Справа № 400/570/19
Суддя: Запорожан Д.В.
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/570/19
Головуючий в 1 інстанції: Птичкіна В.В.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Запорожана Д.В.,

суддів Осіпова Ю.В., Танасогло Т.М.,

при секретарі Іщенко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання відповідача виплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2018 рік в сумі 8991,18 грн.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтував незаконністю спірної бездіяльності.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 липня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вищенаведене рішення, як таке, що прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права і прийняти нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з необґрунтованості даного позову та відсутності підстав для його задоволення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 13.03.2018 року начальник складу озброєння військової частини НОМЕР_1 старший прапорщик ОСОБА_1 подав командиру військової частини рапорт про виплату, відповідно до Інструкції, за 2018 рік матеріальної допомоги (а.с. 8).

21.03.2018 комісія військової частини провела «… засідання по об`єктивному та якісному розгляду рапортів на виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань …», на якому, за результатами розгляду рапорту позивача, прийняла рішення такого змісту: «… матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань (у зв`язку з хворобою) згідно наказу № 65 від 15.02.2017 року «Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2018 рік», надати в першу-другу чергу, відповідно до черговості виплат, та за наявності коштів …».

Наказом командира військової частини від 17.09.2018 № 30-РС ОСОБА_1 був звільнений у запас за підпунктом «к» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а наказом командира військової частини від 21.09.2019 № 282 виключений із списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення (а.с. 23).

За результатами звернення позивача на Урядову гарячу лінію начальник фінансово-економічного управління Командування Повітряних Сил Збройних Сил України листом від 06.12.2018 № 350/147/2/5119 (а.с. 10) повідомив ОСОБА_1 про те, що «… у зв`язку із відсутністю асигнувань на виплату матеріальної допомоги видання наказу командира військової частини НОМЕР_1 про виплату Вам зазначеної допомоги не відбулось …».

Як зазначено у статті 9 Закону № 2011, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів (частина перша).

До складу грошового забезпечення, згідно з частиною другою статті 9 Закону № 2011, входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (абзац перший частини четвертої статті 9 Закону № 2011).

Пунктом 3 Постанови № 704 Кабінет Міністрів України постановив виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складі здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі державні органи).

Разом з тим, підпунктом 3 пункту 5 Постанови № 704 керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, надано право надавати один раз на рік військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, та допомогу для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України (абзаци перший та другий частини четвертої статті 9 Закону № 2011).

Згідно з пунктами 33.1 33.3 розділу ХХХІІІ Інструкції (втратила чинність 20.07.2018), особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять службу за контрактом, для вирішення соціально-побутових питань один раз на рік надається матеріальна допомога в розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення. Матеріальна допомога надається військовослужбовцям за їх заявою за місцем штатної служби на підставі наказу командира військової частини, а командиру (начальнику) на підставі наказу вищого командира (начальника) із зазначенням у ньому розмірі допомоги. Розмір матеріальної допомоги установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України. До місячного грошового забезпечення, з якого визначається матеріальна допомога, включаються посадові оклади, оклади за військовими званнями та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою згідно з законодавством України на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Аналогічні норми містяться у пункту 7 розділу XXIV Порядку (чинного з 20.07.2018): розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України. До місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років та щомісячні додаткові види грошового забезпечення за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Як вказано у пункті 9 наказу Міністра оборони України від 15.02.2018 № 65 «Про бюджетну політику в Міністерстві оборони України» (який і є тим рішенням Міністра оборони, про яке йдеться в Інструкції та у Порядку), накази про виплату матеріальної допомоги можуть видаватися виключно в межах доведених граничних обсягів видатків та отриманих асигнувань на її виплату з урахуванням порядку, передбаченого пунктом 7 цього наказу після розгляду заяв військовослужбовців.

Отже, виплата позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань можлива лише у випадку надходження у військову частину витягу із рішення Міністра оборони України про надання дозволу на виплату вищевказаної виплати та надходження коштів на відповідні цілі.

Таким чином, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення, який виплачується один раз на рік за заявою військовослужбовця на підставі наказу командира військової частини, у разі наявності фонду грошового забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21 серпня 2019 року по справі № 814/238/17 та від 25 липня 2018 року у справі № 809/768/16.

Разом з тим, колегія суддів не приймає доводи відповідача, що підставою для відмови у задоволенні позову є факт згоди позивача з виключенням зі списків особового складу військової частини, а також те, що «…чинним законодавством не передбачено жодних виплат особам звільненим з військової служби…», оскільки у випадку встановлення судом факту порушення прав позивача, що мало місце під час проходження ним військової служби, захист цього права здійснюється судом незалежно від того, що на день звернення до суду такий позивач звільнений у запас.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість даного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Частиною 1 ст. 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги, колегія суддів, вважає не суттєвими та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання відповідача виплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2018 рік в сумі 8991,18 грн залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст виготовлено 16.10.2019 року.

Головуючий Д.В. Запорожан

Судді: Ю.В. Осіпов

Т.М. Танасогло