Справа № 640/10616/19
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 жовтня 2019 року № 640/10616/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М., при секретарі судового засідання Садохової В.С., розглянувши в загальному позовному провадженні адміністративну справу
за позовомДержавного підприємства "АНТОНОВ"
доОфісу великих платників податків Державної фіскальної служби
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21 березня 2019 року № ,

за участю представників:

позивача - Мікули М.В.,

відповідача- Карпюк І. С.

На підставі частини шостої статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 10 жовтня 2019 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Державне підприємство "АНТОНОВ" (далі - ДП "АНТОНОВ") з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21 березня 2019 року № .

Позов обґрунтовано тим, що позивач не погоджується із висновками, викладеними в Акті щодо порушення ним норм Податкового кодексу України, вважає їх необґрунтованими, помилковими, надуманими та такими, що не відповідають фактичним обставинам.

Зокрема, позивач зазначає, що на підтвердження господарських взаємовідносин ДП "АНТОНОВ" з ТОВ «ВЕРТОЛ» (код 37615961), ТОВ «ОПТИМУМСПЕЦДЕТАЛЬ» (код 38320170), ТОВ «ТК ОПТІМА-ЕНЕРГО-СЕРВІС» (код 38801618), ТОВ «АВІА ТЕХКОНТАКТ» (код 39444367); ТОВ «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА» (код 24510970), ним контролюючому органу під час перевірки було надано належним чином оформлені первинні документи (податкові накладні, видаткові накладні, рахунки на оплату, виписки банку, прибуткові ордери, картки складського обліку тощо), які складені відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та звітність в Україні» та свідчать про реальність здійснення між ними господарських операцій.

Також позивач звертав увагу на той факт, що акт перевірки не містить посилання на рішення суду про визнання правочинів, укладених між позивачем та його контрагентами, недійсними або посилання на вирок суду про притягнення учасника (учасників) такого правочину до кримінальної відповідальності.

Натомість в Акті робиться припущення про те, що діяльність підприємств по ланцюгу постачання товару спрямована виключно на здійснення операцій для надання податкової вигоди третім особам, які не виконують свої податкові зобов`язання, з метою штучного формування витрат та податкового кредиту з ПДВ.

У той же час, як зазначає позивач, відповідачем не було враховано, що він самостійно несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та внесення ним податку до бюджету відповідно до законодавства України і не може нести відповідальність за несплату податків контрагентами або порушення ними правил здійснення господарської діяльності тощо, а визначальним фактором для формування податкового кредиту платником ПДВ є рух товарів (послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи -платника податку та наявність у платника податків виданої йому продавцем товару податкової накладної, оформленої з дотриманням вимог чинного законодавства України.

На думку позивача, чинне законодавство, зокрема Податковий кодекс України, не встановлює обов`язок покупця перевіряти відомості щодо декларування контрагентами своїх зобов`язань з ПДВ, виконання ними таких зобов`язань перед бюджетом та наявність чи відсутність ознак фіктивності фірм, ймовірність чи реальність проведення контрагентом транзитних фінансових операцій, спрямованих на здійснення операцій з надання податкової вимоги третім особам, наявність у контрагента основних засобів, складських приміщень, транспортних засобів, людських ресурсів тощо.

Разом з цим, в обґрунтування зроблених висновків Акту та прийняття спірного вішення відповідачем не наведено обставин, які б вказували на безтоварність операцій. Висновки відповідача ґрунтуються на інформації, отриманої з бази даних ДФС щодо контрагентів позивача по ланцюгу постачання та інформації, що міститься в Єдиному реєстрі судових рішень, а не на аналізі суті та наслідків господарських операцій, які мали місце у перевіряємому періоді, що, в свою чергу, не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання спірних операцій за умови наявності первинних документів, які спростовують такі доводи.

Поряд з цим позивач зазначав, що за результатами розгляду заперечень до Акту перевірки, відповідач направив на адресу позивача відповідь від 18.03.2019р. №13407110/28-10-42-01, якою повідомлено, про виклад змісту сторінок 46-71 Акту в новій редакції, що не передбачено вимогами Податкового кодексу України та Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами від 20.08.2015 № 727.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 червня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду в підготовче засідання.

16 липня 2019 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, у якому Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби в задоволенні позовних вимог просив відмовити повністю.

Відзив обґрунтовано тим, що оскаржуване рішення Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби було прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства.

19 вересня 2019 року ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва було закрито підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляду по суті.

01 жовтня 2019 року ДП "АНТОНОВ" подано до суду відповідь на відзив, в якій позивач не погоджувався з доводами відповідача та просив позовні вимоги задовольнити повністю.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

В С Т А Н О В И В:

ДП «АНТОНОВ» зареєстровано Святошинською районною в місті Києві державною адміністрацією 28.10.1997 року. Номер запису про включення відомостей про юридичну особу до ЄДР 3000426. Форма власності державна. Код суб`єкта господарювання за .

ДП «АНТОНОВ» взято на податковий облік 18.02.1992 року ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві за № 14307529, станом на дату подання позову, перебуває на обліку в Офісі великих платників податків.

Відповідно до наказу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 18.01.2019 року № 130 та на підставі пункту 78.1.8 статті 78 Податкового кодексу України (далі - Кодекс), проведено документальну позапланову перевірку ДП «АНТОНОВ» з питань відповідності формування від`ємного значення та достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за листопад 2018 року (податкова декларація з податку на додану вартість від 15.12.2018 року № з урахуванням уточнюючого розрахунку від 17.01.2019 року №).

