Справа № 826/11118/16
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2019-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Ганечко О.М., Костюк Л.О.

за участю секретаря: Рагімової Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оранж Оіл" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оранж Оіл" до Енергетичної митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі Товариства з обмеженою відповідальністю "Оранж Оіл" звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Енергетичної митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення від 30.06.2016 №КТ-954-2016.

Позов мотивовано тим, що проведений відповідачем аналіз проб задекларованого Товариством з обмеженою відповідальністю "Оранж Оіл" товару згідно з митною декларацією від №903050000/2016/000214 та результати такого аналізу, викладені в експертному висновку, є сумнівними, містять суперечливу інформацію щодо складу товару та кількісного вмісту його компонентів, що в свою чергу не дає підстав однозначно класифікувати товар та віднести його до іншого коду УКТ ЗЕД - .

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2019 року в задоволенні вимог даного позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2019 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити даний позов у повному обсязі.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення не повно досліджено обставини, що мають значення для справи та не правильно застосовано норми матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент звернення до суду) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З матеріалів даної справи убачається, що до митного поста «Миколаїв - енергетичний» Енергетичної митниці Державної фіскальної служби України уповноваженою особою Товариства з обмеженою відповідальністю "Оранж Оіл» ОСОБА_1 26.05.2016 було подано електронну митну декларацію за №903050000/2016/000214.

Згідно з поданою електронною митною декларацією №903050000/2016/000214 від 26.05.2016, заявлено наступні відомості:

- важкі дистиляти: газойлі-паливо дизельне ULSD 10 ppm. Фракційний склад: 95%(о6) переганяється за t + 344,9 град.С, 39,5% об`ємних відсотків переганяється при температурі 250 град.С, 96,3% об`ємних відсотків переганяється при температурі 350 град.С. Масова частка сірки - 0,00056 мас.%; температура спалахнення в закритому тиглі +66,5 град.С; цетанове число - 51,2. Фірма-виробник 'Opet Petrolculuk A.S.' Країна виробництвами. Туреччина, Наливом в вакуумі кількість - 649,161 тис.кг.,777,252 тис.л. у літрах, приведених до температури 15 град.С. Код УКТ ЗЕД . Митна вартість 6 943 860, 64 грн.

Під час здійснення митного контролю за електронною митною декларацією від 26.05.2016 №903050000/2016/000214 контролюючим органом було відібрано проби (зразки) товару та направлено запит до Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної фіскальної служби.

Товар було випущено відповідно до заявленого митного режиму за тимчасовою митною декларацією від 26.05.2016 №903050000/2016/000215.

За результатами висновку експерта Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної фіскальної служби від 23.06.2016 №128 встановлено, що показник «вміст сірки» не відповідає товаросупровідним документам, сертифікату якості від 13.05.2016 №11583/16 - IST/Lab (А) та даним, заявленим у 31 графі електронної митної декларації від 26.05.2016 №903050000/2016/000214, (заявлено - 0,00056 мас.%, фактично - 0,0062 мас.%).

В подальшому, відділом адміністрування митних платежів Енергетичної митниці Державної фіскальної служби винесено рішення про визначення коду товару від 30.06.2016 №КТ-954-2016.

Згідно з вищезазначеним рішенням, код УKT ЗЕД за яким було здійснено декларування товару 26.05.2016 №903050000/2016/000214 змінено з НОМЕР_1 (акцизний податок 95 євро/1000 л.) на НОМЕР_2 (акцизний податок 125,5 євро/1000 л.).

В описовій частині рішення про визначення коду товару від 30.06.2016 №КТ-954-2016 встановлено, що досліджувана проба товару являє собою «важкі дистиляти, газойлі, для інших цілей: паливо дизельне з вмістом сірки 0,0062 мас.% (62 мг/кг). За хімічним складом є сумішшю аліфатичних вуглеводнів, до складу якої входять інші добавки/домішки (ароматичні вуглеводні, тощо). Фракційний склад: температура початку кипіння складає 162 за температури 250 град.С. випаровується 34 об.%, за температури 350 град.С. випаровується 93 об.%, за температури 359 град.С. випаровується 95 об.%. Температура в закритому тиглі становить 68 град.С.

