Справа № 300/1740/19
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" жовтня 2019 р. справа № 300/1740/19
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чуприни О.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Окуневич Михайло Валентинович, до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про зобов`язання вчинити дії щодо зарахування до спеціального страхового стажу період роботи з 01.10.1975 по 23.06.1981, з 01.01.1992 по 26.01.2006 та з 03.09.2012 по 15.04.2014, а також виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", -
ОСОБА_1 (надалі по тексту також позивач, ОСОБА_1 ), в інтересах якої діє адвокат Окуневич Михайло Валентинович (надалі по тексту також представник позивача), 19.08.2019 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі по тексту також відповідач, Головне управління ПФУ в області, орган пенсійного фонду) про зобов`язання вчинити дії щодо зарахування до спеціального страхового стажу період роботи з 01.10.1975 по 23.06.1981, з 01.01.1992 по 26.01.2006 та з 03.09.2012 по 15.04.2014, а також виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем протиправно в порушення приписів пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 за №1191, відмовлено у виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з посиланням на відсутність у позивача спеціального стажу роботи. Підставою для відмови є доводи догану пенсійного фонду про те, що Рогатинська центральна районна бібліотека, де працювала позивач, не відноситься до закладів освіти, а до закладу культури. Як відзначено позивачем, 16.06.2014 їй вперше призначено пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Позивач 06.02.2019 звернулася до Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області із заявою про нарахування та виплату їй грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Проте, 20.02.2019 від Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області надійшов лист №12/П-15, яким повідомлено позивача про відсутність підстав для виплати грошової допомоги у зв`язку із недостатністю у позивача спеціального стажу роботи необхідного для нарахування і виплати такої допомоги. Орган пенсійного фонду не врахував до страхового стажу позивача період роботи бібліотекарем з 01.10.1975 по 23.06.1981, з 01.01.1992 по 26.01.2006 та з 03.09.2012 по 15.04.2014. На переконання ОСОБА_1 вказаний період підлягає врахуванню до її спеціального страхового стажу, оскільки заклади де працювала остання відносяться до державних органів, що чітко передбачено пунктом 7-1 прикінцевих положень закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та дають право на отримання грошової допомоги в розмірі 10-ти місячних пенсій. Просила позов задовольнити в повному обсязі.
За наслідками виконання позивачем ухвали про залишення позовної заяви без руху від 23.08.2019 (а.с.32-33), ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.09.2019 на підставі статей 260, 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також КАС України) відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику сторін, одночасно витребувано у відповідача докази необхідні для розгляду даної адміністративної справи (а.с.1-3)
На виконання вищевказаної ухвали суду від 06.09.2019, відповідач 04.10.2019 і 10.10.2019 подав суду, через канцелярію, витребувані судом докази (а.с.47-62, 63-65).
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 27.09.2019 (а.с.42-44). В даному відзиві відповідач вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення з огляду на наступні обставини. Зокрема, як вказав орган пенсійного фонду, згідно з пунктом 7 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у разі призначення пенсії за віком виплачують грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі 10 місячних пенсій особи станом на день її призначення. Право на грошову допомогу мають особи, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого в статті 26 Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків 35 років, для жінок - 30) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку іншу пенсію. На переконання Головного управлінням ПФУ в області стаття 52 Закону України "Про пенсійне забезпечення" окреслює коло працівників, які мають право на пенсію за вислугу років. Вказав на Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 за №909. Разом з тим, Законом України "Про освіту" визначено типи закладів освіти, яким згідно доводів відповідача, не передбачено бібліотеку, як заклад освіти. Натомість у відзиві відповідач стверджує, що Рогатинська центральна районна бібліотека, Рогатинська централізована бібліотечна система де працювала позивач відноситься до закладів культури. З урахуванням вказаного відповідач вважає, що відсутні правові підставі для врахування до спеціального страхового стажу позивача спірного періоду роботи бібліотекарем, а отже й відсутні підстави для виплати грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, вивчивши відзив на позовну заяву, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.