За результатами вказаної перевірки, Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби складено Акт «Про результати документальної позапланової перевірки ДП "Антонов" () по декларації за листопад 2018 року (реєстраційний номер № від 15.12.2018 року) з урахуванням уточнюючого розрахунку з питань відповідності формування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень» від 18 лютого 2019 року № 312/28-10-42-01/14307529.

Висновками вказаного Акту перевірки встановлено порушення ДП «АНТОНОВ» п.185.1 ст.185, п. 198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198, п.200.4 ст.200, п.201.1 та п. 201.10 ст. 201 Кодексу, в результаті чого завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, ряд. 21 (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду) за листопад 2018 року у розмірі 1 659 758 гривень.

06 березня 2019 року ДП «АНТОНОВ» подано до Офісу ВПП ДФС України заперечення на акт перевірки від 18 лютого 2019 року № 312/28-10-42-01/14307529.

За результатами розгляду заперечення поданого ДП «Антонов» до акту документальної позапланової перевірки по декларації за листопад 2018 року (реєстраційний номер № від 15.12.2018 року) з урахуванням уточнюючого розрахунку з питань відповідності формування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень, Офісом великих платників податків ДФС листом від 18.03.2019 року за № 13407/10/18-10- 42-01-12 вирішено викласти зміст сторінок 46-71 акту від 18.02.2019 року №312/28-10-42-01/14307529 та в редакції згідно з Додатком.

21 березня 2019 року відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким згідно з пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 та п. 58.1 ст. 58 Податкового кодексу України відповідно до пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України ДП «АНТОНОВ» зменшено розмір бюджетного значення суми податку на додану вартість у розмірі 1 659 758, 00 грн.

Рішенням Державної фіскальної служби України №25105/6/99-99-11-04-02-25 від 31.05.2019 року скаргу позивача було залишено без задоволення, а вказані вище податкове повідомлення-рішення - без змін.

Не погоджуючись з вказаним вище податковим повідомленням-рішенням позивач їх оскаржив до суду.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України.

У розумінні п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України «податковий кредит» - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

Положеннями ст.185 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку (п.187.1 ст.187 ПК України).

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; або дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

При цьому, відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 201.10 ст.201 ПК України визначено, що порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість вказаної у податковій накладній , до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Виходячи з вищенаведеного, відображенню в бухгалтерському обліку та податковій звітності підлягає лише та господарська операція, яка фактично відбулась, при наявності первинного документу, що підтверджує таку господарську операцію.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п. 1.2 ст. 1, п. 2.1 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05 червня 1995 року за №168/704 (далі - Положення №88), де первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Відповідно до п.2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 Положення №88, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

При цьому, наявність належним чином оформлених податкових накладних є обов`язковою, але не вичерпною обставиною для віднесення відповідних сум до складу ПДВ. Зокрема, якщо наведені у договорах товари чи послуги фактично не поставлялися, то, відповідно, придбання таких товарів або послуг не відбулося, право на податковий кредит у такого платника податків не виникає, оскільки при цьому не дотримано обов`язкових умов для виникнення такого права на придбання товарів (послуг) з метою їх використання у господарській діяльності.

Як вже зазначалося, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Зміст господарської операції може встановлюватися з урахуванням змісту цивільно-правових чи господарсько-правових зобов`язань сторін, але не вичерпується останнім. Господарська операція може мати місце навіть за відсутності цивільно-правових чи господарсько-правових відносин між платниками податків.

Із наведеного можна зробити висновок про те, що господарські операції є самостійним поняттям, відмінним від правочинів або господарських зобов`язань. Наслідки в податковому обліку створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто ті, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника податків.

Презумпція дійсності, притаманна цивільним правочинам, не може бути автоматично поширена на реальність господарських операцій.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Крім того, в основі будь-якої реальної господарської операції має лежати економічна мета, тобто бажання платника податків приростити активи за допомогою досягнення господарського ефекту.

У податковому обліку господарські операції мають бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення, тобто первинними документами, що містять інформацію про фактичні господарські операції, розкривають їх зміст та обсяг.

За відсутності достатніх доказів - первинних документів, які б достовірно підтверджували факт здійснення господарської операції, розкривали її зміст та обсяг з метою та в цілях господарської діяльності платника податку, підстави для формування даних податкового обліку - відсутні.

Згідно правової позиції Верховного Суду України при розгляді справ даної категорії судам належить з`ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції (фактичне здійснення господарських операцій); підтвердження господарських операцій належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Як встановлено актом перевірки, перевіркою не підтверджено господарські операції між ДП «АНТОНОВ» та ТОВ «ВЕРТОЛ», ТОВ «ОПТИМУМСПЕЦЦЕТАЛЬ», ТОВ «ТК ОПТІМА- ЕНЕРГО-СЕРВІС», ТОВ «АВІА ТЕХКОНТАКТ», ТОВ «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА», та зроблено висновок про те, що реалізація товарів, робіт, послуг між зазначеними СГД оформлювалась лише з метою створення зовнішніх ознак фактичного здійснення операцій, наслідком чого, є отримання позивачем необґрунтованої податкової вигоди у вигляді сум податкового кредиту з ПДВ.

Даний висновок податковим органом був сформований за результатами дослідження фактичного придбання позивачем у ТОВ «ВЕРТОЛ», ТОВ «ОПТИМУМСПЕЦДЕТАЛЬ», ТОВ «ТК ОПТІМА - ЕНЕРГО-СЕРВІС», ТОВ «АВІА ТЕХКОНТАКТ», ТОВ «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА» товарно-матеріальних цінностей (далі - ТМЦ), а саме: трансформаторів, автоматів захисту, ламп розжарювання, стрічок КВ, тканин, картону, герметику, органічного скла, гумової суміші, датчиків температури, тиску, тощо.

