Справа № 320/2562/19
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2019-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2019 року м. Київ № 320/2562/19

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Колеснікової І.С., при секретарі судового засідання Дишлевої О.І., за участю:

представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1 ,

від відповідача - Черномаза П.С.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до Головного управління ДПС у Київській області

про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулася фізична особа-підприємець ОСОБА_2 із позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, в якому просить суд:

- скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 12.03.2019 № Ф-279310-50 на суму 6 528, 20 грн. в повному обсязі.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено про безпідставність нарахування штрафу та пені на заборгованість по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, оскільки відповідачем не взято до уваги наявність переплати у позивача, у зв`язку із чим протиправно винесено спірну вимогу про сплату боргу (недоїмки) на загальну суму 6528, 20 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.05.2019 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11.06.2019 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання.

Відповідачем позов не визнано, 05.07.2019 представником відповідача подано відзив на позов, в якому зазначено, що у зв`язку із наявністю у позивача заборгованості по єдиному соціальному внеску, що обліковується на картці особового рахунку платника, відповідачем винесено рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (не перерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 04.02.2019, яким позивачеві нараховано суму штрафних санкцій у розмірі 4091, 21 грн. та пені у розмірі 2 436, 99 грн., а також сформовано та надіслано на адресу позивача податкову вимогу від 12.03.2019 №Ф-279310-50.

Протокольною ухвалою суду 10.07.2019 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.10.2019 замінено неналежного відповідача на правонаступника - Головне управління ДПС у Київській області.

Представник позивача у судовому засіданні 07.10.2019 позовні вимоги, викладені у позовній заяві підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 07.10.2019 обставини, викладені у відзиві на позов, підтримав, проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, розглянувши подані документи і матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, виходячи з такого.

11.10.2012 ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа - підприємець, що підтверджується копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та є платником єдиного податку за ставкою 5% (3 група), що підтверджується копією свідоцтва платника єдиного податку серії НОМЕР_1 .

Згідно копії повідомлення про взяття на облік платника єдиного внеску, ОСОБА_2 взято на облік в органі Пенсійного фонду України у м. Біла Церква 12.10.2012.

Основним видом діяльності за КВЕД визначено видання комп`ютерних ігор.

Станом на 28.02.2019 згідно облікових даних інформаційної системи органу доходів і зборів за позивачем рахувався податковий борг у сумі 6 528, 20 грн., що виник в результаті несплати нарахованих зобов`язань по єдиному внеску, витяги з якої долучено до матеріалів справи.

Позивачем направлено заяву до Білоцерківського управління Головного управління ДФС у Київській області щодо заборгованості по єдиному соціальному внеску.

Листом Головного управління ДФС у Київській області від 25.03.2019 №2687/10-36-5006 позивача повідомлено про наявність заборгованості станом на 25.03.2019 по єдиному соціальному внеску у розмірі 6528, 20 грн., а також про винесення рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату єдиного внеску від 08.11.2018 № на суму 2024, 19 грн. та від 04.02.2019 № на суму 6528, 20 грн.

Також, відповідачем сформовано та направлено на адресу позивача вимогу від 12.03.2019 № Ф-279310-50/3495 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування станом на 28.02.2019 в розмірі 6528,20 грн., з якої штраф складає 4091,21 грн. та пеня у розмірі 2436,99 грн.

Не погодившись із винесеною вимогою, 01.04.2019 позивачем направлено до Державної фіскальної служби України скаргу на вказану податкову вимогу.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 26.04.2019 №20383/6/99-99-11-05-02-25 про результати розгляду скарги вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДФС у Київській області від 12.03.2019 №Ф-279310-50/3495 залишено без змін, а скаргу позивача від 01.04.2019 №б/н - без задоволення (а.с. 6-7).

Вважаючи вимогу протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон №2464-VI).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону №2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно пункту 4 частини першої статті 4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Частиною четвертою статті 8 Закону №2464-VI визначено, що порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Облік нарахованих і сплачених сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування здійснюється контролюючим органом в інтегрованій картці платника, що відкривається за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися платниками.

В силу приписів пункту 1 та 4 частини другої статті 6, абзацу 1 і 2 частини восьмої, частин одинадцятої та дванадцятої статті 9 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Зокрема, платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов`язаннями із сплати єдиного внеску зобов`язань із сплати податків, інших обов`язкових платежів, передбачених законом, або зобов`язань перед іншими кредиторами зобов`язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов`язаннями, крім зобов`язань з виплати заробітної плати (доходу).

В розумінні пункту 6 частини першої статті 1 Закону № 2464-VI сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або несплачена у строки, встановлені цим Законом, є недоїмкою.

Частинами другою та третьою статті 25 Закону № 2464-VI встановлено, що у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. При цьому, суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Відповідно до частин десятої та одинадцятої статті 25 Закону №2464-VI, на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу. Орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Як визначено у частині чотирнадцятій статті 25 Закону №2464-VI, про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Суми пені та штрафів, передбачених цим Законом, підлягають сплаті платником єдиного внеску протягом десяти календарних днів після надходження відповідного рішення. Зазначені суми зараховуються на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для зарахування єдиного внеску. При цьому платник у зазначений строк має право оскаржити таке рішення до органу доходів і зборів вищого рівня або до суду з одночасним обов`язковим письмовим повідомленням про це територіального органу доходів і зборів, яким прийнято це рішення.

