Справа № 360/3359/19
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 жовтня 2019 року справа №360/3359/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Міронової Г.М., розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2019 року (повне судове рішення складено 20 серпня 2019 року у м. Сєвєродонецьку) у справі № 360/3359/19 (суддя в І інстанції Захарова О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконними та протиправними дій, визнання незаконним, протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

В липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив суд:

1) визнати незаконними та протиправними дії відповідача щодо не проведення повного розрахунку в день звільнення та виключення із списків особового складу військової частини та всіх видів грошового забезпечення;

2) визнати незаконними та протиправними дії відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу грошової компенсації відпустки як учаснику бойових дій за період з 2016 року по 2019 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 08 лютого 2019 року;

3) визнати незаконним, протиправним та скасувати наказ відповідача від 05.02.2019 за № 33, яким на позивача накладанню дисциплінарне стягнення «Сувора догана»;

4) визнати незаконними та протиправними дії відповідача в частині не надання відповіді на звернення від 06.02.2019 та не надання в день виключення із списків особового складу, та на протязі місяця наступних документів: довідки про безпосередню участь в АТО та ООС зам весь час служби у Військовій частині НОМЕР_1 ; довідки для центру занятості, про нарахування і виплату позивачу грошового забезпечення за весь час служби, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; копії грошового атестату; копії довідки про виплату додаткових видів грошового забезпечення, за весь час безперервної служби з урахуванням щомісячної премії та винагороди, винагороди за участь в АТО та ООС, матеріальної допомоги; розрахунку вислуги років для призначення пенсії; довідки про нарахування і виплату грошового забезпечення за весь час служби з урахуванням всіх доплат, премій винагород матеріальних допомог, одноразових премій, і окремим рядком утримання із грошового забезпечення;

5) зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2016 року по 2019 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 08 лютого 2019 року в розмірі 19 544,45 грн.;

6) зобов`язати відповідача надати обґрунтовану відповідь на звернення від 06.02.2019 та наступні документи: довідку про безпосередню участь в АТО та ООС за весь час служби у Військовій частині НОМЕР_1 ; довідку для центру занятості про нарахування і виплату грошового забезпечення за весь час служби, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; копію грошового атестату; копію довідки про виплату додаткових видів грошового забезпечення за весь час безперервної служби з урахуванням щомісячної премії та винагороди, винагороди за участь в АТО та ООС, матеріально допомоги, розрахунок вислуги років для призначення пенсії; довідку про нарахування і виплату грошового забезпечення за весь час служби з урахуванням всіх доплат, премій винагород матеріальних допомог, одноразових премій, і окремим рядком утримання із грошового забезпечення;

7) зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу суму середнього грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні з лав Національної гвардії України у запас та виключенням із списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення з 08.02.2019 до дня проведення повного розрахунку як грошового забезпечення, так і речового, виходячи з розміру середньоденного грошового забезпечення 349,02 грн. за кожний день затримки розрахунку при звільненні.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 31 липня 2019 року адміністративний позов було повернуто позивачу з підстав, передбачених пунктом 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), а саме у зв`язку з тим, що останнім не усунуті недоліки позовної заяви, яку було залишено без руху, у встановлений судом строк.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати ухвалу місцевого та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення останнім норм процесуального права.

В обґрунтуванні зазначено, що вимоги, викладені в ухвалі місцевого суду про залишення позовної заяви без руху, були необґрунтованими та безпідставними, а під час повернення позовної заяви суд взагалі не пересвідчився, що ним вжито вичерпних заходів для належного повідомлення позивача про необхідність виконання судового рішення та усунення недоліків позовної заяви. Також апелянт наголосив на тому, що суд першої інстанції, дійшовши висновку про порушення строку звернення до суду з відповідними позовними вимогами, не врахував перебування його на денному стаціонарі та постійному медичному нагляді внаслідок численних контузій, які він отримав під час захисту територіальної цілісності держави і забезпечення життя громадян України та не надав належну оцінку спірним правовідносинам.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Всі особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 311 КАС України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дійшов висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, виходячи з такого.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 31 липня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконними та протиправними дій, визнання незаконним, протиправним та скасування наказу від 05.02.2019 № 33, зобов`язання вчинити певні дії - залишено без руху.

Запропоновано позивачу протягом п`яти календарних днів з дати отримання даної ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду:

- уточненої позовної заяви, оформленої з дотриманням вимог статей 160, 161 КАС України, та її копію для вручення відповідачу;

- належним чином засвідчених копій письмових доказів (документів), доданих до позовної заяви, для приєднання до матеріалів справи та надіслання відповідачу;

- обґрунтованого клопотання про поновлення строку на звернення до адміністративного суду разом з відповідними доказами.

