Справа № 400/3366/19
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

15 жовтня 2019 р. № 400/3366/19
м. Миколаїв

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Гордієнко Т. О., ознайомившись з

адміністративним позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Приватного нотаріусу Дніпропетровського нотаріального округу Верби Віталія Миколайовича, пр-т Пушкіна, 35/1-А, м. Дніпро, 49101

про:визнання протиправним та скасування рішення від 30.12.2017 р. № 39065314; скасування державної реєстрації права власності; скасування запису від 27.12.2017 р. № 24255223 про державну реєстрацію права власності та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Приватного нотаріуса Дніпропетровського нотаріального округ Верби В.М. про визнання протиправним та скасування рішення № 39065314 від 30.12.2017 року про державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , за ПАТ КБ «Приватбанк»; скасування державної реєстрації права власності в Державному реєстрі прав на нерухоме майно (запис № 24255223 від 27.12.2017 року); скасування запису про державну реєстрацію права власності № 24255223 від 27.12.2017 року та зобов`язання внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації права власності.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 07.09.2007 року між позивачем та ПАТ КБ «Приватбанк» укладено кредитний договір.

З метою забезпечення виконання умов кредитного договору укладено договір іпотеки, згідно якого позивач надав в іпотеку Банку нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 , що належить позивачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу.

30.10.2015 ПАТ КБ «Приватбанк» уклав договір купівлі-продажу, згідно якого продав квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ТОВ «ЕСТЕЙТ СЕЛЛИНГ».

Ухвалою Южноукраїнського міського суду миколаївської області від 17.06.2016 року задоволено заяву про забезпечення позову: заборонено ТОВ "ЕСТЕЙТ СЕЛЛИНГ" проводити дії по відчуженню в будь-який спосіб та реєстрації, перереєстрації, внесення змін в реєстраційні дані, щодо права власності на квартиру АДРЕСА_1 , до вступу в законну силу рішення суду по цивільній справі № 201/4481/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСТЕЙТ СЕЛЛИНГ", третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу, про визнання договору купівлі продажу недійсним; заборонено Державній реєстраційній службі України здійснювати реєстрацію права власності на житлове приміщення - квартиру АДРЕСА_1 , до вступу в законну силу рішення суду по цивільній справі № 201/4481/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСТЕЙТ СЕЛЛИНГ", третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу, про визнання договору купівлі продажу недійсним.

Заочним рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області (яке залишене без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 25.07.2019 року) визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений між ПАТ КБ «Приватбанк» та ТОВ «ЕСТЕЙТ СЕЛЛИНГ».

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частинами 1 та 3 ст.19 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; та інші.

Адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Отже, до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг;

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

За правилами ч.1 ст.19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Спірні правовідносини виникли, здебільшого, між позивачем та ПАТ КБ «Приватбанк» у зв`язку з невиконанням договірних зобов`язань і реалізацією прав іпотекодержателя на предмет іпотеки, а отже, існує спір про право, що виключає можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства. Такий спір має вирішуватися судами за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі №815/6956/15 та від 30.01.2019 року у справі №755/10947/17.

За практикою Європейського суду з прав людини (наприклад рішення у справі "Сокуренко і Стригун проти України") суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Позивач не позбавлений права звернутися з позовними вимогами в порядку цивільного судочинства до місцевого суду для захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Враховуючи викладене, керуючись п.1 ч.1 ст.170, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі

2. Копію ухвали про відмову у відкритті провадження у справі надіслати особі, яка подала позовну заяву разом із усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею в порядку ст. 256 КАС України.

Апеляційна скарга на цю ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання) в порядку, визначеному ст.ст. 295-297 з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень КАС України.

Суддя Т. О. Гордієнко