Крім того, в рішенні про визначення коду товару від 30.06.2016 №КТ-954-2016 також зазначалося, що враховуючи вищезазначений опис досліджуваної проби, за своїми фізико - хімічними показниками, а саме вмістом сірки, який є визначальним для визначення екологічного класу дизельного палива, даний товар відноситься до класу дизельного палива Євро 3 (від 50 до 350мг/кг. сірки).

Позивач не погоджуючись із рішенням відповідача про визначення коду товару від 30.06.2016 №КТ-954-2016, звернувся до суду з позовом про визнання його протиправним та скасування.

Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи, колегія суддів зважає на наступне.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 246 Митного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

За правилами частини першої статті 257 Митного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Згідно з частинами першою, п`ятою, шостою, дев`ятою статті 264 Митного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) митна декларація реєструється та приймається органом доходів і зборів у порядку, що визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

З метою визначення правильності заповнення поданої митної декларації та відповідності доданих до неї документів установленим вимогам орган доходів і зборів здійснює перевірку митної декларації.

Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою органу доходів і зборів, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій.

Орган доходів і зборів не має права відмовити у прийнятті митної декларації, якщо виконано всі умови, встановлені цим Кодексом.

Як свідчать матеріали даної справи, позивач при митному оформленні товару вказав у митній декларації саме ті характеристики товару, а також той код товарної позиції ), який був зазначений виробником та експортером товару в усіх товаросупровідних документах, що додавались до митної декларації, а також ті дані, які були вказані в експортній декларації країни експортера ввезеного товару.

За правилами частини першої статті 337 Митного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Статтею 69 Митного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари. Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Відповідно до Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 650 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.07.2012 за №1085/21397; далі - Порядок), контроль правильності класифікації товарів - перевірка правильності опису товару та відповідного йому коду в митній декларації вимогам Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД під час проведення процедур його митного контролю та митного оформлення.

Згідно з цим Порядком декларант або уповноважена ним особа класифікує товари згідно з УКТ ЗЕД при їх декларуванні відповідно до статті 69 Митного кодексу України, а посадові особи митного поста здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні товарів.

Контроль правильності класифікації товарів здійснюється, зокрема, шляхом перевірки відповідності відомостей про товар та коду товару згідно з УКТ ЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, з урахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи відповідно до вимог статті 68 Митного кодексу України.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 356 Митного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) взяття проб (зразків) товарів здійснюється посадовими особами органу доходів і зборів в рамках процедур митного контролю та митного оформлення з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД.

Взяті проби (зразки) під митним забезпеченням разом з актом про їх взяття доставляються поштою або посадовою особою органу доходів і зборів до спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, чи до його відокремленого підрозділу або до іншої експертної установи (організації) для проведення досліджень (аналізів, експертиз). Дослідження (аналізи, експертизи) проводяться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, чи його відокремленого підрозділу або інших експертних установ (організацій), призначених органом доходів і зборів. Зазначені дослідження (аналізи, експертизи) проводяться з метою забезпечення здійснення митного контролю та митного оформлення і не є судовими експертизами (частини перша, друга статті 357 Митного кодексу України).

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності класифікації декларантом товарів та обчислення митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом.

Отже, завданням митної експертизи (незалежно від того, якою установою вона проводиться) є з`ясування обставин, що мають значення для визначення коду товару, і вона не може підміняти власне правозастосування, тобто прийняття рішення про визначення коду товарів за УКТ ЗЕД.

Частиною восьмою статті 357 цього Кодексу передбачено, що за результатами проведених досліджень (аналізів, експертиз) експерт готує висновок за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Правові та організаційні засади стандартизації в Україні встановлено Законом України «Про стандартизацію» від 05.06.2014 №1315-VII, який спрямований на забезпечення формування та реалізації державної політики у відповідній сфері.

Згідно зі статтею 3 цього Закону, законодавство України у сфері стандартизації складається з цього Закону, чинних міжнародних договорів України та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 1 Закону України «Про стандартизацію» від 05.06.2014 № 1315-VII, національний стандарт - це стандарт, прийнятий національним органом стандартизації та доступний для широкого кола користувачів.

При цьому частиною четвертою статті 17 Закону України «Про стандартизацію» від 05.06.2014 №1315-VII передбачено, що у разі прийняття європейського стандарту як національного забезпечується ідентичність національного стандарту відповідному європейському стандарту. З дня набрання чинності національним стандартом, що є ідентичним європейському стандарту, повинен бути скасований національний стандарт, положення якого суперечать положенням відповідного національного стандарту, що є ідентичним європейському стандарту.

