Справа № 1140/2208/18
Суддя: О.С. Петренко
Дата ухвалення: 2019-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 року справа № 1140/2208/18

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Петренко О.С., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Гірник", вул. Воронова,1, с. Марто-Іванівка, м. Олександрія, Кіровоградська область

до відповідача: Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, вул. Ак. Корльова,26,м. Кропивницький,25030

третя особа Олександрійська міська рада Кіровоградської області, пр. Соборний,59, м. Олександрія, Кіровоградська область,28000

про визнання неправомірними дій, -

ВСТАНОВИВ:

СГТОВ "Гірник" звернулося до суду з адміністративним позовом (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 07.10.2019 року), в якому, просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області щодо застосування коефіцієнту, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), коефіцієнтів, які характеризують місце розташування земельної ділянки (Км, Км3) та визначенні нормативної грошової оцінки земельної ділянки в розмірі 2015 рік 4270472,17 грн.; 2016 рік 6119915,40 грн.; 2017 рік 6487151,35 грн. при формуванні витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 04.10.2017р. №1526 (за 2015; 2016; 2017 роки) на земельну ділянку, кадастровий номер :16:708:0021,площею 2,4344 га, місцезнаходження м. Олександрія, вул. Звенигородське шосе,12;

- визнати протиправними і скасувати витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 04.10.2017р. №1526 (за 2015; 2016 та 2017 роки), видані управлінням Держгеокадастру в Олександрійському районі Кіровоградської області.

Ухвалою суду від 22 серпня 2018 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.1).

Ухвалою суду від 18.10.2018 року призначено експертизу по справі з питань землеустрою(т.1, а.с. 162-164).

Ухвалою суду від 07 травня 2019 року поновлено провадження в справі, за клопотання представника позивача призначено експертизу у справі №1140/2208/18 (т.2,а.с.80-82).

Ухвалою суду від 26.07.2019 року погоджено строки проведення експертизи, провадження в справі зупинено (т.2,ас.157-158).

10.09.2019 року на адресу суду надійшов висновок експерта (т.2,а.с.166-186).

Ухвалою суду від 07.10.2019 року провадження в справі поновлено.

Від відповідача до суду надано відзив на адміністративний позов, в якому останній просив суд в задоволені позовних вимог відмовити, оскільки нормами чинного законодавства не передбачено можливості скасування витягів з технічної документації (т.1,ас.145-147).

Від представника третьої особи до суду надійшли письмові пояснення, в яких зазначено про заперечення проти позову (т.2,а.с.106-111).

В судове засідання, представники сторін, належним чином повідомлені про час, дату та місце судового розгляду справи, не прибули, подавши клопотання про подальший розгляд справи за їх відсутності.

Керуючись приписами ч.9 ст.205, ч.4 ст.229 КАС України суд вважає за можливе провести розгляд справи у порядку письмового провадження за наявними у матеріалах справи доказами.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сільськогосподарське ТОВ "Гірник" використовує земельну ділянку, розташовану за адресою - м. Олександрія, вул. Звенигородське шосе,12, відповідно до рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 08.02.1978р. №69. Вказаним рішенням, зокрема, було виділено та зареєстровано за відділом робітничого постачання ВО Олександріявугілля земельну ділянку, площею 2,71 га, що розташована за адресою м. Олександрія, вул. Звенигородське шосе,12. Відповідно до зазначеного рішення, Олександрійським БТІ було видано державний акт на право постійного користування землею та проведено реєстрацію права користування земельною ділянкою за відділом робітничого постачання (ОРСа) ВО "Олександріявугілля", площею 2,71 га, за адресою м. Олександрія, вул. Звенигородське шосе,12, про що здійснено запис в Державній книзі реєстрації землекористувачів за №40 від 05.04.1978 р. (т.1,а.с.31-47).

Наказом Міністерства вугільної промисловості СРСР Олександрійське ВО по добуванню вугілля "Олександріявугілля" №196 від 18.12.1990 року, в межах одного підприємства було передано нежитлові будівлі балансу ОРСа ВО "Олександріявугілля" на баланс підсобного господарства "Гірник" ВО "Олександріявугілля" приміщення з холодильним обладнанням мілко оптової бази та м`ясорибокоптильний цех.