При розгляді справи встановлено, що ОСОБА_1 з 16.06.2014 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію за віком, що підтверджується копією наявного в матеріалах справи протоколу про призначення пенсії від 17.06.2014 за №552 (а.с.49).
До загального страхового стажу ОСОБА_1 , органом пенсійного фонду враховано 31 рік і 10 місяців, свідченням чого є розрахунок стажу позивача (а.с.50).
Згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 29.10.1975 (а.с.51-54), позивач працювала на наступних посадах:
- з 01.10.1975 по 10.09.1976 на посаді бібліотекаря у Львівській музичній школі №5;
- з 04.04.1981 по 02.05.2001 на посаді бібліотекаря відділу обслуговування Рогатинської центральної районної бібліотеки;
- з 03.05.2001 по 26.01.2006 на посаді заступника директора по роботі з дітьми Рогатинської централізованої бібліотечної системи;
- з 03.09.2012 по 16.06.2014 (дату призначення пенсії) на посаді бібліотекаря філіалу бібліотеки с. Чернів.
Позивач, вказуючи на наявність у неї достатнього спеціального страхового стажу на посаді бібліотекаря (понад 30 років), 06.02.2019 звернулася до Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області із заявою про нарахування та виплату їй грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій, які не підлягають оподаткуванню (а.с.17-18).
Галицьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області листом від 20.02.2019 за №12/П-15 повідомлено позивача про відсутність правових підстав для виплати грошової допомоги з посиланням на обставину відсутності у позивача достатнього спеціального стажу роботи необхідного для нарахування і виплати такої допомоги. Згідно вказаного листа, відповідачем враховано до страхового стажу позивача, що дає право на пенсію за вислугу років період її роботи бібліотекарем з 04.04.1981 по 31.12.1991 (10 років 8 місяців 28 днів). Додатково повідомлено, що Рогатинська центральна районна бібліотека, де працювала позивач, не відноситься до закладів освіти, а є закладом культури (а.с.20-21).
ОСОБА_1 не погоджуючись із відмовою Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області у нарахуванні і виплаті допомоги, звернулася до суду, з метою захисту свого порушеного права, з вимогою зобов`язати орган пенсійного фонду зарахувати до спеціального страхового стажу період роботи з 01.10.1975 по 23.06.1981, з 01.01.1992 по 26.01.2006 та з 03.09.2012 по 15.04.2014, а також виплатити грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі її десяти місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступного.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Статтею 46 Конституції України гарантовано право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (надалі по тексту також Закон №1058).
За змістом пункту 1 частини 1 статті 8 Закону №1058, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Частиною 1 статті 24 Закону №1058 страховий стаж визначено як період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, які містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, яке діяло до набрання чинності цим Законом (частина 2 статті 24 Закону №1058).
Приписами пункту 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"визначено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (в редакції, чинній на час призначення позивачці пенсії), передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.
Згідно з пунктом 2 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 за №1191 (надалі по тексту також Порядок №1191), до страхового стажу, який визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені, зокрема, Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 за №909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".
Пунктом 5 Порядку №1191 передбачено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу (30 років для жінок) роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" будь-якого іншого виду пенсії.
Як з`ясовано судом та підтверджується поясненнями відповідача від 10.10.2019, ОСОБА_1 вперше призначено пенсію за віком з 16.06.2014. До цього часу позивач не отримувала будь-якого іншого виду пенсії (а.с.63-64).
Матеріалами справи свідчать про наявність у позивача страхового стажу 31 рік і 10 місяців (а.с.24), при цьому відповідачем до спеціального страхового стажу ОСОБА_2 зараховано тільки періоди роботи з 04.04.1981 по 31.12.1991 на посаді бібліотекаря відділу обслуговування Рогатинської центральної районної бібліотеки, згідно листа від 20.02.2019 №12/П-15 (а.с.20-22).
Досліджуючи наявність правових підстав для врахування до спеціального страхового стажу позивача, що дає право на пенсію за вислугу років, періоди роботи з 01.10.1975 по 23.06.1981, з 01.01.1992 по 26.01.2006 та з 03.09.2012 по 15.04.2014, суд вважає за необхідне відмітити слідуюче.