Оскарження рішення органу доходів і зборів про застосування фінансових санкцій зупиняє перебіг строку їх сплати до винесення органом доходів і зборів вищого рівня та/або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або судом рішення у справі. Строк сплати фінансових санкцій також зупиняється до ухвалення судом рішення у разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату недоїмки, якщо застосування фінансових санкцій пов`язано з виникненням або несвоєчасною сплатою суми недоїмки.

Порядок, строки та процедура оскарження вимоги про сплату єдиного внеску поширюються на оскарження рішень органу доходів і зборів щодо нарахування пені та застосування штрафів.

Суми штрафів та нарахованої пені, застосованих за порушення порядку та строків нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску, стягуються в такому самому порядку, що і суми недоїмки із сплати єдиного внеску.

Суми штрафів та нарахованої пені включаються до вимоги про сплату недоїмки, якщо їх застосування пов`язано з виникненням та сплатою недоїмки.

Процедура нарахування і сплати єдиного внеску, визначеними Законом України №2464-VI, нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів визначена Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року № 449 (далі - Інструкція № 449).

Відповідно до пункту 3 абзаців 1, 2 5-7 розділу VI Інструкції № 449, органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Орган доходів і зборів надсилає (вручає) вимогу про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску протягом трьох робочих днів з дня її винесення.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Вимога про сплату боргу (недоїмки), крім загальних реквізитів, має містити відомості про розмір боргу, в тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом.

Згідно пункту 4 розділу VI Інструкції № 449, вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно додатку 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Отже, чинним законодавством надано право податковому органу нарахувати єдиний внесок з облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів без складання акту перевірки.

Позивач є платником єдиного внеску, а відповідач вправі обчислювати суми єдиного внеску, не нараховані і не сплачені платником сум єдиного внеску, та зазначати це у вимозі про сплату боргу (недоїмки).

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (частина дванадцять статті 9 Закону).

Отже, платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. За несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску накладається штраф та нараховується пеня про що посадова особа органу доходів і зборів приймає рішення. Строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Матеріали справи свідчать, що позивачем 28.12.2018 сплачено до бюджету в рахунок погашення недоїмки 2100, 00 грн., що підтверджується квитанцією №92 від 28.12.2018 та 21.01.2019 сплачено 2312, 25 грн., що підтверджується платіжним дорученням №323 від 21.01.2019.

Відповідачем не заперечено факту надходження від позивача вказаних платежів, втім ці платежі зараховано в рахунок погашення заборгованості позивача попередніх періодів у зв`язку із несвоєчасною сплатою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 10.02.2014 по 15.01.2019, яку підприємцем самостійно не погашено.

Судом встановлено, що 04.02.2019 уповноваженою особою Головного управління ДФС у Київській області прийнято рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким до позивача за період з 10.02.2014 по 15.01.2019 застосовано штраф у розмірі 4091,21 грн. та нараховано пеню у розмірі 2436,99 грн.

Вказане рішення отримано позивачем 12.02.2019, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового перекладу, наявною в матеріалах справи.

Оскільки вказане рішення не оскаржувалося позивачем у встановлені законом строки, визначені ним суми штрафних санкцій та пені набули статусу узгоджених.

Суму, зазначену у рішенні від 04.02.2019 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску позивачем у встановленому порядку не сплачено, відтак, у зв`язку з невиконанням позивачем законодавчо встановленого обов`язку з нарахування та сплати єдиного соціального внеску станом на 28.02.2019 відповідачем прийнято (сформовано) вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 12.03.2019 №Ф-279310-50/3495 у розмірі 6528,20 грн. (а.с. 8).

Згідно розрахунку боргу до вказаної вимоги увійшла сума 4091, 21 грн. на підставі рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску від 04.02.2019 № та пеня у сумі 2436,99 грн.

Вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 12.03.2019 №Ф-279310-50/3495 отримано позивачем 29.03.2019, що підтверджується матеріалами справи.

Як свідчать дані інтегрованої картки ОСОБА_2 , сплачені ним в 2014-2019 роках поточні платежі з єдиного внеску зараховано контролюючим органом в рахунок зменшення заборгованості попередніх періодів.

Такі дії контролюючого органу є правомірними та випливають із повноважень, наданих Законом № 2464-VI та Інструкцією № 449. Відомостями інтегрованої картки позивача та наданим відповідачем розрахунком підтверджено, що станом на 28.02.2019 заборгованість позивача становить 6528,20 грн. (а.с. 69 - 71).

Отже, наявність у позивача боргу по сплаті єдиного соціального внеску повністю підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, зокрема, карткою особового рахунку платника - фізичної особи-підприємця.

Відтак, у контролюючого органу наявні підстави для формування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 12.03.2019 №Ф-279310-50/3495 на вказану суму.

За приписами частини другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Згідно частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, законом унормовано покладення обов`язку на сторін доведення суду обґрунтованості своїх тверджень або заперечень.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувану вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 12.03.2019 №Ф-279310-50/3495 сформовано контролюючим органом правомірно.

Належних і достатніх доказів, які б спростовували доводи відповідача, позивачем під час розгляду справи не надано.

Системно проаналізувавши приписи законодавство України, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для їх розподілу, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 9, 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1.У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Київській області (, адреса місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Народного ополчення, 5-А) про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), - відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення- 16 жовтня 2019 р.

Суддя Колеснікова І.С.