Отже, при переході права власності на нежитлові будівлі в межах одного підприємства "ВО Олександріявугілля", підсобне господарство "Гірник" ВО "Олександріявугілля" набуло право постійного користування земельною ділянкою за переданими спорудами, розташованими за адресою вул. Звенигородське шосе,12.

В подальшому ПГ "Гірник" реорганізовано в КСП "Гірник", а КСП "Гірник" було реорганізовано в СТОВ "Гірник".

Позивач зазначив, що з урахуванням наведеного вище, підприємство правомірно користувалось вищевказаною земельною ділянкою на праві постійного користування.

09.02.2018 року господарським судом Кіровоградської області було відкрито провадження в справі №912/249/18, відповідно до позовної заяви Олександрійської міської ради про стягнення з СГТОВ "Гірник" заподіяних збитків у вигляді неодержаних доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки, кадастровий номер :16:708:0021, площею 2,4344 га, що розташована за адресою Кіровоградська область, м. Олександрія, Звенигородське шосе,12.

Так, комісією по визначенню розміру збитків Олександрійської міської ради завданих зволіканням землекористувачів оформити права на земельні ділянки під об`єктами нерухомого майна приватної власності, згідно протоколу №8 від 16.11.2017 року та складеного до цього протоколу комісії акту з визначення та відшкодування збитків власнику землі від 06.10.2017 року СТОВ "Гірник", як власнику нежитлових будівель по вул. Звенигородське шосе,12 були визначені збитки, завдані власнику землі територіальній громаді м. Олександрії в особі Олександрійської міської ради за останні роки в розмірі 457680,64 грн.

При визначені збитків, комісія виходила з того, що СТОВ "Гірник" є власником нежитлових будівель по вул. Звенигородське АДРЕСА_1 ,12 на підставі рішення Олександрійського міськрайонного суду від 11.12.2006 року та використовує земельну ділянку без правовстановлюючих документів. Площа землі, яка використовується 2,4344 га. Визначення СТОВ "Гірник" збитків комісією було мотивовано тим, що позивач використовує земельну ділянку без правовстановлюючих документів.

Також в обґрунтування розміру збитків, комісією використано витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №1526 від 04.10.2017 р., виданого Управлінням Держгеокадастру в Олександрійському районі Кіровоградської області за 2,17 грн., за 2,40 грн., за 2,35 грн.

Рішенням виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 16 11.2017 року №732 "Про затвердження протоколу та актів з визначення та відшкодування збитків власнику землі", затверджено протокол засідання комісії 8 від 06.10.2017року, затверджено акти з визначення та відшкодування збитків власнику землі щодо земельних ділянок, в тому числі земельної ділянки по вул. Звенигородське шосе,12, завданих позивачем в розмірі 457680,64 грн.

Отже, основою визначених комісією збитків СТОВ "Гірник" за період з 01.01.2015р. по 02.10.2017р. в розмірі 457680,64 грн. стали витяги з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, кадастровий номер :16:708:0021 за адресою м. Олександрія, вул. Звенигородське шосе,12, площею 2,4344 га.

Позивач зазначив, що витяги з нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки були сформовані на минулі періоди від дати їх формування 04.10.2017 року, тому при формуванні витягів повинен був застосовуватись Порядок, затверджений Наказом №18/15/11, на підставі якого розроблялась та затверджувалась технічна документація нормативної грошової оцінки земель, що проводилась в 2012 році в м. Олександрія.

Не погодившись з показниками, зазначеними у даному витязі з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.1 ст.206 Земельного кодексу України передбачено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка.

Згідно зі статтею ст.201 Земельного кодексу України, грошова оцінка земельних ділянок визначається на рентній основі.

Залежно від призначення та порядку проведення грошова оцінка земельних ділянок може бути нормативною і експертною.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель тощо.

Експертна грошова оцінка використовується при здійсненні цивільно-правових угод щодо земельних ділянок.