Згідно з положеннями статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 за №1788-XII (надалі по тексту також Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Суд зауважує, що позивач на підтвердження наявного трудового стажу, в тому числі спеціального страхового стажу, представила суду копію трудової книжки серії НОМЕР_1 від 29.10.1975. Будь-які інші докази, які б підтверджували спеціальний страховий стаж позивача саме бібліотекарем, останньою не надано.
Згідно наданої позивачем трудової книжки, у ній відсутній запис про період здійснення ОСОБА_1 трудової діяльності з 09.12.1976 по 31.03.1981 на посаді бібліотекаря у Рогатинській дитячій музичній школі, про який згадується у заяві від 06.02.2019 та який позивач просить врахувати до спеціального страхового стажу з метою отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій.
Враховуючи відсутність у матеріалах справи документів на підтвердження трудової діяльності позивача з 09.12.1976 по 31.03.1981, відсутність записів у трудовій книжці щодо вказаного спірного періоду роботи, а також жодних обґрунтувань з даного приводу, суд вказує на неможливість врахування (зарахування) такого періоду до спеціального страхового стажу ОСОБА_1
Необхідно відмітити, що ОСОБА_1 в період з 01.10.1975 по 10.09.1976 працювала на посаді бібліотекаря у Львівській музичній школі №5, свідченням чого є запис у трудовій книжці позивача (а.с.14).
Так, Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає права на пенсію за вислугу років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 за №909 (надалі по тексту також Перелік №909).
Вказаним Переліком установлено заклади освіти і посади, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років - у бібліотеках: завідуючі та бібліотекарі.
Так, за приписами статтею 28 Закону України "Про освіту" система освіти складається із навчальних закладів, наукових, науково-методичних і методичних установ, науково-виробничих підприємств, державних і місцевих органів управління освітою та самоврядування в галузі освіти.
Згідно зі статтею 29 Закону України "Про освіту" структура освіти включає, поряд з іншими видами, також позашкільну освіту.
Статтею 12 Закону України "Про позашкільну освіту" та пунктом 6 Переліку типів позашкільних навчальних закладів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2011 за №433 передбачено, що до позашкільних навчальних закладів відносяться початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші).
Відповідно до пункту 3 Примітки Переліку №909, робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 1 січня 1992 року, яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років.
Згідно Переліку закладів, організацій і посад, робота в яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 17.12.1959 за №1397 посада завідуючих та бібліотекарів відповідних бібліотек відносились до переліку посад, робота в яких дає право на пенсію за вислугу років.
Таким чином, на переконання суду з урахуванням пункту 3 Примітки Переліку №909 підлягає врахуванню до спеціального страхового стажу ОСОБА_1 період роботи на посаді бібліотекаря у Львівській музичній школі №5 з 01.10.1975 по 10.09.1976.
Стосовно доводів позивача та аргументів відповідача щодо спеціального стажу роботи позивача з 01.01.1992 по 26.01.2006 та з 03.09.2012 по 15.04.2014 на посадах бібліотекаря відділу обслуговування Рогатинської центральної районної бібліотеки, на посаді заступника директора по роботі з дітьми Рогатинської централізованої бібліотечної системи, а також на посаді бібліотекаря філіалу бібліотеки с. Чернів, слід зазначити наступне.
Як свідчать відомості трудової книжки ОСОБА_1 :
- з 04.04.1981 по 02.05.2001 на посаді бібліотекаря відділу обслуговування Рогатинської центральної районної бібліотеки;
- з 03.05.2001 по 26.01.2006 на посаді заступника директора по роботі з дітьми Рогатинської централізованої бібліотечної системи;
- з 03.09.2012 по 16.06.2014 (дату призначення пенсії) на посаді бібліотекаря філіалу бібліотеки с. Чернів Рогатинської централізованої бібліотечної системи.
При цьому, згідно довідки Рогатинської централізованої бібліотечної системи від 07.08.2019 за №3 позивач, обіймаючи посаду заступника директора по роботі з дітьми, фактично виконувала роботу "завідуючої" (а.с.25).