Дослідженням матеріалів справи колегією суддів встановлено, що декларантом - ТОВ "Оранж Оіл" до митного поста «Миколаїв - енергетичний» Енергетичної митниці державної фіскальної служби України було подано електронну митну декларацію ІМ 40 ДЕ від 26.05.2016 №903050000/2016/000214, контракт WG 30 від 11.05.2016, додаткову угоду № 1-1 від 20.05.2016, інвойс від 20.05.2016 №01-20/05/2016-1, коносамент від 20.05.2016 №08/0516-RN, сертифікат якості від 13.05.2016 №1158/16. Імпортований позивачем товар було задекларовано в товарній позиції УКТ ЗЕД 2710 - нафта або нафтопродукти, одержані з бітумінозних порід (мінералів), крім сирих; продукти, в іншому місці не зазначені, з вмістом 70 мас. % або більше нафти чи нафтопродуктів, одержаних з бітумінозних порід (мінералів), причому ці нафтопродукти є основними складовими частинами продуктів; відпрацьовані нафтопродукти: в товарній підкатегорії - із вмістом сірки не більш як 0,001 мас.%.

Під час митного оформлення відповідачем було складено акт від 26.05.2016 №90305/2016/11 про взяття проб і зразків нафтопродуктів для встановлення характеристик, визначальних для класифікації товару згідно з УКТ ЗЕД.

Проте, як свідчать матеріали даної справи, єдиною підставою для прийняття відповідачем оскаржуваного рішення про визначення коду товару від 30.06.2016 №КТ-954-2016 став висновок експерта Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної фіскальної служби України від 23.06.2016 №128, яким було встановлено, що наданий для дослідження проб товар було ідентифіковано як важкі дистилянти, газойли, для інших цілей - паливо дизельне зі вмістом сірки 0,0062 мас.% (62 мг/кг).

Відповідно до пп. 3 п. 4 Положення про Спеціалізовану лабораторію з питань експертизи та досліджень ДФС, затвердженого наказом Державної фіскальної служби України від 01.10.2014 року № 154 (зі змінами), Спеціалізована лабораторія відповідно до покладених на неї завдань проводить дослідження (аналізи, експертизи) проб (зразків) товарів у рамках процедур податкового, митного контролю та оформлення з метою встановлення характеристик, визначальних для ідентифікації (визначення складу, фізичних, фізико-хімічних характеристик тощо) та класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД, тощо.

СЛЕД ДФС проводить дослідження (аналізи, експертизи) проб (зразків) товарів у рамках процедур податкового, митного контролю та оформлення відповідно до свідоцтва про атестацію від 27.12.2011 року № ПТ-486/11, виданого державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» (ДП «Укрметртестстандарт»).

Під час проведення досліджень експертами застосовуються відповідні методи і методики дослідження, а також нормативно-правові акти та нормативні документи (міжнародні, національні та галузеві стандарти, технічні умови, правила, норми, положення, інструкції, рекомендації, переліки, настановчі документи Держспоживстандарту України), а також чинні республіканські стандарти колишньої УРСР та державні класифікатори, галузеві стандарти та технічні умови колишнього СРСР, науково-технічна, довідкова література, програмні продукти тощо.

Визначення способу проведення дослідження (вибір певних методик, (методів дослідження)) належить до компетенції експерта.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем з урахуванням висновку експерта Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної фіскальної служби України від 23.06.2016 №128, було змінено код УKT ЗЕД, за яким здійснено декларування товару 26.05.2016 №903050000/2016/000214 з (акцизний податок 95 євро/1000 л.) на НОМЕР_2 (акцизний податок 125,5 євро/1000 л.) та визначено код товару відповідно до УКТЗЕД - .

Для визначення вмісту сірки експертом Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної фіскальної служби України було використано ДСТУ ISO 20847:2009 (Нафтопродукти. Визначення вмісту сірки в автомобільному пальному методом рентгено-флуоресцентної спектрометрії з дисперсією за енергіями) (ISO 20847:2004, IDT) (надано чинності згідно наказу Держспоживстандарту України від 15 жовтня 2009 р. № 375 з 2010-01-01).