Грошова оцінка земельних ділянок проводиться за методикою, яка затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.289.1 ст.289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Правові засади проведення оцінки земель, професійної оціночної діяльності у сфері оцінки земель в Україні та спрямований на регулювання відносин, пов`язаних з процесом оцінки земель, забезпечення проведення оцінки земель, з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки земель, інформаційного забезпечення оподаткування та ринку земель регулюються Законом України "Про оцінку земель" №1378-IV від 11.12.2003 (далі за текстом - №1378-IV).

За статтею 1 Закону №1378-IV нормативна грошова оцінка земельних ділянок це капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами; рентний дохід (земельна рента) - дохід, який можна отримати із землі як фактора виробництва залежно від якості та місця розташування земельної ділянки.

Тобто, нормативна грошова оцінка залежить від доходу, який можна отримати від передбаченого використання конкретної земельної ділянки.

У відповідності до положень частин 1, 5 статті 5 Закону №1378-IV залежно від мети та методів проведення оцінка земель поділяється на такі види: бонітування ґрунтів; економічна оцінка земель; грошова оцінка земельних ділянок.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні (крім випадків спадкування спадкоємцями першої та другої черги за законом (як випадків спадкування ними за законом, так і випадків спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а також випадків спадкування власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою) та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

Відповідно до статті 13 Закону №1378-IV нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться в тому числі, у разі: визначення розміру земельного податку; визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності тощо.

Згідно із статтею 18 Закону №1378-IV нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться: розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років; розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7-10 років. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України "Про землеустрій".

Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель (частина 2 статті 20 Закону №1378-IV).

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.23 Закону №1378-IV технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністерство аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів відповідно до Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру затвердженого постановою КМУ від 14.01.2015 року №15 "Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру".

Відповідно до пп.36 п.4 даного Положення, Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань видає витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки.

Відповідно до ст.19 Земельного кодексу України, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

У відповідності до Земельного кодексу України, Закону України "Про оцінку земель", Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.95 №213 розроблено Порядок нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, який затверджений наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства аграрної політики України, Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, Української академії аграрних наук від 27.01.2006 №18/15/21/11, який був чинний на момент видачі позивачу спірного витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (далі за текстом - Порядок).

Відповідно до пункту 1.2 Порядку він регламентує механізм нормативної грошової оцінки земельних ділянок сільськогосподарського призначення та населених пунктів.

Згідно пункту 1.3 Порядку нормативна грошова оцінка земель використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва, а також під час розроблення показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

Пунктом 1.4 Порядку визначено, що інформаційною базою для нормативної грошової оцінки земель населених пунктів є їх генеральні плани та проекти планування і забудови населених пунктів, матеріали економічної оцінки території, матеріали інвентаризації земель населених пунктів, проекти забудови та розподілу території населених пунктів, місцеві правила забудови.

Згідно із пунктом 3.1 Порядку в основі нормативної грошової оцінки земель населених пунктів лежить капіталізація рентного доходу, що отримується залежно від місця розташування населеного пункту в загальнодержавній, регіональній і місцевій системах виробництва та розселення, облаштування його території та якості земель з урахуванням природно-кліматичних та інженерно-геологічних умов, архітектурно-ландшафтної та історико-культурної цінності, екологічного стану, функціонального використання земель.

Пункт 3.2 Порядку передбачає, що населені пункти включають землі всіх категорій за основним цільовим призначенням, які розташовуються в їх адміністративних межах. Нормативна грошова оцінка населених пунктів для всіх категорій земель та земельних ділянок (за винятком сільськогосподарських угідь) визначається згідно з формулою, яка передбачена в пункті 3.3 Порядку, складовою якої, серед іншого, є коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки - Кф.

Отже, з аналізу вищенаведених норм чинного законодавства вбачається, що нормативна грошова оцінка кожної окремої ділянки визначається в залежності від низки коефіцієнтів, що характеризують певну земельну ділянку. У витязі з технічної документації про нормативну грошову оцінку міститься інформація про застосування того чи іншого коефіцієнту до відповідної земельної ділянки, які формують нормативно грошову оцінку такої земельної ділянки.