Насамперед, необхідно вказати, що позивач у позовній заяві зазначає про дату призначення їй пенсії 15.04.2014 та відповідно просить врахувати стаж станом на (по) вказану дату. Проте, як підтверджено матеріалами справи пенсія позивачу призначена з 16.06.2014, відтак у розумінні положень пункту 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" слід розглядати наявність спеціального стажу у позивача станом на день призначення їй пенсії.
Відповідач стверджує, що посади у Рогатинській центральній районній бібліотеці, Рогатинській централізованій бібліотечній системі, на яких працювала позивач, не відносяться до закладів освіти, а приналежні до закладу культури та не передбачені Переліком №909.
Суд, підпунктом 4.3. пункту 4 ухвали від 06.09.2019 витребував у відповідача документи, які б засвідчували обставину, що Львівська музична школа №5, Рогатинська дитяча музична школа, Рогатинська центральна районна бібліотека і філіал с. Чернів Рогатинської центральної бібліотечної системи не є закладами освіти, а відноситься до закладів культури, як підстава для прийняття відповідачем рішення від 20.02.2019 за №12/П-15.
Однак, відповідачем не виконано вимоги вказаної ухвали суду, в тому числі на день розгляду справи по суті, та не надано документів на підтвердження таких доводів.
Разом з тим, зміст Розділу 1 "Освіта" Переліку №909 в частині "Найменування закладів і установ" містить визначення "Бібліотеки", а в частині "Найменування посад" - "завідуючі, бібліотекарі", при цьому зміст пункту 2 "Примітки" даного нормативно-правового акта визначає, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.
Згідно з пунктом 1 статті 1 Закону України "Про бібліотеки і бібліотечну справу" №32/95-ВР від 27.01.1995, бібліотека - інформаційний, культурний, освітній заклад (установа, організація) або структурний підрозділ, що має упорядкований фонд документів, доступ до інших джерел інформації та головним завданням якого є забезпечення інформаційних, науково-дослідних, освітніх, культурних та інших потреб користувачів бібліотеки.
Статтею 6 Закону України "Про бібліотеки і бібліотечну справу" визначено види бібліотек, які, зокрема, за призначенням поділяються на публічні (загальнодоступні), у тому числі спеціалізовані для дітей, юнацтва, осіб з фізичними вадами; спеціальні (академій наук, науково-дослідних установ, навчальних закладів, підприємств, установ, організацій).
Бібліотеки, відповідно до частини 2, 3 статті 12 цього Закону, можуть створюватися на основі усіх форм власності, передбачених законами України. Засновниками бібліотек можуть бути органи державної влади, органи місцевого самоврядування, самоврядні організації, фізичні та юридичні особи, у тому числі іноземні, в порядку, передбаченому законом. Бібліотека може не мати статусу юридичної особи та перебувати у складі підприємства, установи або організації.
При цьому, статтею 30 Закону України "Про бібліотеки і бібліотечну справу" встановлені соціальні гарантії працівників бібліотек, відповідно до частини 1 якої на працівників бібліотек, незалежно від форм власності та статусу бібліотеки, поширюються гарантії, встановлені законодавством про працю, соціальне страхування, пенсійне забезпечення.
Працівники бібліотек мають право на допомогу на оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі посадового окладу, а також матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та доплату за вислугу років у розмірах та порядку, що встановлюються Кабінетом Міністрів України (частина 6 статті 30 Закону України "Про бібліотеки і бібліотечну справу").
За змістом пункту 2 "Примітки" Переліку №909, в площині дії пункту 2 Порядку №1191, до страхового стажу, що визначає право на виплату відповідної грошової допомоги зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на відповідних посадах незалежно від форми власності або відомчої належності таких закладів і установ.
Слід відмітити, що право на отримання відповідної грошової допомоги не залежить та не пов`язується із призначенням саме пенсії за вислугою років, а є окремим правовим механізмом відповідної соціальної виплати, який також може реалізовуватись при призначенні пенсії за віком.