Так, в акті перевірки не підтверджується джерело походження придбаних ТМЦ внаслідок не встановлення фактичного ланцюга постачання товару, одержаного від контрагентів позивача.

Також судом встановлено, що в обґрунтування нереальності здійснення господарської операції між ДП «АНТОНОВ» та вказаними контрагентами в акті перевірки міститься посилання на те, що згідно зі звітами з ЄСВ за, період, що перевірявся штатна чисельність у останніх склала від 1 до 15 осіб.

Окрім цього, висновки нереальності здійснення господарської операції позивача з вказаними контрагентами також було зроблено на підставі даних, що містяться в Єдиному реєстрі судових рішень, а саме ухвал суду, прийнятих в рамках кримінальних проваджень передбачених за ст. 205 та 212 ККУ, з яких контролюючим органом встановлено, що:

- протягом 2014-2016 років ТОВ «ВЕРТОЛ» незаконно сформувало податковий кредит з ПДВ від підприємств з ознаками «фіктивності» та «транзитності» з вищезазначеними СГД;

- за період з 01.01.2016 по 01.04.2017 ПП «Автосвіт Поділля» сформувало незаконний податковий кредит з податку на додану вартість та валові витрати з податку на прибуток підприємства за рахунок відображення взаємовідносин з указаними фіктивними суб`єктами господарської діяльності. Свідоцтво платника ПДВ - анульоване;

протягом 2016-2017 років ТОВ «ПРОМЕЛЕКТРОНЖА» формувало податковий кредит з ПДВ за рахунок підприємств з ознаками «фіктивності» та являється одним з основних . замовників товарів (робіт, послуг) у зазначених підприємств;

з 2015 року засновниками та службовими особами ТОВ «ОПТИМУМСПЕЦДЕТАЛЬ» організовано та введено в дію схему ухилення від сплати податків, яка полягає в відображені в податковій звітності та бухгалтерському обліку останнього фінансово-господарських взаємовідносин з підприємствами з ознаками «фіктивності».

Таким чином, беручи до уваги викладені вище норми чинного законодавства, в межах даного спору слід встановити факт здійснення (реальність) господарських операцій між позивачем та ТОВ «ВЕРТОЛ», ТОВ «ОПТИМУМСПЕЦЦЕТАЛЬ», ТОВ «ТК ОПТІМА- ЕНЕРГО-СЕРВІС», ТОВ «АВІА ТЕХКОНТАКТ», ТОВ «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА», мету придбання та обставини використання придбаних послуг (робіт) у власній господарській діяльності позивача, встановити спеціальну податкову правосуб`єктність учасників господарської операції.

Так, матеріалами справи встановлено, що 10 березня 2016 року між ТОВ «АВІА ТЕХКОНТАКТ» (Продавець) та ДП «АНТОНОВ» укладено договір купівлі-продажу № 20/01, за умовами якого Продавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі передати у власність Покупцю, а Покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, прийняти та оплатити Товари (ТЗІ, ГТВ, вуглецеві матеріали, клеї, звязуючі, пресматеріали, смоли, технічні тканини), що перераховані в специфікаціях, видаткових накладних, рахунках та інших документах до цього Договору.

На кожну партію Товару Покупець направляє Продавцю окремий заказ, в якому визначено асортимент та кількість замовленого Товару.

Доставка товару здійснюється Продавцем після перерахування попередньої оплати в строк зазначений в специфікаціях.

Продавець здійснює поставку кожної партії товару з необхідною документацією на Товар (видаткова накладна, рахунок-фактура, оригінал паспорта якості).

Партія Товару переходить у власність Покупця після фактичної передачі Покупцю Продавцем партії Товару та підписання видаткових накладних.

На виконання вказаного договору, позивачем надано копії: податкових накладних № 9 від 09.06.2016 р., № 9 від 08.07.2016 p.; платіжного доручення № 779 від 08.06.2016 p., № 1195 від 07.07.2016 p.; рахунку-фактури № АТ-0000085 від 13.05.2016 p., № АТ-0000058 від 14.04.2016 p.; видаткової накладної № АТ-0000090 від 20.10.2016 p., № АТ-0000075 від 07.09.2016 p.; приймального акту № 1507 від 20.10.2016 p., № 1141 від 07.09.2016 p.; картки складського обліку стрічка 1-но стороння 42/50, стрічка 1-но стороння 42/25, стрічка 1-но стороння 42/100, стрічка 2-х стороння 37/30, стрічка 2-х стороння 37/50, тканина прорезин. 300В.

11 листопада 2014 року між ТОВ «ВЕРТОЛ» (Постачальник) та ДП «АНТОНОВ» (Замовник) укладено договір № 04-74-14, за умовами якого Постачальник зобов`язується поставити, а Замовник прийняти та оплатити комплектуючі - вироби для літаків цивільної авіації АН-124-100 і АН-78 (Продукція), згідно зі і Специфікацією (Додаток № 1). що є невід`ємною частиною даного Договору. Загальна сума Договору складає 447 023,33 (чотириста сорок сім тисяч двадцять три грн. 33 коп., в тому числі ПДВ - 74 503, 89 грн.. (сімдесят чотири тисячі п`ятсот три грн. 89 коп.). Ціна Продукції визначається Протоколом погодження договірної ціни (Додаток № 2) в гривнях по курсу Національного Банку України на дату виставлення рахунку.

Продукція поставляється на умовах EXW (склад Постачальника), відповідно до правил 1НКОТЕРМС в редакції 2010 р. Продукція повинна бути упакована у тару (упаковку), що забезпечує її збереження під час транспортування та зберігання. Вартість тари (упаковки) входить до Вартості Продукції. Тара поверненню не підлягає.