Так, рішенням Олександрійської міської ради від 25.05.2012 №615 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м.Олександрії" затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель м.Олександрії, виготовлену ДП "Кіровоградський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою", встановлено середню (базову) вартість одного квадратного метра земель м.Олександрії у розмірі 111,86 грн/кв.м. Встановлено економіко-планувальне зонування м.Олександрії та значення зональних коефіцієнтів Км2. Встановлено грошову оцінку одного квадратного метра земель м.Олександрії різного функціонального використання у розрізі економіко-планувальних зон (т.1 а.с.11-18).

В додатку 3 до вказаного рішення №615 визначені коефіцієнти, які характеризують функціональне використання земельної ділянки (Кф) (т.1 а.с.17).

З оскаржуваного витягу вбачається, що він містить інформацію щодо земельної ділянки, кадастровий номер :16:708:0021, місцезнаходження м.Олександрія, Звенигородське шосе,12, зокрема:

1)- середня вартість земельної ділянки 111,86 грн./кв. м;

- економіко-планувальна зона 24;

- зональний коефіцієнт Км2 0,96;

- локальні коефіцієнти на місцезнаходження земельної ділянки у зоні магістралей підвищеного містоформувального значення 1,10; - не забезпечена централізованим теплопостачанням 0,95; - не забезпечена каналізацією 0,95, у прирейковій зоні 1,10;

- сукупний коефіцієнт КмЗ - 1,09;

- коефіцієнт Кф 1,2;

- коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки К (і) - 1,7898;

- нормативна грошова оцінка земельної ділянки 6 119 915,40 грн. (дата формування витягу 04.10.2017р.) (а.с.26).

2) -середня вартість земельної ділянки 111,86 грн./кв. м;

- економіко-планувальна зона 24;

- зональний коефіцієнт Км2 0,96;

- локальні коефіцієнти на місцезнаходження земельної ділянки у зоні магістралей підвищеного містоформувального значення 1,10; - не забезпечена централізованим теплопостачанням 0,95; - не забезпечена каналізацією 0,95, у прирейковій зоні 1,10;

- сукупний коефіцієнт КмЗ - 1,09;

- коефіцієнт Кф 1,2;

- коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки К (і) - 1,8972;

- нормативна грошова оцінка земельної ділянки 6 487 151,35 грн. (дата формування витягу 04.10.2017р.) (а.с.27).

3) середня вартість земельної ділянки 111,86 грн./кв. м;

- економіко-планувальна зона 24;

- зональний коефіцієнт Км2 0,96;

- локальні коефіцієнти на місцезнаходження земельної ділянки у зоні магістралей підвищеного містоформувального значення 1,10; - не забезпечена централізованим теплопостачанням 0,95; - не забезпечена каналізацією 0,95, у прирейковій зоні 1,10;

- сукупний коефіцієнт КмЗ - 1,09;

- коефіцієнт Кф 1,2;

- коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки К (і) - 1,249;

- нормативна грошова оцінка земельної ділянки 4 270 742,17 грн. (дата формування витягу 04.10.2017р.) (а.с.25).

Позивач, оскаржуючи зазначені витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки посилався на те, що дійсний розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням правильного значення сукупного коефіцієнта Км3 та коефіцієнта функціонального використання земельної ділянки Кф є меншим, порівняно з нормативною грошовою оцінкою земельної ділянки, яка визначена у витязі №1526 від 04.10.2017р.

Відповідно до висновоку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення експертизи з питань землеустрою №16556/19-41 від 04.09.2019 (т.2 а.с.168-186):

« 1.При формуванні витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 04.10.2017 №1526 станом на 2015, витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку від 04.10.2017 №1526 станом на 2016, витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 04.10.2017 №1526 станом на 2017, значення локального коефіцієнту, який враховує місце розташування земельної ділянки в межах економіко планувальної зони (Км3), та коефіцієнту, який характеризує місце розташування земельної ділянки (км), визначено не вірно.