Повертаючи позовну заяву, місцевий суд зазначив, що вимоги ухвали суду від 31 липня 2019 року про залишення позовної заяви без руху в частині надання заяви про поновлення строку звернення до суду, з зазначенням інших підстав для поновлення строку звернення до суду, позивачем не виконані, а наведені обґрунтування причин поважності пропуску звернення в заяві позивача №43130/2019 є аналогічними тим, що зазначені в клопотанні про поновлення строку звернення до суду, яке було додано до позовної заяви (знаходження на лікарняному), питання щодо їх неповажності вирішено судом в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 31.07.2019.

З такими висновками не погоджується колегія суддів, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частина перша статті 121 КАС України).

Частиною першою статті 123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Як встановлено апеляційним судом, з позовом, який датовано 24 липня 2019 року (а.с.19), ОСОБА_1 звернувся 26 липня 2019 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції (а.с.4).

Оскільки позивачем заявлено 7 позовних вимог та, враховуючи доводи апелянта, колегія суддів надає правову оцінку щодо дотримання строку звернення до суду по кожній такій вимозі.

Щодо позовної вимоги (нумерація тут і далі з позовної заяви):

2) про визнання незаконними та протиправними дії відповідача щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації відпустки як учаснику бойових дій за період з 2016 року по 2019 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 08 лютого 2019 року,

та вимоги, що випливає з неї

5) зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2016 року по 2019 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 08 лютого 2019 року в розмірі 19 544,45 грн.

Як вже було зазначено судом вище, відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина третя статті 122 КАС України).

Так, спеціальним законодавством прямо не врегульовано питання строків звернення до суду у зв`язку з порушенням відповідачем законодавства про оплату праці (виплату грошового забезпечення), однак за змістом пункту 3 розділу XXXI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року № 260, грошова компенсація виплачується за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки. Отже, право на отримання таких виплат не обмежується жодним строком.

Отже, колегія суддів вважає помилковими висновки місцевого суду щодо пропуску позивачем строку звернення до суду, оскільки стягнення сум компенсації за невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій не обмежені позовною давністю. На час відпустки, яка хоча і непов`язана з виконанням службових обов`язків, за особою зберігається заробітна плата (грошове забезпечення), такі виплати включаються до фонду заробітної плати і є невід`ємною його частиною. Це ж саме стосується і компенсації при звільненні за невикористані дні відпустки.

Аналогічна позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 360/3359/19 (номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 84153019).

Щодо позовної вимоги про

7) зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу суму середнього грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні з лав Національної гвардії України у запас та виключенням із списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення з 08.02.2019 до дня проведення повного розрахунку як грошового забезпечення, так і речового, виходячи з розміру середньоденного грошового забезпечення 349,02 грн. за кожний день затримки розрахунку при звільненні, які є пов`язаними, колегія суддів зазначає таке.

Така вимога прямо витікає з наведених вище двох позовних вимог (2) і (5), є похідною від них, оцінка дотримання строку звернення за якими надана апеляційним судом вище, отже в цьому випадку позивачем також не порушено строк звернення до суду.

Стосовно позовної вимоги

4) про визнання незаконними та протиправними дії відповідача в частині не надання відповіді на звернення від 06.02.2019 та не надання в день виключення із списків особового складу, та на протязі місяця відповідних документів,

та вимоги, що випливає з неї

6) зобов`язати відповідача надати обґрунтовану відповідь на звернення від 06.02.2019 та наступні документи: довідку про безпосередню участь в АТО та ООС за весь час служби у Військовій частині НОМЕР_1 ; довідку для центру занятості про нарахування і виплату грошового забезпечення за весь час служби, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; копію грошового атестату; копію довідки про виплату додаткових видів грошового забезпечення за весь час безперервної служби з урахуванням щомісячної премії та винагороди, винагороди за участь в АТО та ООС, матеріально допомоги, розрахунок вислуги років для призначення пенсії; довідку про нарахування і виплату грошового забезпечення за весь час служби з урахуванням всіх доплат, премій винагород матеріальних допомог, одноразових премій, і окремим рядком утримання із грошового забезпечення,

слід зазначити таке.

В ухвалі Луганського окружного адміністративного суду від 31 липня 2019 року про залишення позову без руху, суд зазначив, що позивач звернувся з позовними вимогами про визнання протиправними дій в частині не надання відповіді на звернення від 06.02.2019 тільки 26 липня 2019 року, тобто з пропуском встановленого частиною п`ятою статті 122 КАС України строку звернення до адміністративного суду.

