Справа № 200/9437/19-а
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2019-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2019 р. Справа№200/9437/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Михайлик А.С., при секретарі судового засідання Столяренко Я.С. розглянув в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити певні дії

за участю:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідачів: ОСОБА_2 М.

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ

ОСОБА_3 Віктор Вікторович (надалі за текстом рішення позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним рішення про відмову в перерахунку пенсії за вислугу років № 12 від 28.05.2019; зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років на підставі ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що відмова відповідача здійснити перерахунок пенсії за вислугу років з підстав відсутності порядку проведення такого перерахунку (п. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру) є протиправною. Позивач наполягав на тому, що невизначення чинним законодавством порядку перерахунку призначеної йому пенсії за вислугу років на підставі ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» порушує гарантоване йому Конституцією України право на соціальний захист. В наданому позові позивач зауважив на тому, що правову позицію стосовно неможливості вважати обґрунтованою підставою відмови особі в проведенні перерахунку призначеної пенсії відсутність порядку проведення перерахунку викладено в рішенні Верховного суду від 15.12.2018 у зразковій справі 820/6514/17. Посилаючись на практику Європейського суду з прав людину викладену у справах «Суханов та Ільченко проти України» від 26.09.2014, позивач зауважував на тому, що нездійснення перерахунку пенсії є об`єктом захисту ст. 1 Першого протоколу як законне сподівання на отримання певного активу.

В наданій до суду 27.09.2019 заяві про уточнення позовних вимог позивач також зауважив на протиправності посилань відповідача на п. 13 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки наведена норма не може застосовуватися до осіб, які сплачували страхові внески під час її дії. Позивач вважає, що наведена норма є дискримінаційною для осіб, яким пенсії за вислугу років призначено до набрання нею чинності, звужує права цих осіб та порушує ст. 22, 24 Конституції України. Позивач наполягав на тому, що оскільки він працював 2 роки після призначення пенсії за вислугу років він набув право на перерахунок пенсії, що закріплено ч. 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсне страхування».

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги, просив суд задовольнити позов.

Відповідачем подано відзив на адміністративний позов, у якому він просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що законодавством України, діючим на час звернення за перерахунком пенсії законодавством, не передбачено підстав, порядку реалізації, обов`язку органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про прокуратуру» за відсутності урядової постанови щодо умов і порядку перерахунку пенсій, призначених працівникам прокуратури (як це було спочатку передбачено ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991, що втратили чинність 15.07.2015 року, а згодом ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII від 14.10.2014), через що Управління не має правового механізму для перерахунку пенсії, тому його позовні вимоги є необґрунтованими.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав викладене у відзиві, зауважив на неможливості здійснити перерахунок пенсії позивача на підставі положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки пенсію позивачу за вислугу років призначено на підставі Закону України «Про прокуратуру».

В судовому засіданні представник відповідача підтримала викладене у відзиві та рішенні про відмову в проведенні перерахунку пенсії.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою суду від 31.07.2019 відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Ухвалою від 29.08.2019 справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 17.09.2019. Через нявку сторін до судового засідання, призначеного на 17.09.2019, розгляд справи відкладено на 19.09.2019. 19.09.2019 постановлено ухвалу про поновлення судового розгляду справи та призначення судового засідання на 07.10.2019.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

Позивач ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач отримує пенсію за вислугу років, на підставі ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» з 11.05.2017.

14.05.2019 позивач звернувся до відповідача Бахмутсько-Лиманського об`єднаного Управління пенсійного фонду України Донецької області із заявою про перерахунок пенсії на підстав ч. 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за вислугу років у зв`язку із підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури.

Рішенням № 12 від 28.05.2019 позивачу відмовлено в проведенні перерахунку пенсії. Рішення про відмову позивачу в призначенні пенсії містить посилання на пункт 13 Розділу ХV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за змістом якої призначена особі пенсія на підставі Закону України «Про прокуратуру» виплачується до переведення за бажанням особи на пенсію на інших підставах та не переглядається та не індексується до такого переведення.

Окрім цього, в наведеному рішенні зазначено, що відповідно до пункту 20статті 86 Закону України «Про прокуратуру» умови та порядок перерахунку пенсій призначених працівникам прокуратури визначаться Кабінетом Міністрів України. Втім, відповідних рішень щодо перерахунку пенсій урядом не приймалося.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ, ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ

Порядок пенсійного забезпечення працівників прокуратури визначений статтею 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII від 14 жовтня 2014 року, що набрав чинності з 15 липня 2015 року. Частиною 1 цієї статті визначені умови призначення пенсії за вислугу років. Пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами (ч.13 статті 86 Закону України .