На кожну поставку Продукції Постачальник додає наступні документ; рахунок-фактура (2 оригінали, 2 копії), податкова накладна (1 копія); паспорт на кожну одиницю Продукції.

На виконання вказаного договору, позивачем надано копії: податкових накладних № 18 від 06.10.2015 p., № 44 від 16.10.2015 р.; видаткових накладних № 707 від 18.12.2015 p., № 594 від 03.11.2015 p.; виписки банку від 06.10.2015 р. від 16.10.2015; рахунку на оплату № 524 від 24.09.2015 p., № 519 від 23.09.2015 p.; прибуткових ордерів № 239 від 22.02.2016 p., № 240 від 22.02.2016 p., № 2273 від 10.12.2015 p., № 2274 від 10.12.2015 p., № 2275 від 10.12.2015 p., № 2276 від 10.12.2015 p., № 2277 від 10.12.2015 p., № 2278 від 10.12.2015 p., № 2279 від 10.12.2015 p., № 2280 від 10.12.2015 p., № 2281 від 10.12.2015 p., № 2282 від 10.12.2015 p., № 2283 від 10.12.2015 p., № 2284 від 10.12.2015 p., № 2285 від 10.12.2015 p., № 2286 від 10.12.2015 p., № 2287 від 10.12,2015 p., № 2288 від 10.12.2015 р., № 2289 від 10.12.2015 p., № 2290 від 10.12.2015 p., № 2291 від 10.12.2015 p.; картки складського обліку ТАН-90-115-400, СМ-28-2-1, АПН-2, АЗКЗ-З, АЗКЗ-5, АЗКЗ-10, АЗК1М-25-2, ВМ, 2ВМ, ТКЕ-22П1ГБ, ТКД-12подгб, ВГ-15К-2с, ГІМ-5, ТНН-21 подг, ТКІІ-21подгм-2с, СП-1, ДП-702, ППНМ-С, ЗППВН, ППНГ-15к, 2LA409800-16.

20 листопада 2015 року між Філією Державного підприємства «АНТОНОВ» «Серійний завод «АНТОНОВ» від імені Державного підприємства «АНТОНОВ (Покупець) з однієї сторони, та ТОВ «ОПТИМУМСПЕЦДЕТАЛЬ (Постачальник) укладено Договір поставки № 393/065-15, за умовами якого Постачальник у порядку та на умовах, передбачених даним Договором, зобов`язується поставити і передати у власність (повне господарське ведення) авіаційно - технічне майно, призначене для виробництва літаків цивільної авіації Ан-148, Ан-158, Ан-32, Ан-26, Ан-124, та їх модифікацій (надалі - Товар), а Покупець зобов`язується прийняти й оплатити зазначений Товар відповідно до умов даного Договору.

Поставка Товару здійснюється Постачальником до місця знаходження Покупця. Базовою умовою поставки Продукції Покупцеві є поставка на умовах DDP - м. Київ, пр-т. Перемоги 100/1 (згідно з Міжнародними правилами тлумачення торговельних термінів «Інкотермс» у редакції 2010 року, далі - правила «Інкотермс») - склад Покупця. У випадках поставки Товару на інших умовах згідно правил «Інкотермс» будуть узгодженні Сторонами в Додатковій угоді до Договору.

З поставкою Товару Постачальник зобов`язується надати Покупцеві наступні документи: рахунок фактуру; видаткову накладну; сертифікат якості заводу-виробника; товаро-транспортну накладну; сертифікат по формі FAA; експлуатаційно-технічну документацію на Товар для організації вхідного контролю (РЕ, РО) - оригінал.

На виконання вказаного договору, позивачем надано копії: податкової накладної № 9 від 26.11.2015 р.; платіжного доручення № 1553 від 26.11.2015 p.; рахунку на оплату № 31 від 20.11.2015 p.; видаткової накладної № 8 від 24.02.2016 p.; приймального акту б/н від 24.02.2016 р.; картки складського обліку (RTA-4B (RDR-4B).

Судом також встановлено, що між ТОВ «ТК ОПТІМА-ЕНЕРГО-СЕРВІС» (Постачальник) та ДП «АНТОНОВ» (Покупець) укладено наступні договори поставки:

- № 04/07 від 24.10.2016 року, за умовами якого Постачальник зобов`язується відвантажити, а Покупець зобов`язується сплатити і прийняти продукцію по номенклатурі, кількості, вказаний в Специфікації № 21 (Додаток №1 до договору), що є його невід`ємною частиною. Загальна сума договору на момент його укладання становить 2 079 360,00 грн з ПДВ (два мільйона сімдесят дев`ять тисяч триста шістдесят грн., 00 коп.), у тому числі ПДВ 346 560,00 грн (триста сорок шість тисяч п`ятсот шістдесят грн., 00 коп.). Оплата продукції по договору здійснюється Покупцем по узгодженим цінам відповідно до Специфікації № 1 (Додаток №1), шляхом перерахування 70% від вартості продукції з моменту отримання рахунка-фактури від Постачальника, протягом 10 банківських днів. Для отримання рахунку Покупець направляє уточнену заявку із зазначенням найменування виробів, їх кількості. Заявки на рахунок можуть бути відправленні письмовим повідомленням. Остаточний розрахунок у розмірі 30% від вартості продукції, що поставляється, здійснюється Покупцем протягом 10 календарних днів з моменту отримання письмового повідомлення про готовність продукції до відвантаження, а також рахунка-фактури, що надається Продавцем.

