Справа № 520/4210/19
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2019-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 р.Справа № 520/4210/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Любчич Л.В. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представника позивача Межерицького А.А.

представника відповідача Нікішиної Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держпраці у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.07.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Котеньов О.Г., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/4210/19

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до Головного управління Держпраці у Харківській області

про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.07.2019 року позовну заяву Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Держпраці у Харківській області (вул. Алчевських, буд. 40, м. Харків, 61002, ) про скасування постанови - задоволено.

Скасоано Постанову про накладання штрафу уповноваженими особами № ХК 4811/299/2НД/АВ/П/ТД-ФС від 02.04.2019, винесену Головним управління Держпраці у Харківській області.

Скасовано Припис № ХК 4811/299/2НД/АВ/П від 12.03.2019, винесений Головним управління Держпраці у Харківській області.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Харківській області (вул. Алчевських, буд. 40, м. Харків, 61002, ) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 2020 (дві тисячі двадцять) грн. 30 коп..

Відповідач, не погодившись з даним рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначене рішення суд першої інстанції невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягав на законності судового рішення та просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, посилаючись на мотиви та доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги та зазначив, що рішення суду першої інстанції є правомірним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачає.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ФОП ОСОБА_2 зареєстрований як суб`єкт господарської діяльності з 24.11.2017 року та є платником єдиного податку.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру основним видом діяльності за КВЕД є 46.31 «Оптова торгівля фруктами та овочами».

Головним управлінням Держпраці у Харківській області за адресою АДРЕСА_3, проведене інспекційне відвідування Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 за наслідками якого складено акт інспекційного відвідування № ХК 4811/299/2НД/АВ від 12.03.2019 року.

12 березня 2019 року головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Штепою Павлом Олександровичем винесено припис про усунення виявлених порушень № ХК 4811/299/2НД/АВ/П, відповідно до якого зобов`язано позивача усунути порушення. Зміст виявленого порушення: працівників фактично було допущено до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі вказаного акту інспекційного відвідування від 12.03.2019 року винесено Постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № 4811/299/2НД/АВ/П/ТД-ФС від 02.04.2019 року, якою накладено на ФОП ОСОБА_2 штраф у розмірі 125190,00 грн.

Не погоджуючись із вказаними постановою та приписом відповідача, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що висновки акту інспекційного відвідування щодо виявлених порушень законодавства про працю, а саме частини 1 та 3 статті 24 КЗпП України, а саме працівників фактично було допущено до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю, здійснюється Державною службою України з питань праці (пп. 6 п. 4 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №96 - далі Положення №96).

Пунктом 7 Положення №96 визначено, що Державна служба України з питань праці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до ст. 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), визначена Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, який затверджений постановою Кабінетом Міністрів України від 26.04.2017 № 295 (далі - Порядок № 295).

Відповідно до п. 2 Порядку № 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів тощо.

Згідно п. 3 Порядку № 295 контрольні повноваження інспектора праці підтверджується службовим посвідченням встановленої Мінсоцполітики форми, що видається Держпраці.

Відповідно до підпунктів 3, 5 пункту 5 Порядку № 295 інспекційні відвідування проводяться за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4 - 7 цього пункту; за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), про виявлені в ході виконання ними контрольних повноважень ознак порушення законодавства про працю.

Пунктами 19, 20 Порядку № 295 визначено, що за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення. Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником.

Згідно з ч. 3 ст. 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Аналізуючи наведені вище норми законодавства вбачається, що правовою підставою для винесення постанови про накладення штрафу є, зокрема, встановлення факту допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору. При цьому, такий факт допуску повинен бути належним чином зафіксований у складеному посадовою особою Держпраці чи її територіального органу акті інспекційного відвідування та доведений належними доказами.

Єдиним джерелом отримання інформації про наявність порушень законодавства про працю, є пояснення осіб, які були опитані в ході інспекційного відвідування.

З матеріалів справи вбачається, що ході здійснення інспекційного відвідування відповідачем була опитана ОСОБА_3 , яка усно зазначила, що стажується у ФОП ОСОБА_2 . По суті постановлених питань відмовилась, посилаючись на ст.63 Конституції України. Щодо отримуваної заробітної плати за місяць не зазначила. Надала усні пояснення, персональні дані, ознайомлена з написаним. Від підпису пояснень відмовилась, посилаючись на ст.63 Конституції України.