При формуванні витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 04.10.2017 №1526 станом на 2016 та витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 04.10.2017 №1526 станом на 2017, значення коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки земель (Кі), визначено не вірно.

При формуванні витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 04.10.2017 року станом на 2015, витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 04.10.2017 №1526 станом на 2016 рік, витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 04.10.2017 №1526 станом на 2017 рік, значення коефіцієнту, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), визначено вірно.

2. Значення коефіцієнту, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) у витязі з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 04.10.2017 №1526 станом на 2015, витязі від 04.10.2017 №1526 станом на 2016, витязі з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 04.10.2017 №1526 станом на 2017 визначено відповідно до вимог нормативно правових актів з нормативної грошової оцінки земель.

Значення локального коефіцієнту, який враховує місце розташування земельної ділянки в межах економіко планувальної зони (Км3) та коефіцієнту, який характеризує місце розташування земельної ділянки (Км) у витязі з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 04.10.2017 №1526 станом на 2015, витязі з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 04.10.2017 №1526 станом на 2016, витязі з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 04.10.2017 №1526 станом на 2017, визначено не у відповідності до вимог нормативно правових актів з нормативної грошової оцінки земель.» (т.2,а.с.185).

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

При цьому, відповідно до ч.3 ст.90 КАС України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Допустимість як властивість доказів поєднує в собі декілька вимог. Доказ вважається допустимим, якщо він отриманий уповноваженим суб`єктом, з дотриманням належної процедури, та є закріпленим у відповідному джерелі.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 101 КАС України встановлено вимоги до висновку експерта, згідно якої висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ст.108 КАС України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивованим у судовому рішенні.

Проаналізувавши зміст вищевказаного висновку, суд дійшов висновку, що останній відповідає вимогам, встановленим КАС України, та не вбачає підстав для його відхилення та неврахування при вирішенні спору.

Так, при формуванні витягу 2015, витягу 2016 та витягу 2017 не застосовано значення коефіцієнту в межах санітарно захисної зони, яке згідно з таблицею 1.7 до Порядку №18/15/11 та додатку 7 до Порядку №489 має становити в діапазоні 0,80 0,96 .

Також, експертом встановлено, що при формуванні Витягу 2017р. застосовано значення коефіцієнту на знаходження земельної ділянки в межах зони не забезпеченій каналізацією.

При цьому, додатком 7 до Порядку №489 не передбачено застосування значення коефіцієнту на знаходження земельної ділянки в межах зони не забезпеченій каналізацією та не визначено значення вказаного коефіцієнту.

Отже, при формуванні витягу 2015р., витягу 2016р. та витягу 2017р. сукупний коефіцієнт Км3 визначено не вірно (т.2,а.с.181, зв.бік) (стор.28 висновку експерта).

Згідно з пп.3,3, 3.6 Порядку №18/15/21/11 коефіцієнт Км - це коефіцієнт, який характеризує місце розташування земельної ділянки, обумовлюється трьома групами рентоутворювальних факторів регіонального, зонального та локального характеру і обчислюється за формулою:

Км = Км1хКм2хКм3

Відповідно до пп.3,6 розділу ІІ Порядку №489 коефіцієнт Км це коефіцієнт, який характеризує місце розташування земельної ділянки, обумовлюється трьома групами рентоутворювальних факторів регіонального, зонального та локального характеру і обчислюється за формулою:

Км = Км1хКм2хКм3.

Тобто, Порядком №18/15/21/11 передбачалось, а Порядком №489 передбачено, що значення коефіцієнту Км визначалось / визначається з урахуванням значення коефіцієнту Км3.

Як встановлено у висновку експерта, при формуванні витягу 2015р., витягу 2016р. та витягу 2017р. значення коефіцієнту Км3 визначено не вірно, як наслідок, при формуванні вказаних витягів невірно визначено і значення коефіцієнта Км (стор. 33 висновку експерта) (т.2,а.с.184).