На виконання вказаного договору, позивачем надано копії: податкової накладної № 143 від 19.05.2017 р.; виписки банку від 09.06.2017 р.; рахунку-фактури № СФ-0001060 від 15.05.2017 p., видаткової накладної № РН-0001466 від 19.05.2017 p.; прибуткового ордеру № 2973 від 24.05.2017 р. № 2977 від 24.05.2017 р.; картки рахунку (Розетка 2РТТ32БУН8Г14), (Розетка 2РМДТ18КПН4Г5А1); (Вилка 2РМДТ18КПН4Ш5А1); (З`єднувач ОНЦ-БС-2-32/22-Р12-2-В); (Розетка СНЦ23-4/14Р-6-В); (Розетка СНЦ23-4/14Р-8-В); (Розетка СНЦ23-7/18Р-6-А-В); (Роз`єм СНЦ23-7/22В-6-Б-В); (Розетка СНЦ23-10/22Р-6-В); (Розетка СНЦ23-41/30Р-6-В); (Кнопка ПК19В); (Автомат захисту АЗК1М-7,5-2С); (Реле ТКЕ54ПОДГБ); (Контактор ТКС60ЮДЛ); (Контактор ТКД2030ДЛ); (Кнопка КМ1-І-В); (Мікровимикач А-812К); (Реле РЕС-52Т).

- 29/06 від 29.06.2016 року, за умовами якого Постачальник зобов`язується відвантажити, а Покупець зобов`язується сплатити і прийняти продукцію по номенклатурі, кількості, вказаний в Специфікації № 21 (Додаток №1 до договору), що є його невід`ємною частиною. Загальна сума договору на момент його укладання становить 895 320,00 грн з ПДВ (вісімсот дев`яносто п`ять Тисяч триста двадцять грн., 00 коп.), у тому числі ПДВ 149 220,00 грн (сто сорок дев`ять тисяч двісті двадцять грн., 00 коп.). Оплата продукції по договору здійснюється Покупцем по узгодженим цінам відповідно до Специфікації № 1 (Додаток №1), шляхом перерахування 100% від вартості продукції з моменту отримання продукції на підставі рахунка-фактури від Постачальника, протягом 10 банківських днів. Для отримання рахунку Покупець направляє уточнену заявку із зазначенням найменування виробів, їх кількості. Заявки на рахунок можуть бути відправленні факсом або електронною поштою.

На виконання вказаного договору, позивачем надано копії: податкової накладної № 34 від 16.09.2016 p.; виписки банку від 16.09.2016 р.; рахунку-фактури № СФ-775 від 14.09.2016 p.; видаткової накладної № РН-0000401 від 16.09.2016 p.; прибуткового ордеру № 979 від 16.09.2016 p.; картки рахунку (Датчик кутових переміщень МУ615А).

- № 25 від 25.07.2016 року, за умовами якого Постачальник зобов`язується відвантажити, а Покупець зобов`язується сплатити і прийняти продукцію по номенклатурі, кількості, вказаний в Специфікації № 21 (Додаток №1 до договору), що є його невід`ємною частиною. Загальна сума договору на момент його укладання становить 894 600,00 грн з ПДВ (вісімсот дев`яносто чотири тисячі шістсот грн., 00 коп.), у тому числі ПДВ 149100,00 грн (сто сорок дев`ять тисяч сто грн., 00 коп.). Оплата продукції по договору здійснюється Покупцем по узгодженим цінам відповідно до Специфікації № 1 (Додаток №1), шляхом перерахування 70% від вартості продукції з моменту отримання рахунка-фактури від Постачальника, протягом 10 банківських днів. Для отримання рахунку Покупець направляє уточнену заявку із зазначенням найменування виробів, їх кількості. Заявки на рахунок можуть бути відправленні факсом або електронною поштою. Остаточний розрахунок у розмірі 30% буде відбуватися після отримання Покупцем повідомлення про готовність продукції до відвантаження, протягом 10 банківських днів.

Відповідно до вказаних договорів, при відвантаженні продукції Постачальник надає Покупцю оригінали документів: накладну на відпуск готової продукції; податкову накладну (копію податкової накладної Постачальник відправляє по факсу на протязі 5 днів після оплати).

