Справа № 420/1437/19
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2019 р. Категорія 111030000м.ОдесаСправа № 420/1437/19
Головуючий в 1 інстанції: Андрухів В. В.

час і місце ухвалення: 13:03, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Семенюка Г.В.

суддів: Федусика А.Г. , Шляхтицького О.І.

при секретаріВишневській А.В.

за участю сторін:
ГУ ДФСХвостікова О.В. (довіреність)
ТОВНіц А.С. (адвокат, ордер)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС в Одеській області на Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «КВАНТ» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, мотивуючи його тим, що відсутні підстави стверджувати про затримку TOB Фірма «КВАНТ» сплати грошового зобов`язання у сумі 993712,4 грн., оскільки таке зобов`язання ніколи не декларувалось, не визначалось, та не узгоджувалось відповідно до вимог Податкового кодексу України.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 11.02.2019 року № .

Не погодившись з Рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДФС в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати Рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції надав перевагу доводам позивача, не прийнявши до уваги доказів позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «КВАНТ» зареєстроване 10.05.2000 року за №1 011249 (а.с. 12-16).

Основним видом економічної діяльності товариства з обмеженою відповідальністю Фірма КВАНТ є: Інші види перероблення та консервування фруктів і овочів (код КВЕД 10.39).

Посадовою особою ГУ ДФС в Одеській області на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 та у порядку абз. 2 п.76.3ст.76 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку ТОВ Фірма «КВАНТ» з питання своєчасності сплати податку на додану вартість за 2018 рік.

За результатами камеральної перевірки відповідачем складено акт від 17 січня 2019 року №123/15-32/12-10/13917208 «Про результати перевірки своєчасності сплати ТОВ Фірма «КВАНТ» за 2018 рік» (а.с. 8-9).

Відповідно до висновку акту, перевіркою встановлено, що товариством з обмеженою відповідальністю Фірма «КВАНТ» порушено терміни сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання з ПДВ протягом строків, визначених п.57.1 ст.57, п.203.2 ст.203 Податкового кодексу України.

11.02.2019 року на підставі вказаних висновків акту перевірки Головним управлінням ДФС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення № за платежем Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), яким за затримку на 16, 16, 16 календарних днів сплати ТОВ Фірма «КВАНТ» грошового зобов`язання в сумі 993712,40 грн., зобов`язано сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 99371,24 грн. (а.с. 10).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що на одну і ту саму суму податкового боргу відповідач двічі нарахував позивачу штрафні санкції за затримку погашення боргу, а потім як на суму нібито самостійно визначеного грошового зобов`язання, а тому наявні підстави для задоволення позову. Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду погоджується з означеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За нормами п. 75.1. ст.75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України визначено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Згідно зі ст.76 Податкового кодексу України, камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

У відповідності до п.п. 14.1.152 та 14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом;

податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом;

Відповідно до п.31.1 ст.31 Податкового кодексу України, строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Згідно п.38.1 ст.38 Податкового кодексу України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

У відповідності до п.п.49.18.1 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно п.п.56.17.5 п.56.17 ст.56 Податкового кодексу України, процедура адміністративного оскарження закінчується: днем звернення платника податків до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань, що оскаржувались.

Відповідно до п.56.18 ст.56 Податкового кодексу України, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до пунктів 203.1, 203.2 ст.203 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

З аналізу наведених норм ПК України, зокрема, п.57.1 ст.57, п.203.2 ст.203 цього Кодексу, на які відповідач посилається як на підставу прийняття оскаржуваного рішення, випливає, що самостійно визначене платником податку у податковій декларації грошове зобов`язання є узгодженим та підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім календарним днем граничного строку подання, зокрема, податкової декларації з ПДВ.

При цьому, граничний строк подання податкової декларації з ПДВ за звітний місяць двадцятий календарний день, що настає за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України, на яку відповідач також посилається в оскаржуваному рішенні, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Як вбачається з акту перевірки від 17 січня 2019 року №123/15-32/12-10/13917208, ТОВ Фірма КВАНТ, в порушення п.57.1 ст.57, п.203.2 ст.203 ПК України, несвоєчасно сплачені узгоджені суми податкових зобов`язань з ПДВ за 2018 рік, а саме:

- по податковому повідомленню-рішенню № від 09.10.2015 року, граничний термін сплати 09.10.2017 року, фактично сплачено 20.04.2018 року (16 днів затримки), сума несвоєчасно сплаченого грошового зобов`язання 396621,20 грн.;

- по податковому повідомленню-рішенню № від 09.10.2015 року, граничний термін сплати 09.10.2017 року, фактично сплачено 20.04.2018 року (16 днів затримки), сума несвоєчасно сплаченого грошового зобов`язання 100505 грн.;

- по уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок № від 04.06.2018 року, граничний термін сплати 04.06.2018 року, фактично сплачено 20.06.2018 року (16 днів затримки), сума несвоєчасно сплаченого грошового зобов`язання 496856,20 грн.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2016 року по справі № 815/4990/15, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2016 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю фірма Квант до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про скасування наказу, визнання незаконними дій щодо проведення перевірки, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень (а.с. 111-131).

