роз`яснити позивачу право на звернення з цим позовом в порядку цивільного судочинства.

3. Роз`яснити, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Апеляційну скаргу на дану ухвалу може бути подано до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя О.П. Лелюк