Крім того, відповідно до п.11 Порядку № 295 інспекторами праці здійснено під час інспекційного відвідування фіксацію засобами відеотехніки. Вказані відеоматеріали надано представником відповідача разом відзивом на позовну заяву.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року №413 «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу» визначено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором одним із таких способів:

засобами електронного зв`язку з використанням електронного цифрового підпису відповідальних осіб відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу та електронного підпису;

на паперових носіях разом з копією в електронній формі;

на паперових носіях, якщо трудові договори укладено не більше ніж із п`ятьма особами.

Інформація, що міститься у повідомленні про прийняття працівника на роботу, вноситься до реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Аналізуючи викладені вище норми КЗпП України та постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року №413 «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу», колегія суддів дійшла до висновку про те, що оформлення трудового договору та повідомлення відповідних органів ДФС повинно здійснюватись саме перед початком допуску працівника до виконання своїх посадових обов`язків.

Таким чином, роботодавець не зобов`язаний подавати до органів Державної фіскальної служби повідомлення, якщо працівник не почав роботу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до нотаріально засвідченої заяви, ОСОБА_3 повідомлено, що вона ніколи не перебувала у трудових відносинах із ФОП ОСОБА_2 (код НОМЕР_1 ). ФОП ОСОБА_2 не допускав ОСОБА_3 до роботи без укладення договору. Протягом лютого-березня 2019 року ОСОБА_3 знаходилась у пошуку роботи, в день відвідуючи декілька потенційних роботодавців. 21.02.2019 ОСОБА_3 знаходилась у приміщенні за адресою: АДРЕСА_3 у ОСОБА_2 з метою можливого працевлаштування у майбутньому, оглядаючи можливе майбутнє місце роботи та оцінюючи обсяг моєї майбутньої роботи. Саме в цей момент і з`явились представники ГУ Держпраці у Харківській області. Повідомлено, що ні 21.02.2019, ніколи раніше, ніколи пізніше ОСОБА_3 не виконувала жодної роботи у приміщенні АДРЕСА_3 , ніколи не виконувала трудової функції та не перебувала у трудових відносинах із ФОП ОСОБА_2 Повідомлено, що ніколи не отримувала жодних грошових коштів в будь-якому вигляді від ФОП ОСОБА_2 Повідомлено, що жодних пояснень інспекторам ГУ Держпраці у Харківській області ОСОБА_3 не надавала, в тому числі і з приводу наявності/відсутності трудових відносин між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2 , зокрема, керуючись статтею 63 Конституції України.

В судовому засіданні колегія суддів дослідивши відеоматеріали інспекційного відвідування, не вбачає допущення позивачем до роботи ОСОБА_3 без укладання трудового договору. Твердження представника відповідача стосовно виконання ОСОБА_3 роботи з фасування продукції на складі, в якому здійснює діяльність ФОП ОСОБА_2 , колегія суддів не приймає.

Крім того, електронний доказ (відеоматеріали інспекційного відвідування) не відповідає вимогам ч.2 ст.99 КАС України.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необґрунтованості висновків акту інспекційного відвідування щодо виявлених порушень законодавства про працю, а саме частини 1 та 3 статті 24 КЗпП України, а тому припис Головного управління Держпраці у Харківській області № ХК 4811/299/2НД/АВ/П від 12.03.2019 та постанова про накладання штрафу уповноваженими особами № ХК 4811/299/2НД/АВ/П/ТД-ФС від 02.04.2019, якою накладено на ФОП ОСОБА_2 штраф у розмірі 125190,00 грн., що стали наслідком, виявлених під час інспекційного відвідування порушень, є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що позивач, надавши письмові докази, що були предметом дослідження при розгляді справи судом першої інстанції, виконав вимоги ч.1 ст. 77 КАС України.

Натомість, відповідач, заперечуючи проти позову, в порушення вимог ч.2 ст. 77 КАС України, не надав належних і допустимих доказів на підтвердження законності та обґрунтованості власних дій, що є предметом оскарження позивачем.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 4 ст. 241, ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.07.2019 року по справі № 520/4210/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)О.А. Спаскін
Судді(підпис) (підпис) Л.В. Любчич О.В. Присяжнюк
Повний текст постанови складено 16.10.2019 року