Справа № 820/4201/18
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 жовтня 2019 р.Справа № 820/4201/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Судді-доповідача: Донець Л.О.,

Суддів: Бенедик А.П. , Гуцала М.І. ,

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.09.2018 року по справі № 820/4201/18

за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго"

до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.09.2018 року задоволено адміністративний позов Акціонерного товариства "Харківобленерго" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування податкового повідомлення-рішення.

Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби подано до суду апеляційну скаргу на зазначене рішення разом з доданим клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Дослідивши доводи клопотання та матеріали справи, колегія суддів вважає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Оскаржуване рішення прийняте Харківським окружним адміністративним судом 19.09.2018 року.

Із апеляційною скаргою Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби України звернувся 10.10.2018, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду (а.с. 188).

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 29.10.2018 року зазначена апеляційна скарга була залишена без руху через несплату судового збору, та надано відповідачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з моменту отримання копії вищезазначеної ухвали.

Вказана ухвала про залишення апеляційної скарги беез руху отримана відповідачем 01.11.2018 року (а.с. 197).

12.11.2018 скаржник звернувся до суду з клопотання про продовження строку на усунення недоліків.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2018 року клопотання про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.09.2018 року по справі №820/4201/18 - задоволено частково, та подовжено строк для усунення недоліків апеляційної скарги на 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Копію вказаної ухвали отримано Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби України 16.11.2018 (а.с. 212).

22.11.2018 року скаржник повторно звернувся до суду з клопотанням про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2018 року відмовлено в задоволенні клопотання Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про подовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.09.2018 року за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про скасування податкового повідомлення-рішення повернуто скаржнику, у зв`язку із не усуненням недоліків апеляційної скарги.

Копію вказаної ухвали отримано Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби України 30.11.2018 (а.с. 226).

10.09.2019 року Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби України повторно подано апеляційну скаргу, та заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскардення.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2019 відмовлено в задоволенні клопотання Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.09.2018 по справі № 820/4201/18. Визнано неповажними вказані у клопотанні причини пропуску строку звернення із апеляційною скаргою на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.09.18 року по справі № 820/42010/18.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2019 року апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України залишено без руху та надано строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Згідно рекомендованого поштового повідомлення Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби України отримано вищезазначені копії ухвал суду 30.09.2019 року.

10.10.2019 року Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби України подано заяву про усунення недоліків повторно поданої апеляційної скарги із зазначенням причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Колегія суддів зазначає, що поважними причинами пропуску строку на подання апеляційної скарги можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

В обґрунтування підстав поважності пропуску строку скаржник звернення посилається на те, що на момент подання апеляційної скарги не могло сплатити судовий збір через відсутність фінансування. З даних підстав у встановлений строк не було можливості виконати вимоги ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Дослідивши вказане клопотання, суд дійшов висновку, що вказані обставини не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку звернення із апеляційною скаргою, оскільки вони не звільняють відповідача дотримуватись процесуальних обов`язків як сторони по справі.

Крім того, під час звернення із первинною апеляційною скаргою Другий апеляційний адміністративний суд подовжував строк на усунення недоліків апеляційної скарги з метою надання часу сплатити судовий збір.

Відповідно до ст. 169 КАС України, повернення апеляційної скарги не позбавляє особу права повторного звернення до суду з цією апеляційною скаргою, однак це не зупиняє строк на апеляційне оскарження рішення суду.

Доказів скасування у касаційному порядку ухвал Другого апеляційного адміністративного суду, постановлених за наслідком розгляду первинної апеляційної скарги, матеріали справи не містять та відповідачем надано не було.

Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно ч. 2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 справі Креуз проти Польщі право на суд не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Пунктом 1 частини п`ятої статті 296 КАС України передбачено, що однією з вимог апеляційної скарги визначено надання документа про сплату судового збору.

Згідно з положеннями Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 №3674-VІ відповідачу не надано пільг щодо сплати судового збору.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 Інші поточні платежі, розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Таким чином, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору.

Крім того, у пункті 74 рішення Європейського Суду з прав людини Лелас проти Хорватії суд звернув увагу на те, що держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу.

У справі Рисовський проти України Європейський Суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу належного урядування. Він передбачає, що …у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб….

Тобто, виходячи з принципу належного урядування, державні органи загалом, і орган доходів і зборів зокрема, зобов`язані діяти в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно.

Отже, довготривала процедура погодження та сплати судового збору не може бути визнана поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та, як наслідок, не є підставою для порушення принципу правової визначеності щодо остаточного судового рішення.

Вказана правова позиція викладала Верховним Судом у постанові від 11.12.2018 року по справі №820/2160/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Устименко проти України від 06.10.2015 року Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою потворного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Європейський суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є обмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Отже, беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що у даному випадку зазначені скаржником причини пропуску строку оскарження не виправдовують втручання у принцип остаточності рішення.

Згідно ч. 1 ст. 45 КАС України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність встановлених законом підстав для поновлення процесуального строку для подання апеляційної скарги, а тому, надане клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 121, 286, 295, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.09.2018 року по справі № 820/4201/18 - відмовити.

Визнати неповажними вказані у клопотанні причини пропуску строку звернення із апеляційною скаргою на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.09.2018 року по справі № 820/4201/18

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Донець Л.О.
Судді Бенедик А.П. Гуцал М.І.