На виконання вказаного договору, позивачем надано копії: податкової накладної № 35 від 16.09.2016 p., № З3 від 24.10.2016 р., № 5 від 13.10.2016 p., № 10 від 25.10.2016 p., № 7 від 28.11.2016 p., № 8 від 28.11.2016 р., № 10 від 30.11.2016 p., № 7 від 23.01.2017 p., № 6 від 23.01.2017 p., № 5 від 23.01.2017 p., № 13 від 26.01.2017 р., № 3 від 06.01.2017 p.; виписки банку від 16.09.2016 р., від 24.10.2016 р., від 06.01.2017 р.; рахунку-фактури № СФ-723 від 31.08.2016 p., № СФ-723 від 31.08.2016 p., № АТ-0000151 від 23.09.2016 p., № АТ-0000154 від 27.09.2016 p., № АТ-0000190 від 09.11.2016 p., № АТ-0000192 від 09.11.2016 p., № АТ-0000191 від 09.11.2016 p., № АТ-0000198 від 22.11.2016 p., № АТ-0000228 від 27.12.2016 p., № СФ-1014 від 01.12.2016 p.; видаткової накладної № РН-0000580 від 30.12.2016 p., № РН-0000580 від 30.12.2016 p., № АТ-0000086 від 18.10.2016 p., № АТ-0000093 від 18.11.2016 p., № АТ-0000096 від 19.11.2016 p., № АТ-0000101 від 26.12.2016 р., № АТ-0000097 від 19.12.2016 р., № АТ-0000102 від 26.12.2016 p., № 79 від 14.06.2017 p., № 80 від 14.06.2017 p., № 4 від 24.01.2017 p., № 46 від 16.03.2017 p., № РН-0000016 від 24.01.2017 p.; прибуткового ордеру № 423 від 23.01.2017 р., № 423 від 23.01.2017 p., № 3562 від 16.06.2017, № 3561 від 16.06.2017, № 1652 від 20.03.2017, № 476 від 25.01.2017; картки рахунку (Датчик температури П-77 ВАР.З), (Датчик температури П-77 ВАР.З), Капролон В МАРКА А ПАБ 150 500X500), (Герметик УЗОМЕС-5М), (Герметик ВІТЕФ-1НТ), (Клей ВКР-16), (Поліамід ПА 610), (Клей КР-5-18), (Рукавички 420), (Оргскло А0-120 4), (Оргскло А0-120 12), (Оргскло СО-120-А 24), (Оргскло AO-120 6), (Оргскло СО-95-А 3), (Оргскло AO-120 10), (Гумова суміш НО-68НТА), (Датчик тиску МД-250Т), (Датчик П-104); платіжного доручення № 2163 від 13.10.2016 p., № 2306 від 25.10.2016 p., № 2646 від 28.11.2016 p., № 2648 від 28.11.2016 p., № 2647 від 28.11.2016 p., № 2672 від 29.11.2016 p., № 143 від 23.01.2017 p., № 147 від 23.01.2017 p., № 147 від 23.01.2017 p., № 146 від 23.01.2017 p., № 169 від 25.01.2017 p.; приймального акту № 1455 від 18.10.2016 p., № 1784 від 18.11.2016 p., № 2343 від 19.12.2016 p., № 2536 від 26.12.2016 p., № 2358 від 19.12.2016 p., № 2358 від 19.12.2016 p., № 2539 від 26.12.2016 p., № 496 від 24.01.2017 p.;рахунку на оплату № 3 від 10.01.2017 p., № 9 від 13.01.2017 p., № 8 від 13.01.2017 р.

31 жовтня 2016 року між ТОВ «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА» (Постачальник» та ДП «АНТОНОВ» (Замовник ) укладено наступні договори:

- № 3110 від 31.10.2016 року, за умовами якого Постачальник зобов`язується поставити, а Замовник прийняти та оплатити комплектуючі вироби для літаків цивільної авіації АН-124-100, далі по тексту «Продукція», згідно зі Специфікацією № 1 (Додаток № 1) та Специфікацією № 2 (Додаток № 2), що є невід`ємними частинами даного Договору. Загальна сума Договору згідно зі Специфікацією № 1 (Додаток № 1) та Специфікацією № 2 (Додаток № 2) складає - 563 465, 71 грн., у тому числі ПДВ 20% - 93 910, 95 грн. На кожну поставку Продукції Постачальник додає наступні документи: рахунок-фактура (2 оригінали. 2 копії); видаткова накладна; паспорт на кожну одиницю Продукції, податкова накладна (1 копія);

На виконання вказаного договору, позивачем надано копії: податкової накладної № 23 від 12.01.2017 р., № 79 від 24.01.2017 p., № 40 від 27.02.2017 p.; виписки банку від 24.04.2017 р., від 24.04.2017 р., від 27.02.2017 p.; рахунку-фактури № СФ-0003296 від 01.12.2016 р., № СФ-0003296 від 01.12.2016 р., № СФ-051 від 26.01.2016 p.; видаткової накладної № РН-0000064 від 12.01.2017 p., № РН-0000139 від 24.01.2017 p., № РН-0000137 від 12.04.2017 p.; прибуткового ордеру № 291 від 17.01.2017 р., № 857 від 13.02.2017 р., № 2236 від 14.04.2017 р.; картки рахунку (Автомат захисту АЗК1М-2-2С), (Автомат захисту АЗК1М-3-2С), (Вимикач ВМ), (Вимикач 2ВМ), (Вимикач ЗВМ), (ТС-ЗМ-2Ж), (ТС-ЗМ-ЗЗЕЛ), (Перемикач ЗПНМ), (Кнопка 2КР), (Реле ТКЕ22ГІ1ГБ), (Запобіжник ПМ-5), (Перемикач ППМ), (Перемикач ЗППМ), (Контактор ТКД2030ДЛ), (Реле ТКЕ54ПОДГ), (Контактор ТКС60ЮДЛ), (АЗКЗ-З), (АЗКЗ-10), (ТС-5М), (ТС-5М-1КР), (ТС-5М-2Ж), (Автомат захисту АЗКЗ-5), (Контактор ТКД12ПОДГ), (Автомат захисту АЗКЗ-20), (Автомат захисту АЗКЗ-15), (Запобіжник ІІМ-2), (Запобіжник ПМ-15), (Контактор ТКС2030ДЛ), (Контактор ТКД503ДТ), (Контактор ТКС40ЮДЛ), (Контактор ТКД20ЮДГ), (Контактор ТКД503ДОД), (Контактор ТКД203ДОД), (Контактор ТКД233ДОД), (Контактор ТКДІОЗДОД),(Контактор ТКД50ЮДЛ), (Контактор ТКД511ДОД), (Контактор ТКСЮЮДЛ), (Контактор ТКС201ДОД), (Перемикач ЗПНМ), (Амортизатор АПН-2), (Рама РМ-БРЗУ115ВО), (Датчик П-104).