Отже, робота на посаді бібліотекаря надає право на отримання грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України від 09.07.2003 за №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Виходячи з аналізу наведених правових норм та з урахуванням висновків Верховного Суду, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для врахування до спеціального страхового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії за вислугу років період роботи з 01.01.1992 по 02.05.2001 на посаді "бібліотекаря" відділу обслуговування Рогатинської центральної районної бібліотеки, з 03.05.2001 по 26.01.2006 на посаді заступника директора по роботі з дітьми ("завідуючої") Рогатинської централізованої бібліотечної системи та з 03.09.2012 по 15.06.2014 на посаді "бібліотекаря" філіалу бібліотеки с. Чернів.
При цьому, з`ясовуючи наявність підстав на отримання ОСОБА_1 грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", судом вважає за необхідне вказати на наступне.
Як уже зазначено вище по тексту рішення суду, пунктом 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058, визначено умови, за яких особа набуває право на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, і такими є: наявність у особи необхідного спеціального страхового стажу (30 років для жінок) роботи на певних визначених законодавством посадах, вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" будь-якого іншого виду пенсії.
Так, ОСОБА_1 при призначенні їй пенсії за віком працювала на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що підтверджується відповідними записами у трудовій книжці позивача, і до призначення пенсії остання не отримувала будь-якого іншого виду пенсії, свідченням чого є пояснення позивача та відповідача.
Однак, суд вказує на обставину недостатності у позивача на день призначення пенсії необхідного спеціального страхового стажу (30 років для жінок) роботи, що є однією з обов`язкових умов для отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Позивачем, не подано суду доказів на підтвердження здійснення нею трудової діяльності з 09.12.1976 по 31.03.1981 на посаді бібліотекаря у Рогатинській дитячій музичній школі, про який остання вказує у заяві від 06.02.2019 до органу пенсійного фонду, чи з 11.09.1976 по 23.06.1981, який позивач у позовній заяві просить врахувати до спеціального страхового стажу з метою отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій.
Копія трудової книжки, представлена ОСОБА_1 , не міститься записів про вищевказані періоди роботи позивача, які остання просить врахувати до спеціального стажу на займаній посаді.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Суд вжив всіх заходів на з`ясування обставин, які мають значення для даної справи, в тому числі витребував додаткові пояснення і докази з власної ініціативи.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Окуневич Михайло Валентинович, до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області підлягають до часткового задоволення. При цьому, слід зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за вислугу років період роботи з 01.10.1975 по 10.09.1976 на посаді бібліотекаря у Львівській музичній школі №5, з 01.01.1992 по 02.05.2001 на посаді бібліотекаря відділу обслуговування Рогатинської центральної районної бібліотеки, з 03.05.2001 по 26.01.2006 на посаді заступника директора по роботі з дітьми (завідуючої) Рогатинської централізованої бібліотечної системи та з 03.09.2012 по 15.06.2014 на посаді бібліотекаря філіалу бібліотеки с. Черніїв. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Відтак, підлягають стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 384,20 гривень, що пропорційно становить 50 відсотків задоволених позовних вимог від загального розміру сплаченого судового збору.
Сторонами не подано до суду будь яких доказів про понесення ними інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позов задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період працевлаштування з 01.10.1975 по 10.09.1976 на посаді бібліотекаря у Львівській музичній школі №5, з 01.01.1992 по 02.05.2001 на посаді бібліотекаря відділу обслуговування Рогатинської центральної районної бібліотеки, з 03.05.2001 по 26.01.2006 на посаді заступника директора по роботі з дітьми (завідуючої) Рогатинської централізованої бібліотечної системи та з 03.09.2012 по 15.06.2014 на посаді бібліотекаря філіалу бібліотеки с. Чернів Рогатинської централізованої бібліотечної системи, робота на яких враховується при призначенні пенсії за вислугу років, для визначення права на виплату грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20551088) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір в розмірі 384,20 гривень (триста вісімдесят чотири гривні двадцять копійок).
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), АДРЕСА_1 .

Адвокат (представник позивача) Окуневич Михайло Валентинович (діє на підставі ордера серії ІФ №075460 від 02.04.2019), вул АДРЕСА_2 - АДРЕСА_3 , 77000.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20551088), вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018.

Суддя /підпис/ Чуприна О.В.