Згідно з ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 13 Розділу ХІІІ Перехідних положень Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII на Кабінет Міністрів України покладено обов`язок у тримісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону, привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом; забезпечити приведення нормативно-правових актів міністерств та інших відповідних центральних органів виконавчої влади України у відповідність із цим Законом.

На час звернення позивача за перерахунком пенсії Кабінетом Міністрів України нормативно-правовий акт, яким визначено умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не прийнято.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VIII від 03.10.2017 до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» внесені зміни, які стосуються переведення пенсій осіб, яким призначено пенсії на підставі спеціальних нормативно-правових актів.

Так, згідно пункту 4-7 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, пенсії/щомісячне довічне грошове утримання яким призначені відповідно до законів України "Про Кабінет Міністрів України", "Про державну службу", "Про Національний банк України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про судоустрій і статус суддів", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ.

Пунктом 13 визначено, що у разі якщо особі призначено пенсію відповідно до законів України "Про державну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про наукову і науково-технічну діяльність", її виплата продовжується до переведення за бажанням особи на пенсію на інших підставах або за бажанням особи поновлюється у розмірі, який було встановлено до переведення. До такого переведення розмір пенсії, встановлений до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", не переглядається та пенсія не індексується. Різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до зазначених законодавчих актів, та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Верховний Суд у постанові від 20.02.2018 по справі №711/6019/16-а за результатом перегляду постанови Вищого адміністративного суду України від 18.09.2017 на предмет неоднакового застосування норм матеріального права в аналогічних правовідносинах, дійшов висновку, що право на перерахунок пенсії може бути реалізовано позивачем на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку з урахуванням часу звернення до відповідного органу. На час звернення позивача за перерахунком пенсії є чинними норми, що містять вказівку не здійснювати перерахунок пенсій, призначених на підставі спеціальних нормативно-правових актів, до переведення їх отримувачів на інший ви пенсій.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність в відповідача правових підстав для здійснення на підставі наданої позивачем заяви перерахунку пенсії, призначеної на підставі ст. 86 Закону України «Про прокуратуру». Отже, приймаючи рішення про відмову в перерахунку пенсії позивача, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що відсутність правового регулювання не може свідчити про звуження існуючих прав позивача саме з боку органів Пенсійного фонду.

У справі "Суханов та Ільченко проти України" (рішення від 26.06.2014, п.35) Європейський Суд з прав людини зазначив, що за певних обставин "законне сподівання" на отримання "активу" також може захищатися ст.1 Першого протоколу. Якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має "законне сподівання" якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування. Проте неможна стверджувати про наявність законного сподівання, якщо існує спір щодо правильного тлумачення та застосування національного законодавства і вимоги заявника згодом відхиляються національними судами.

У спірних правовідносинах вимоги позивача не мають достатнього підґрунтя у національному законодавстві, адже норми законодавства щодо перерахунку пенсій у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорських працівників скасовано, усталена практика національних судів на підтримку аналогічних вимог заявників відсутня. З огляду на це, суд вважає помилковими твердження позивача про наявність в нього "законних сподівань" на збільшення пенсії, які могли б підпадати під дію ст. 1 Першого протоколу.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03.06.2014 у справі "Великода проти України" Суд розглянув скаргу за ст. 1 Першого протоколу до Конвенції на припинення виплати заявниці державними органами пенсії у розмірах, встановлених рішенням національного суду від 19.01.2010 після внесення у 2011 році змін до законодавчих актів. Суд дійшов висновку про відсутність втручання у право заявниці на мирне володіння майном внаслідок внесення змін до законодавства щодо зменшення розміру соціальних виплат. Такого висновку Суд дійшов за відсутності доказів того, що ці зміни внесені не у відповідності до законної процедури та за відсутності будь-яких доказів того, що вони не були доступними та передбачуваними.

Вказана правова позиція узгоджується з положеннями постанов Верховного Суду від 16.05.2018 року по справі № 585/151/17, від 11.12.2018 року по справі №750/4416/17 , від 13.03.2019 року у справі № 501/1717/16.

Відповідно до ст.ст. 7, 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У відповідності до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Підстави для здійснення розподілу судових витрат відсутні.

З огляду на наведене, на підставі положень Закону України "Про прокуратуру», Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Бухмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (адреса: Донецька обл., м. Бахмут, вул. Миру, буд. 35, ) про визнання протиправним рішення про відмову в перерахунку пенсії за вислугу років № 12 від 28.05.2019; зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років на підставі ст. 86 Закон України «Про прокуратуру», ч. 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

В судовому зсіданні проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 15.10.2019.

Суддя А.С. Михайлик