- № 19 від 19.04.2017 року, за умовами якого Постачальник зобов`язується поставити, а Замовник прийняти та оплатити комплектуючі вироби для літаків цивільної авіації АН-124-100, далі по тексту «Продукція», згідно зі Специфікацією № 1 (Додаток № 1) та Специфікацією № 2 (Додаток № 2), що є невід`ємними частинами даного Договору. Загальна сума Договору згідно зі Специфікацією № 1 (Додаток № 1) та Специфікацією № 2 (Додаток № 2) складає - 137 591 грн. 06 коп. (сто тридцять сім тисяч п`ятсот дев`яносто одна грн. 06 коп.), у тому числі ПДВ 20% - 22 931 грн. 84 коп. (двадцять дві тисячі дев`ятсот тридцять одна грн. 84 коп.). На кожну поставку Продукції Постачальник додає наступні документи: рахунок-фактура (2 оригінали. 2 копії); видаткова накладна; паспорт на кожну одиницю Продукції; податкова накладна (подається в електронному вигляді).

На виконання вказаного договору, позивачем надано копії: податкової накладної: № 2 від 01.03.2017 р., № 50 від 30.03.2017 р., № 89 від 13.03.2017 p., № 133 від 20.04.2017 р., № 135 від 20.04.2017 p., № 160 від 25.04.2017 p., № 32 від 24.05.2017 р., № 54 від 15.05.2017 p.; виписки банку від 01.03.2017 р., від 30.03.2017 р., від 24.04.2017 р., від 29.05.2017 р., від 29.05.2017 р., від 29.05.2017 р. від 24.05.2017 р., від 29.05.2017 р.; рахунку-фактури № СФ-012 від 11.01.2017 p., № СФ-114 від 16.02.2017 p., № СФ-0003296 від 01.12.2016 р., № СФ-0000998 від 19.04.2017 p., № СФ-0000998 від 19.04.2017 p., № СФ-0000998 від 19.04.2017 p., № СФ-115 від 16.02.2017 p., № СФ-0000998 від 19.04.2017 p.; видаткової накладної № РН-0000151 від 20.04.2017 p., № РИ-0000663 від 13.03.2017 p., № РН-0001218 від 20.04.2017 p., № РН-0000344 від 16.08.2017 p.; прибуткового ордеру № 2298 від 20.04.2017 р., № 5622 від 02.10.2017 р., № 2221 від 13.10.2017 р., № 1945 від 03.04.2017 р., № 2404 від 26.04.2017 р., № 2402 від 26.04.2017 р., № 2490 від 27.04.2017 р., № 4686 від 17.08.2017 р., № 4695 від 17.08.2017р., № 2835 від 18.05.2017 р.; видаткової накладної № РН-0000203 від 29.05.2017 p., № РН-0000136 від 12.04.2017 p., № РН-0001225 від 20.04.2017 p., № РН-0001261 від 25.04.2017 p., № РН-0000257 від 29.06.2017 p., № РН-0001359 від 15.05.2017 p.; картки рахунку (Вимірювальний комплекс реле тиску ИКДРДА400-290-0), (Вимірювальний комплекс реле тиску ИКД27ДФ-0,6), (Вимірювальний комплекс реле тиску ИКД27ДФ-1,0), (Вимірювальний комплекс реле тиску ИКДРДФ-0,1-0,05-0), (Вимірювальний комплекс ИКД27ДА830), (Датчик аеродинамічних кутів ДАУ-72-1), (Сигналізатор тиску СДА-260), (Сигналізатор тиску СДА-260), (Вогнегасник ОР1-2-20-30 хладон), (ПМ-2), (Контактор ТКД511ДОД), (Автомат захисту АЗК1М-7,5-2С), (Запобіжник ПМ-150), (Розетка РВН1-5-2Г1), (З`єднувач РВН2-5-1Г7В), (Вилка РВН2-5-1Ш7В), (Електромагнітний клапан ЕКР-3), (Реле ТКЕ52ПД1), (Шасі СОВШ-2), (Блок управління та контролю інтерцепторами БУКИ-400), (Блок управління та контролю закрилками БУКЗ-400), (Перемикач 2ПНГ-15К).

За результатами дослідження вище перелічених первинних та інших документів судом встановлено, що вони оформлені у відповідності до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України, та в повній мірі відображають зміст і характер вчинених господарських операцій.

Судом також встановлено, що товар придбаний у вказаних контрагентів було використано позивачем в оподатковуваних операціях в межах власної господарської діяльності з метою отримання прибутку, про що свідчать надані копії прибуткових ордерів та картки складського обліку, які підтверджують видачу товару, придбаного у вказаних вище контрагентів у виробництво.

Спірні господарські операції були належним чином відображені у бухгалтерському обліку позивача. Вказані первинні документи досліджувались контролюючим органом під час проведення перевірки. Наявність таких документів відповідачем не заперечувалась.

При цьому, суд звертає увагу на те, що податковий орган в акті перевірки не ставив під сумнів достовірність даних, які містять вказані первинні бухгалтерські документи, а також не зазначав про невідповідність первинних бухгалтерських документів вимогам чинного податкового законодавства, зокрема, відсутності в податковій накладній обов`язкових реквізитів.

В той же час, податковий орган не подав доказів, які однозначно свідчили б про неправдивість одержаних від платника документів, підтверджували б фіктивний характер спірних операцій та недобросовісність позивача як платника податків, відповідачем не надано суду жодних доказів, які підтверджували б те, що вчинення правочину (укладення договору), на підставі якого виникли взаємовідносини між позивачем та контрагентами не відповідали дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав та обов`язків чи свідчили б про незвичність цін за спірними операціями, або про невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності товариства, господарській меті з метою досягнення правових наслідків та які порушують публічний порядок, суперечать моральним засадам суспільства та спрямовані на заволодіння майном держави.

