Справа № 405/4369/15-а(2-а/405/214/15)
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 жовтня 2019 року м. Дніпросправа № 405/4369/15-а(2-а/405/214/15)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),

суддів: Дурасової Ю.В., Баранник Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Новошицької О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.10.2018 в адміністративній справі №405/4369/15-а(2-а/405/214/15), ухвалене суддею Іванової Л.А., по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и В:

У червні 2015р. позивач 16.06.2015 року звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області, в якому просила визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області по справлянню з суми її (позивача) пенсії податку на доходи фізичних осіб; зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області виплачувати їй (позивачу) пенсію без оподаткування будь-якої її частини, тобто не справляти з суми пенсії податок на доходи фізичних осіб; зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області нарахувати та виплатити їй (позивачу) недоплачену у звязку з оподаткуванням частину пенсії за період з 01 лютого 2015 року до набрання постановою у даній справі законної сили.

Ухвалою суду від 13 жовтня 2015 року провадження у даній справі зупинено до прийняття рішення Конституційним Судом України за поданням Верховного Суду України щодо конституційності п. п. 164.2.19 п. 164.2 ст.164 Податкового кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» або отримання з Верховного Суду України повідомлення із відмовою за вищенаведеним зверненням Ленінського районного суду м.Кіровограда.

Ухвалою суду від 05 квітня 2018 року поновлено провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 29 травня 2018 року за клопотанням представника позивача здійснено заміну первісного відповідача Управління Пенсійного Фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області на належного відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Крім цього , позивачем подано до суду заяву від 17 травня 2018 року, про зміну предмету позову та залишення позовної вимоги без розгляду, в якій позивач просила залишити без розгляду позовну вимогу про зобовязання Управління ПФУ в м. Кіровограді Кіровоградській області виплачувати їй (позивачу) пенсію без оподаткування будь-якої її частини, тобто не справляти з суми пенсії податок на доходи фізичних осіб; а також просила визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області та його правонаступників по справлянню з пенсії податку на доходи фізичних осіб та військового збору у 2015-2018 роках; стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на користь позивача 17 388,31 грн., утриманих з її пенсії як податок на доходи фізичних осіб та військовий збір за 2015-2018 роки.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.10.2018 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено що, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, яке є правонаступником Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, та отримує пенсію по інвалідності ІІ-ої групи внаслідок загального захворювання з 24.02.2014 року. З 01.02.2015 року розмір її (позивача) пенсії склав 7 970,28 грн. На виконання положень Закону України «Про внесення змін до Податкового Кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», у звязку з набранням чинності змін до Податкового кодексу України з 01.01.2015 року податок на доходи фізичних осіб справляється з суми пенсії (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення. Базою оподаткування у 2015 році є сума пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у частині, що перевищує 3 654,00 грн. на місяць (1218,00 х 3, де 1218 грн. мінімальна заробітна плата). З 01.01.2015 року змінено ставку податку на доходи фізичних осіб: 15 відсотків, якщо база оподаткування місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня згідного податкового року, та 20 відсотків, якщо база оподаткування в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати. В лютому, 2015 року позивач отримала пенсію в розмірі 7 970,28 грн., базою оподаткування є 5 169,20 грн. (8 823,20 грн. 3 654,00 грн.), до якої застосовується ставка 15 % та 1,5 % військового збору, тому розмір податку склав 852,92 грн., отже до виплати позивачу було нараховано пенсію у розмірі 7 970,28 грн.

З 01.01.2015 року розмір пенсії позивачу зменшився на суму оподаткування в частині перевищення пенсії трьох розмірів мінімальної заробітної плати зі ставкою оподаткування 15%, а також військового збору у розмірі 1,5 %.

27 лютого 2018 року Конституційним Судом України ухвалено рішення у справі № 1-6/2018 про визнання неконституційним положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, яким передбачено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

Положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, яким запроваджено оподаткування пенсій певних категорій (груп) пенсіонерів, суперечить статті 46 Конституції України.

Відповідно до статті 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 13 липня 2017 року № 2136-VIII закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

За положеннями статті 152 Конституції України, закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

З резолютивної частини рішення Конституційного Суду України № 1-р/2018 від 27 лютого 2018 року вбачається, що положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України визнане неконституційним і втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення, тобто, з 27 лютого 2018 року.

Таким чином колегія суддів вважає, що на час виникнення спірних правовідносин положення абзацу першого пп. 164.2.19 п.164.2 ст. 164 ПК України були чинними та підлягали застосуванню відповідачем.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 08.11.2018 року по справі №404/6650/15-а.

У відповідності із ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. 12, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.10.2018 р. - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 16 жовтня 2019 року та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного суду.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова

суддя Н.П. Баранник