Цей стандарт установлює метод визначення вмісту сірки в межах від 30 мг/кг до 500 мг/кг в автомобільних бензинах методом рентгено-флуоресцентної спектрометрії з дисперсією за енергіями, охоплюючи такі, що містять масових часток кисню до 2,7 % та дизельного пального із вмістом метилових естерів жирних кислот (МЕЖК) об`ємних часток до 5 %.

Так, класифікація товарів згідно з УКТ ЗЕД здійснюється саме з урахуванням Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, відповідних приміток до розділів та груп, текстового опису товарних позицій і тих характеристик товару, які є визначальними для класифікації, а саме: складу товару, способу його виготовлення, призначення, маркування, пакування тощо.

В УКТ ЗЕД наявна товарна позиція 2710, до якої включаються нафта або нафтопродукти, одержані з бітумінозних порід (мінералів), крім сирих; продукти, в іншому місці не зазначені, з вмістом 70 мас. % або більше нафти чи нафтопродуктів, одержаних з бітумінозних порід (мінералів), причому ці нафтопродукти є основними складовими частинами продуктів; відпрацьовані нафтопродукти.

У примітці 2 до товарної групи 27 визначено, що у товарній позиції 2710 термін «нафта або нафтопродукти, одержані з бітумінозних порід (мінералів)» означає не тільки нафту та нафтопродукти, одержані з бітумінозних порід, а й аналогічні продукти, а також продукти, що містять головним чином змішані ненасичені вуглеводні. Ці продукти можуть бути одержані будь-яким способом за умови, що маса неароматичних складових частин перевищує масу ароматичних.

Товари, що класифікуються за зазначеними кодами, є важкими дистилятами. Термін «важкі дистиляти» визначено в пункті (d) додаткової примітки 2 до товарної групи 27. У товарній позиції 2710 термін «важкі дистиляти» означає нафтові фракції та інші нафтопродукти, менш як 65 об. % яких (включаючи втрати) переганяється при температурі 250 °С (за методом ISO 3405, еквівалентним методу ASTM D 86), або фракції, відсоток перегонки яких при температурі 250 °С не може бути визначений за цим методом.

За твердженням позивача, під час митного оформлення товару ним надавався сертифікат якості, замовлений виробником дизельного палива USLD 10 PPM «Opet Petrolculuk A.S.» для встановлення характеристик товару та визначення його хімічного складу. При цьому, за даними сертифіката відповідності (Analytical Report) від 13.05.2016 №11583/16 наданого NAME OF ANALYSING CHEMIST&COMPANY:ISTANBUL LABORATORY вміст сірки в дизельному паливі становить (Sulphur, ppm) - 5,6, а в сертифікаті відповідності №UA.TR.037.00232-16 містяться зокрема дані про те, що імпортований позивачем товар - паливо дизельне відповідає вимогам згідно постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 року № 927 «Про затвердження технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив».

Крім того, для надання оцінки відповідності «Паливо дизельне» в кількості 649 161 кг. між ТОВ "Оранж Оіл" та Державним підприємством «Рівненський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» було укладено договір № 447/31 від 24.05.2016, а 26.05.2016 представником ДП «Рівненський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», інспектором ТОВ «Інспекторат Україна» та ТОВ "Оранж Оіл" було складено акт відбору проб палива дизельного USLD 10 PPM для проведення експертизи. За замовленням ДП «Рівненський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» 27.05.2016 ТОВ «Інспекторат Україна» було складено протокол випробувань №1204/16 Р, в якому містяться відомості про те, що фактичний вміст сірки становить 5,8 мг/кг.

Таким чином позивач вважає, що зазначений ним код товару повністю відповідає екологічному класу дизельного пального «Євро 5» з максимальним вмістом сірки не більше 10 міліграмів на один кілограм, у зв`язку з чим відповідно до вимог пункту 4.2 ДСТУ 7688:2015 для визначення вмісту сірки для класу «Євро 5» (вміст сірки менше 10 мг/кг) мають застосовуватися ДСТУ EN ISO 20884, або ДСТУ EN ISO 208462, або ISO 20846, або ISO 13032.