Частина 5 статті 122 КАС України визначає, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

В обґрунтуванні позовних вимог зазначено, що на звернення від 06.02.2019, про отримання якого відповідачем було зроблено відмітку з вхідним номером № 295 від 06.02.2019 про надання: довідки про безпосередню участь в АТО та ООС за весь час служби у Військовій частині НОМЕР_1 ; довідки для центру занятості, про нарахування і виплату позивачу грошового забезпечення за весь час служби, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; копії грошового атестату; копії довідки про виплату додаткових видів грошового забезпечення, за весь час безперервної служби з урахуванням щомісячної премії та винагороди, винагороди за участь в АТО та ООС, матеріальної допомоги; розрахунку вислуги років для призначення пенсії; довідки про нарахування і виплату грошового забезпечення за весь час служби з урахуванням всіх доплат, премій винагород матеріальних допомог, одноразових премій, і окремим рядком утримання із грошового забезпечення, відповідь Військовою частиною НОМЕР_1 до теперішнього часу ОСОБА_1 не надано (а.с.41).

Відповідно до частини 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За твердженням позивача, його права досі не поновлені, бездіяльність відповідача носить характер триваючої.

Відтак, колегія суддів дійшла висновку про те, що відлік строку звернення до суду починається з моменту коли особа дізналася або повинна була дізнатися про таке порушення своїх прав, а місцевим судом помилково застосовано до таких спірних правовідносин вимоги частини 5 статті 122 КАС України, яка встановлює місячний строк для звернення до суду.

Оскільки відповіді на звернення та відповідних документів, які стосуються безпосередньо проходження позивачем військової служби, відповідачем не надано, ОСОБА_1 не порушено встановлений процесуальним законом строк звернення до суду з такою позовною вимогою та з похідною вимогою про зобов`язання відповідача надати обґрунтовану відповідь на звернення від 06.02.2019 та перелічені вище документи.

Щодо доводів апелянта про дотримання ним строку звернення до суду, в тому числі й з вимогою

3) про визнання незаконним, протиправним та скасування наказу відповідача від 05.02.2019 за № 33, яким на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення «Сувора догана», колегія суддів зазначає таке.

Суд першої інстанції щодо цієї позовної вимоги також зазначив, що ОСОБА_1 звернувся за оскарженням наказу від 05.02.2019 № 33 з пропуском встановленого частиною п`ятою статті 122 КАС України строку звернення до адміністративного суду, мотивуючи такий висновок тим, що відзив на позовну заяву у справі № 360/445/19 поданий до Луганського окружного адміністративного суду 22.04.2019, отриманий позивачем 26.04.2019. Отже, про існування оскаржуваного наказу позивачу було відомо з 26.04.2019.

Проте, в матеріалах справи наявний лише документ Луганського окружного адміністративного суду з резолюцією судді від 31.07.2019 про надходження на електрону адресу суду відзиву на адміністративний позов (а.с.34), роздрукованого з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» та копія фіскального чеку від 18.04.2019 № 258 про направлення на адресу ОСОБА_1 рекомендованого листа.

Відзив Військової частини НОМЕР_1 на адміністративний позов у справі № 360/445/19 в матеріалах справи, яка переглядається апеляційним судом, відсутній.

Відтак, встановити факт ознайомлення позивача з наказом від 05.02.2019 № 33 неможливо, а належних та допустимих доказів існування такого факту, як ознайомлення позивача зі спірним наказом 26.04.2019, матеріали справи не містять.

За таких обставин апеляційний суд не може вважати обґрунтованим висновок місцевого суду щодо пропуску позивачем строку на звернення до суду з цією вимогою.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

В пункті 31 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Волошин проти України" (№15853/08) та пункті 22 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бацаніна проти Росії" (№3932/02) зазначено, що принцип рівності сторін вимагає "справедливого балансу між сторонами", і кожній стороні має бути надано відповідну можливість для представлення своєї справи в умовах, що не ставлять її у суттєво невигідне становище порівняно з її.

Відповідно до положень пункту 25 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (№ 63566/00), пункту 13 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Петриченко проти України" (№ 2586/07) та пункту 280 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (№42310/04), суд зобов`язаний оцінити кожен специфічний, доречний та важливий аргумент, а інакше він не виконує свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції.

Крім цього у пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини від 15 листопада 2007 року по справі "Бендерський проти України" (№ 22750/02) вказано, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи (… ). Конвенція не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (…). Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Враховуючи наведене вище, суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, повернувши позовну заяву з підстав, передбачених пунктом 9 частини четвертої статті 169 КАС України, а саме у зв`язку з тим, що останнім не усунуті недоліки позовної заяви, яку було залишено без руху, у встановлений судом строк, а саме без належного надання оцінки фактичним обставинам справи, що призвело до помилкового та передчасного прийняття такого судового рішення.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, в зв`язку з чим, ухвала суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі підлягає скасуванню, а справа підлягає направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Відповідно до ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 315, 316, 320, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2019 року у справі № 360/3359/19 скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Повне судове рішення 16 жовтня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. В. Сіваченко

Судді А. А. Блохін

Г. М. Міронова