Справа № 823/5341/15
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 жовтня 2019 року

Київ

справа №823/5341/15

адміністративне провадження №К/9901/28405/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Білак М.В.,

суддів: Губської О.А., Соколова В.М.,

перевіривши касаційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 травня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2019 року у справі №823/5341/15 за позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії ,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області від 6 листопада 2015 року № 312 о/с "По особовому складу" в частині звільнення з органів внутрішніх справ в запас Збройних Сил України за абзацом "г" пункту 64 Положення "Про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ" майора міліції Чорненького В.М. заступника начальника районного відділу - начальника міліції громадської безпеки Жашківського районного відділу; зобов`язати управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області поновити позивача на посаді, зарахувавши до вислуги років, трудового стажу час вимушеного прогулу; зобов`язати управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області нарахувати та виплатити позивачу матеріальне та грошове забезпечення (заробіток) за час вимушеного прогулу з 7 листопада 2015 року, а також моральної шкоди, розмір якої позивач вкаже під час розгляду даної справи; зобов`язати Головне управління Національної поліції в Черкаській області призначити позивача в рівнозначно займаній посаді, чи іншій за згодою сторін, в структурі Національної поліції на території Черкаської області, присвоїти спеціальне звання майор поліції.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 22 травня 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2019 року, позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області від 6 листопада 2015 року № 312 о/с "По особовому складу" в частині звільнення з органів внутрішніх справ в запас Збройних Сил України за абзацом "г" пункту 64 Положення "Про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ" затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР № 114 від 29 липня 1991 року (через скорочення штатів) майора міліції Чорненького В.М. - заступника начальника районного відділу - начальника міліції громадської безпеки Жашківського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області. Поновлено позивача на посаді заступника начальника районного відділу - начальника міліції громадської безпеки Жашківського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області з 9 листопада 2015 року. Стягнуто з управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 9 листопада 2015 року по день ухвалення судового рішення у сумі 30 267 (тридцять тисяч двісті шістдесят сім) грн 06 коп. з відрахуванням відповідних податків та зборів на доходи фізичних осіб, сплата яких є обов`язковою у встановленому законом порядку. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Черкаській області розглянути кандидатуру позивача для зайняття рівнозначної посади в Головному управлінні Національної поліції в Черкаській області та видати відповідний наказ з цього приводу. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У поданій касаційній скарзі представник відповідача з посиланням на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

На підставі аналізу доводів касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Положеннями пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України та статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 30 вересня 2016 року №1402-VIII гарантовано право особи на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.

Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Однак, пункт 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачає, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Заявлені позивачем позовні вимоги у цій справі дають підстави для висновку про те, що спір виник у відносинах з приводу поновлення позивача на публічній службі.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII (далі - Закон № 1700-VII) займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Як вбачається з оскаржуваних судових рішень та матеріалів касаційної скарги позивач працював на посаді заступника начальника районного відділу - начальника міліції громадської безпеки Жашківського районного відділу.

Отже, він не є особою, яка займає відповідальне чи особливо відповідальне становище в розумінні Закону № 1700-VII, а відтак ця справа належить до справ незначної складності.

Посилання Верховного Суду на застосування критеріїв незначної складності, як зазначив ЄСПЛ у рішенні «Азюковська проти України», не є порушенням права особи на доступ до суду в контексті вимог статті 6 (1) Конвенції, оскільки умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм законодавства, можуть бути суворіші ніж для звичайної заяви.

На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Отже, зміст вказаних норм та проведений аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої й апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у розглядуваному випадку обставин, наведених у підпунктах «а»-«в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Отже, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 328, 333 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 травня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2019 року у справі №823/5341/15.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

М.В. Білак

О.А. Губська

В.М. Соколов,

Судді Верховного Суду