Індексація нормативної грошової оцінки земель це встановлений нормативно правовими актами України механізм підвищення нормативної грошової оцінки земельних ділянок, який дає можливість частково або повністю відшкодовувати відповідні втрати, що викликаються інфляційними процесами, і коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно, залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

У витязі 2015р., витязі 2016р. та витязі 2017р. зазначено, що значення коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки (Кі) станом на: 2015 рік становить 1,249; 2016 рік становить 1,7898; 2017 рік 1,8972.

Експертом зроблено висновок, що значення коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки земель (Кі) у витязі 2016р. та у витязі 2017р. визначено не вірно (стор.35 висновку експерта) (т.2,а.с.185).

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем в оскаржуваному витязі встановлені розміри зазначених локальних коефіцієнтів Км3, Км не у відповідності до Порядку.

На підставі ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем по справі, як суб`єктом владних повноважень, не виконано покладеного на нього обов`язку щодо доказування правомірності вчинення дій.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що дії Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області щодо застосування локального коефіцієнту, який враховує місце розташування земельної ділянки в межах економіко планувальної зони (Км3) та коефіцієнту , який характеризує місце розташування земельної ділянки (Км) при формуванні витягів №1526 від 04.10.2017 (станом на 2015), №1526 від 04.10.2017 (станом на 2016), №15267 від 04.10.2017 (станом на 2017); значення коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки земель (Кі) при формуванні витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 04.10.2017 №1526 (станом на 2016 та 2017) вчинено з порушенням вимог законодавства. Таким чином, позовні вимоги в даній частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір (п.1 ч.1 ст.4 КАС України).

Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (п.2 ч.2 ст.4 КАС України).

Індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (п.19 ч.1 ст.4 КАС України).

За правилами п.1 ч.1 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Термін "адміністративний акт" згідно з Резолюцією Комітету Міністрів Ради Європи (77)31 (прийнятою Комітетом Міністрів від 28.09.1977 на 275-му засіданні заступників міністрів) означає будь-який окремий захід або прийняте рішення, які за своїм характером безпосередньо впливають на права або інтереси як фізичних осіб, так і юридичних, в ході здійснення публічної влади.

Згідно статей 20, 23 Закону України "Про оцінку земель", за результатами нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Аналогічні положення закріплені у п.1 Розділу ІІІ "Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів", затвердженого 25.11.2016 наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №489, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.12.2016 за №1647/29777, що за результатами нормативної грошової оцінки земель складається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються за заявою зацікавленої особи (додаток 8) як витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (додаток 9).

З аналізу наведених правових норм вбачається, що витяг з технічної документації є документом, який оформлюється за результатом проведення нормативної грошової оцінки та відображає дані стосовно окремої земельної ділянки. Тобто витяг складається на основі розрахованих у встановленому порядку показників (коефіцієнтів), які визначені у технічній документації, що затверджується рішенням відповідної сільської, селищної або міської ради.

Отже, сформований витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №990 від 12.11.2015року, який позивач просить скасувати - не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні ст.ст.4, 19 КАС України, оскільки не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, а лише носить інформаційний характер, тому і не може бути скасованим.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 12 листопада 2018 року у справі №814/789/17.

Враховуючи наведене, в задоволенні даної позовної вимоги, суд вважає за необхідне відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.243 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з частинами 1, 3 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73- 78, 90, 139, 143, 242 - 246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Гірник" задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області щодо застосування локального коефіцієнту, який враховує місце розташування земельної ділянки в межах економіко планувальної зони (Км3) та коефіцієнту, який характеризує місце розташування земельної ділянки (Км) при формуванні витягів №1526 від 04.10.2017р. (станом на 2015), №1526 від 04.10.2017р. (станом на 2016), №1526 від 04.10.2017р (станом на 2017) та щодо зазначення коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки земель (Кі) при формуванні витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 04.10.2017р. №1526 (станом на 2016 та 2017).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Гірник" (код ЄДРПОУ - 30984945) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (код - 39767636).

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 255КАС України.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту.

Повний текст рішення складено та підписано 15.10.2019 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.С. Петренко