Більш того, на момент здійснення вищезазначених господарських операцій між позивачем та його контрагентами ТОВ «ВЕРТОЛ», ТОВ «ОПТИМУМСПЕЦДЕТАЛЬ», ТОВ «ТК ОПТІМА-ЕНЕРГО-СЕРВІС», ТОВ «АВІА ТЕХКОНТАКТ», ТОВ «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА», останні були зареєстрованими як платники податку на додану вартість у встановленому законодавством порядку, мали індивідуальні податкові номери, отже, вони мали право видавати позивачу вищезазначені належним чином оформлені податкові накладні, котрі у відповідності до пункту 201.8 статті 201 Податкового кодексу України, є підставою для формування позивачем податкового кредиту.

Подальше анулювання свідоцтва платника ПДВ саме по собі не призводить до недійсності всіх угод, укладених з моменту державної реєстрації особи платником податку на додану вартість до моменту анулювання свідоцтва, та не позбавляє правового значення видані за цими господарськими операціями податкові накладні.

Посилання контролюючого органу на відомості про відсутність у контрагентів позивача умов необхідних для ведення відповідної господарської діяльності з обсягом товару у відповідні строки, зокрема, технічного персоналу, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, як на підставу для відмови в позові, обґрунтовано судом відхиляються, оскільки чинне законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, наявності чи відсутності у останніх основних фондів. Відсутність у контрагентів добросовісного платника податку, яким є позивач, матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання таким платником господарської операції, та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу).

При цьому, суд бере до увагу правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 30.08.209 року № 804/17176/14, згідно якої податковий орган не наділений повноваженнями встановлювати в акті перевірки суб`єкта господарювання нікчемність або недійсність укладених з контрагентами договорів, оскільки необхідними умовами для визнання угоди нікчемною в силу вимог статті 228 Цивільного кодексу України є її укладання з метою, завідомо суперечною інтересам держави і суспільства та наявність умислу хоча б у однієї із сторін щодо настання відповідних протиправних наслідків.

При кваліфікації правочину за статтею 228 Цивільного кодексу України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

За вказаних обставин, суд не бере до уваги посилання відповідача на податкову інформацію та інформацію із загальнодоступних джерел, а саме Єдиного державного реєстру судових рішень, відносно контрагентів позивача, оскільки така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів, складених за наслідками проведених господарських операцій між позивачем та його контрагентами та не є належними доказами в розумінні процесуального Закону.

Відповідач вказує на нереальність господарських операцій позивача з контрагентами, посилаючись на інформацію в Єдиному державному реєстрі судових рішень, а саме витяги з ухвал по матеріалам кримінальних проваджень, в яких зазначено про відібрання пояснень у директорів контрагентів, які вказують на ніби-то непричетність їх до реєстрації та ведення фінансово-господарської діяльності вказаних підприємств.

При цьому, посилаючись на інформацію, отриману в межах кримінального провадження, належним доказом в даному випадку могли би бути вирок суду щодо посадових осіб позивача, чи контрагентів, що набрали законної сили, щодо вчинення ними кримінальних правопорушень, пов`язаних з фіктивним підприємництвом чи ухиленням від сплати податків, тощо.

Проте всупереч вимогам частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України відповідачем таких доказів не надано.

Сам по собі факт того, що контрагенти позивача фігурують в досудових розслідуваннях, порушених за ознаками кримінального правопорушення не є доказом протиправного формування податкового кредиту і не тягне за собою правових наслідків для позивача.

Правова позиція з цього питання висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 05 червня 2018 року у справі № 809/1139/17 та від 26 червня 2018 року у справі № 808/2360/17.

Суд також зазначає, що юридична відповідальність має індивідуальний характер, тому позивач не може нести відповідальність за можливі протиправні дії інших юридичних осіб.

До того ж, якщо контрагенти по ланцюгу постачання товарів (послуг) не виконали свого зобов`язання по сплаті податку на додану вартість до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цих осіб. Зазначена обставина не є підставою для позбавленню платника податку права на відшкодування податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Водночас, позивачем дотримано вимоги щодо документування та підтвердження здійснених господарських операцій первинними документами, у відповідності до вимог пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Подані позивачем докази підтверджують реальні зміни у майновому стані сторін та дають підстави вважати, що господарські операції, спрямовані на виконання правочину, дійсно відбулися, є економічно виправданими та відповідають основним видам господарської діяльності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що господарські операції позивача з перевіряємими контрагентами здійснені в межах господарської діяльності, є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем правомірно віднесено суму ПДВ 1 659, 758, 00 грн. до складу від`ємного значення за листопад 2018 року по взаємовідносинам з ТОВ «ВЕРТОЛ», ТОВ «ОПТИМУМСПЕЦДЕТАЛЬ», ТОВ «ТК ОПТІМА- ЕНЕРГО-СЕРВІС», ТОВ «АВІА ТЕХКОНТАКТ», ТОВ «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА»,а висновки Акта перевірки про порушення позивачем норм Податкового кодексу України та зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість є протиправним.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників ДФС 21 березня 2019 року № підлягає скасуванню.

Згідно положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, оцінюючи подані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно, беручи до уваги положення частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь позивача підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача здійсненні ним судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 19 210, 00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 132, 134, 139, 243 - 246, 250, ст. 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Державного підприємства "АНТОНОВ" (, м. Київ, вул. Академіка Туполева, 1) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове-повідомлення рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 21 березня 2019 року № .

3. Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (, 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-Г) на користь Державного підприємства "АНТОНОВ" (РНОКПП 14307529, м. Київ, вул. Академіка Туполева, 1) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 19 210 (дев`ятнадцять тисяч двісті десять гривень) 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.М. Погрібніченко

Повний текст рішення виготовлено та підписано 16.10.2019 року.