Справа № 240/10154/19
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/10154/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Попова О.Г.

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

17 жовтня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Мацького Є.М. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2019 року (ухвалене у м. Житомирі 20 вересня 2019 року о 14:40, повний текст якого виготовлено 20 вересня 2019 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом до Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Богунського відділу Державної виконавчої служби м. Житомира Машевського О.О. від 25.07.2019 ВП №56812945 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 84 052,29 грн.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просив рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2019 року скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що у державного виконавця не було правових підстав для винесення спірної постанови, оскільки жодних виконавчих дій, спрямованих на примусове виконання виконавчого документу у виконавчому провадженні №56812945 державним виконавцем не вчинялось. Позивач наголошує, що розмір виконавчого збору має обраховуватись виключно з фактично стягнутої із боржника суми, проте жодного стягнення коштів із боржника здійснено не було у зв`язку із поверненням виконавчого документа стягувачу.

Відповідач не подав відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.

17.10.2019 до суду надійшло клопотання позивача про розгляд даної справи за його відсутності. Вказав, що вимоги апеляційної скарги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання повноважного представника не направив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Згідно ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, заочним рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 29.08.2017, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Житомирської області від 03.04.2018 у справі №295/5461/15-ц, частково задоволено позов ПАТ "Райффайзен Банк Аваль : стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Житомирської обласної дирекції ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість за кредитним договором №014/0917/74/107564 від 11.04.2007, станом на 05.02.2015 в сумі 46 620,12 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 838 695,95 грн; стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" судовий збір в розмірі по 1 827 грн з кожного. В решті вимог відмовлено.

24.04.2018 з метою виконання вказаного рішення Богунським районним судом міста Житомира видано виконавчий документ у справі №295/5461/15-ц, який в подальшому було пред`явлено до Богунського ВДВС ГТУЮ у Житомирській області для примусового виконання.

23.07.2018 Головним державним виконавцем Богунського ВДВС ГТУЮ у Житомирській області Васіною Світланою Вікторівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №56812945 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Богунським районним судом міста Житомира 24.04.2018 у справі №295/5461/15-ц. Так, у відповідності до пункту 3 резолютивної частини вказаної постанови, стягнуто з ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 84 052,29 грн.

29.05.2019 позивач в добровільному порядку самостійно погасила заборгованість за кредитними коштами, еквівалентну сумі 227 093,04 грн, у зв`язку з чим стягувачем у виконавчому провадженні ВП №56812945 до Богунського ВДВС ГТУЮ у Житомирській області із заявою про повернення виконавчого документа.

25.07.2019 старшим державним виконавцем Богунського ВДВС ГТУЮ у Житомирській області Машевським Олександром Олександровичем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ВП №56812945, у відповідності до пункту 1 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" повернуто стягувачу виконавчий лист, виданий Богунським районним судом міста Житомира 24.04.2018 у справі №295/5461/15-ц. Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаної постанови, винесено постанову про стягнення виконавчого збору в окреме провадження.

25.07.2019 старшим державним виконавцем Богунського ВДВС ГТУЮ у Житомирській області Машевським Олександром Олександровичем винесено постанову про стягнення виконавчого збору ВП №56812945, якою стягнуто з ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 84 052,29 грн.

Не погоджуючись вказаною постановою про стягнення виконавчого збору, позивач звернулась до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем у відповідності до частини другої статті 77 КАС України та наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів спростовано, а позивачем не доведено протиправність постанови старшого державного виконавця Богунського ВДВС ГТУЮ у Житомирській області Машевського О.О. "Про стягнення виконавчого збору" від 25.07.2019 ВП №56812945.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує викладене нижче.

Згідно ч.1 ст.27 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (Закон №1404-VIII) виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Положеннями частини п`ятої статті 27 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавчий збір не стягується:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;

6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини дев`ятої статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 37 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Частиною третьою статті 40 Закону №1404-VIII встановлено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

У відповідності до частини дев`ятої статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Встановлено, що рішення суду було виконано позивачем не до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження (до 23.07.2018), а лише 29.05.2019. При цьому, виконавче провадження не було закінчено на підставі пункту 9 частини першої статті 39 №1404-VIII, а тому посилання позивача на факт добровільного виконання рішення суду є безпідставними.

При цьому стаття 27 Закону №1404-VIIІ, яка була чинною на момент винесення оскаржуваної постанови, не містить застережень щодо стягнення виконавчого збору виключно у випадку вчинення державним виконавцем виконавчих дій, спрямованих на примусове виконання виконавчого документу, а також не ставить у залежність розмір виконавчого збору від фактично стягнутої в межах виконавчого провадження суми.

Частиною четвертою статті 27 Закону №1404-VIIІ передбачено, що державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Разом з цим, згідно частини третьої статті 40 Закону №1404-VIIІ у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 37 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Як обґрунтовано зауважив суд першої інстанції, частина третя статті 40 Закону №1404-VIII є спеціальною нормою, яка регулює окремі випадки стягнення виконавчого збору та превалюють над загальними правилами, що встановлені частинами першою та другою статті 27 Закону №1404-VIII.

З урахуванням наведених обставин та норм права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що спірна постанова відповідає вимогам Закону №1404-VIIІ та є правомірною.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Мацький Є.М. Сушко О.О.