Справа № 640/16583/19
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

15 жовтня 2019 року м. Київ № 640/16583/19

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі судді: Келеберди В.І., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві в частині визнання протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві від 14.04.2016 року №342-1305 про нарахування позивачу грошового зобов`язання із земельного податку з фізичних осіб за 2016 рік в розмірі 13450,51 грн., -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві від 14.04.2016 року №342-1305 про нарахування позивачу грошового зобов`язання із земельного податку з фізичних осіб за 2016 рік в розмірі 13450,51 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 04.05.2017 року №44920-1305 про нарахування позивачу грошового зобов`язання із земельного податку з фізичних осіб за 2017 рік в розмірі 3396,46 грн., від 03.04.2018 року №27942-1305-2655 про нарахування позивачу грошового зобов`язання із земельного податку з фізичних осіб за 2018 рік в розмірі 3396,46 грн.

Ухвалою суду від 16.09.2019 року зазначену позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десять днів для усунення недоліків з моменту отримання даної ухвали.

04.10.2019 року на адресу суду від позивача надійшло клопотання про усунення недоліків позовної заяви.

У вказаному клопотанні позивач просить суд поновити строк звернення до адміністративного суду в частині оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № 342-1305 від 14.04.2016 року (далі по тексту - оскаржуване ППР).

Розглянувши матеріали адміністративного позову, додатки до нього та дослідивши вищезазначене клопотання позивача про поновлення строку звернення, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, за змістом ст.122 КАС України початок перебігу строку звернення до адміністративного суду законодавець пов`язує з днем, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

При цьому слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

В даному випадку судом встановлено, що позивач був обізнаний про існування оскаржуваного ППР № 342-1305 від 14.04.2016 року починаючи з 12.07.2016 року. Вказані обставини наводяться позивачем у позовній заяві та підтверджуються матеріалами справи.

04.08.2016 року ОСОБА_1 , користуючись своїм правом, передбаченим ст. 56 ПК України) подав скаргу на оскаржуване ППР до ГУ ДФС у місті Києві.

30.09.2016 року ГУ ДФС у місті Києві первинну скаргу позивача залишено без задоволення, а оскаржуване ППР без змін.

Позивач звернувся зі скаргою до ДФС України.

29.11.2016 року рішенням № 12726/Г/99-99-11-02-01-14 ДФС України про результати розгляду повторної скарги ОСОБА_1 , залишено без змін податкове повідомлення-рішення ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві від 14.04.2016 року №342-1305 про нарахування позивачу грошового зобов`язання із земельного податку з фізичних осіб за 2016 рік в розмірі 13450,51 грн., а скаргу позивача без задоволення.

Тобто, про результат оскарження ППР № 342-1305 від 14.04.2016 року, ОСОБА_1 було відомо ще в 2016 році.

Проте, до суду позивач звернувся лише 02.09.2019 року, що підтверджується штампом Окружного адміністративного суду міста Києва.

Отже, ОСОБА_1 пропущено визначений адміністративним судочинством строк звернення до суду.

Відповідно до ч.3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У свою чергу, ч. 4 ст. 122 КАС України регламентовано, що якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Вищезазначене дає підстави стверджувати, що позивач мав реальну можливість вчасно звернутись до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів у строки передбачені ст.122 КАС України.

Позивачем не надано суду достатніх доказів, щодо причин не звернення до суду в межах строку визначеного ст.122 КАС України.

Позивачем не наведено будь - яких доводів та не надано доказів в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду, в силу чого, суд не вбачає підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Суд також звертає увагу на те, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що до суду позивач звернувся з порушенням строку звернення в частині оскарження податкового повідомлення-рішення ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві від 14.04.2016 року № 342-1305 та відсутністю підстав для поновлення пропущеного строку, оскільки підстави, вказані позивачем у клопотанні про поновлення строку звернення до суду є неповажними.

Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

У відповідності до положень ч. 2 ст.123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Керуючись пунктом 8 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві в частині визнання протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві від 14.04.2016 року №342-1305 про нарахування позивачу грошового зобов`язання із земельного податку з фізичних осіб за 2016 рік в розмірі 13450,51 грн. - повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до ч. 7 ст. 169 КАС України ухвала може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.І. Келеберда