Відповідно до пункту 3 Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 року №927 «Про затвердження технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив», дизельне паливо - суміш рідких вуглеводнів, отриманих в процесі переробки нафти, газового конденсату або їх сумішей, яка википає при температурі 170-360 °С та використовується у двигунах внутрішнього згоряння із запаленням паливно-повітряної суміші від стискання.

При цьому, пунктом 8 Технічного регламенту визначено, що кожна партія палива, що вводиться в обіг або перебуває в обігу, повинна мати документ про якість (паспорт якості) палива.

Так, в матеріалах справи міститься висновок експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення криміналістичної експертизи нафтопродуктів та пально-мастильних матеріалів від 26.11.2018 №15220/15221/16-34/23164/17-34, де визначено фізико-хімічні показники проби у порівнянні з вимогами (ДСТУ 7688:2015 «Паливо дизельне Євро. Технічні умови) та зроблено висновок, що зразок дослідженої проби за визначним фракційним складом відповідає термінам «важкі дистиляти», «газойлі». Зразок наданого нафтопродукту за визначеним показником фракційного складу відповідає вимогам нормативної документації (ДСТУ 7688:2015 «Паливо дизельне Євро. Технічні умови). У наданому зразку палива вміст сірки становить 6 мг/кг. За визначеним показником «вміст сірки» зразок палива відповідає вимогам (ДСТУ 7688:2015 «Паливо дизельне Євро. Технічні умови) для дизельного палива екологічного класу Євро-5.

Даний висновок підписано головним судовим експертом КНДІСЕ, судовим експертом першого кваліфікаційного класу Сич О.А. та головним судовим експертом КНДІСЕ, судовим експертом другого кваліфікаційного класу Корнієнко А.Ю. (а.с. 2-5, Том 2).

Відповідно до пункту 13.2 «Відтворюваність» розділу 13 «Точність» ДСТУ EN ISO 3675:2012 різниця між двома окремими та незалежними результатами випробування, одержаними різними виконавцями, що працюють у різних лабораторіях з ідентичним випробним матеріалом під час нормального та правильного виконання даного методу випробування, може перевищувати подані величини збіжності лише в одному із 20 випадків.

З огляду на те, що експертом Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної фіскальної служби України при дослідженні дизельного палива USLD 10 PPM було використано ДСТУ ISO 20847:2009 (Нафтопродукти. Визначення вмісту сірки в автомобільному пальному методом рентгено-флуоресцентної спектрометрії з дисперсією за енергіями) (ISO 20847:2004, IDT), який в свою чергу установлює метод визначення вмісту сірки в межах від 30 мг/кг до 500 мг/кг в автомобільних бензинах методом рентгено-флуоресцентної спектрометрії з дисперсією за енергіями, охоплюючи такі, що містять масових часток кисню до 2,7 % та дизельного пального із вмістом метилових естерів жирних кислот (МЕЖК) об`ємних часток до 5 %, то виходячи з умов цього стандарту слід також зазначити й наступне: «Можна аналізувати й інші продукти та визначати інші величини вмісту сірки. Однак даних з точності визначення вмісту сірки в автомобільному пальному поза вказаними межами не визначали для цього стандарту внаслідок спектрального перекривання.».

Оскільки Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень Державної фіскальної служби України при визначенні вмісту сірки було використано метод, який не відповідає ДСТУ 7688:2015, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення про визначення коду товару від 30.06.2016 №КТ-954-2016, що ґрунтується виключно на основі висновку експерта Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної фіскальної служби від 23.06.2016 №128, відповідачем було прийняте поза межами норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини та без урахування відповідних доказів, що містяться в матеріалах даної справи, а тому таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

При вирішенні даної справи, колегія суддів враховує правовий висновок Верховного Суду у справі № 826/10913/16 (провадження № К/9901/37132/18) з аналогічних правовідносин, викладений у постанові від 11 грудня 2018 року.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість вимог даного позову та наявність правових підстав для його задоволення.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що порушення норм матеріального і процесуального права призвели до помилкового вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити повністю.

Керуючись ст.ст. 250, 308, 315, 317, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оранж Оіл" - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2019 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Визнати протиправним та скасувати рішення Енергетичної митниці Державної фіскальної служби України про визнання коду товару від 30.06.2016 року №КТ-954-2016.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Суддя Ганечко О.М.

Суддя Костюк Л.О.

Повний текст постанови виготовлено - 15.10.2019 р.