Серед іншого, позивачем у вказаній справі оскаржувалося й податкове повідомлення-рішення від 09.10.2015 року № про донарахування основного зобов`язання з ПДВ 402017 грн. та штрафних санкцій у сумі 100505 грн.

Граничний термін сплати грошового зобов`язання згідно акту камеральної перевірки від 17 січня 2019 року №123/15-32/12-10/13917208 вказано 09.10.2015 року, дата фактичної сплати 20.04.2018 року.

При цьому, затримка сплати грошового зобов`язання відповідно до наведених у цьому акті перевірки термінів фактично складає 924 дні (30 місяців 11 днів).

Разом з тим, виходячи з приписів п.56.18 ст.56, п.57.3 ст.57 ПК України, датою узгодження визначеного контролюючим органом у податковому повідомленні-рішенні № від 09.10.2015 року грошового зобов`язання є 30.03.2016 року (дата набрання судовим рішенням по справі №815/4990/15 законної сили), і граничний термін сплати цього грошового зобов`язання складає 10 календарних днів від вказаної дати (від 30.03.2016 року).

Однак, в акті перевірки відповідачем зазначено, що затримка сплати грошового зобов`язання за податковим повідомленням-рішенням № від 09.10.2015 року складає 16 днів.

Зазначена сума грошового зобов`язання була внесена відповідачем до облікової картки платника ТОВ Фірма «Квант» лише 03.04.2018 року в загальній сумі 402017 грн. (оскільки у позивача була переплата в розмірі 5665,85 грн.), а не у 2016 року після набрання рішенням законної сили, що підтверджується наявними у справі копіями облікових карток платника по ПДВ за 2016-2018 роки (а.с. 39-42, 106-110).

Сума боргу, яка виникла за податковим повідомленням-рішенням № від 09.10.2015 року це фактично та ж сама сума, яка була відображена позивачем в уточнюючому розрахунку, який було подано 04.06.2018 року, період, що уточнюється березень 2018 року (а.с. 43-44).

Крім того, у суді першої інстанції представник позивача Проскурякова Т.В., яка є бухгалтером підприємства, пояснила, що після внесення 03.04.2018 року до облікової картки платника контролюючим органом суми податкового боргу за податковим повідомленням-рішенням від 09.10.2015 року № підприємство відобразило цю суму боргу у податковій звітності за березень 2018 року та відображенням у рядку 20.1 податкової декларації зарахувало у зменшення суми податкового боргу з ПДВ 550000 грн.

В подальшому, на вимогу інспектора податкового органу (через неможливість погашення цього боргу відображенням у рядку 20.1 декларації за березень) позивач 04.06.2018 року аналогічним способом «погасив борг» відображенням суми 502522 грн. у рядку 20.1 (зараховується у зменшення суми податкового боргу з ПДВ) у звітній податковій декларації з ПДВ за травень 2018 року (а.с. 137), та в цей же день, 04.06.2018 року здійснив коригування у податковій звітності за березень та квітень 2018 року, подавши два уточнюючі розрахунки податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок, уточнивши, зокрема, показник у рядку 20.1 (а.с. 43-44, 138-140).

Отже, на одну і ту саму суму податкового боргу відповідач двічі нарахував позивачу штрафні санкції за затримку погашення боргу спочатку як на суму боргу за податковим повідомленням-рішенням № від 09.10.2015 року, а потім як на суму нібито самостійно визначеного грошового зобов`язання.

Крім того, як зазначено вище, як термін фактичної сплати заборгованості, так і строк фактичної сплати, і відповідно строк затримки сплати в акті камеральної перевірки від 17 січня 2019 року №123/15-32/12-10/13917208 відповідачем зазначено невірно.

Отже, розрахунок, який зазначений відповідачем в акті перевірки і в розрахунку штрафної санкції до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення не відповідають фактичним обставинам.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що ГУ ДФС в Одеській області неправомірно застосовано до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірмі КВАНТ штраф у розмірі 99371,24 грн. (10% від 993712,40 грн.).

Статтею 77 КАС України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на встановлені судом обставини відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірність прийнятого ним податкового повідомлення-рішення від 11.02.2019 року № .

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «КВАНТ» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення належним чином обґрунтовані, підтверджені наявними матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги майже дублюють відзив на адміністративний позов (а.с. 36) були предметом дослідження в суді першої інстанції та висновків останнього не спростовують.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області, - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року по справі № 420/1437/19, - залишити без змін.

Стягнути до Державного бюджету (стягувачем є Державна судова адміністрація, отримувач коштів УДКСУ у м. Одесі Одеської області / Приморський р-н./ 22030101, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, рахунок UA6081007, код класифікації доходів бюджету 22030101) судовий збір в розмірі 2881,50 (дві тисячі вісімсот вісімдесят одна) грн. 50 коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДФС в Одеській області (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст Постанови складено 16 жовтня 2019 року.

Суддя-доповідач Семенюк Г.В.
Судді Федусик А.Г. Шляхтицький О.І.