Справа № 682/2806/19
Суддя: Зеленська В. І.
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 682/2806/19
Провадження № 2-а/682/78/2019
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 жовтня 2019 року м. Славута
Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі :
головуючої судді Зеленської В.І,
з участю секретарки судових засідань Козир О.П.,
представника позивача - адвоката Романової Н.І.,
Представник відповідача - Волинської митниці Державної фіскальної служби належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи судом, але в судове засідання не з`явився, направив до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову в повновму обсязі посилаючись на те, що протокол та постанова про порушення митних правил ОСОБА_1 відповідають вимогам чинного законодавства.
Дослідивши позовну заяву та письмовий відзив відповідача, письмові докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд знаходить, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.
З протоколу вбачається, що 27.12.2018 року посадовою особою м/п "Луцьк" Волинської митниці ДФС за митною декларацією типу ІМ40ДЕ № UA205100/2019/021502 агентом з митного оформлення ПП "ВЕСТБРОК", м. Луцьк, вулиця Івана Франка, 48 громадянином ОСОБА_3 за договором з громадянином України ОСОБА_1 було проведено митне оформлення товару - "легковий автомобіль марки "VOLKSWAGEN", моделі "TOURAN", ідентифікаційний номер (номер кузова НОМЕР_1 , загальна кількість місць, включаючи місце водія -5, призначений для використання по дорогах загального користування (перевезення пасажирів), номер/модель двигуна - невизначений, тип двигуна - дизельний, робочий об`єм циліндрів - 1968 см3, потужність - 100kW, тип кузова - універсал, колісна формула - 4х2, колір сірий, календарний рік виготовлення - 2004, модельний рік виготовлення - 2004, дата введення в експлуатацію - 19.05.2004 р., категорія ТЗ за документами виробника - М1", що був у використанні, який відповідно до рахунку-фактури (Invoice) від 20.12.2018 №181220.2-VER/PPDD був проданий в адресу фізичної особи - громадянина ОСОБА_4 , паспорт НОМЕР_2 , Хмельницька АДРЕСА_1 за ціною 1300 Євро".
Під час митного оформлення зазначеного транспортного засобу агентом з митного оформлення ПП "ВЕСТБРОК" ОСОБА_3 в графі 36 митної декларації типу ІМ40ДЕ № UA205100/2019/021502 була зазначена преференція "309", відповідно до якої ставка податку була визначена із застосуванням коефіціента 0,5 відповідно до п.20 Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо оподаткування акцизним податком легкових транспортних засобів" від 8 листопада 2018 року №2611-VIII.
Встановлений цим пунктом коефіцієнт застосовується для легкових транспортних засобів, що використовувалися, які ввозяться на митну територію України фізичною особою для власного використання в кількості один легковий транспортний засіб на таку особу.
Проведеним аналізом митних оформлень товарів (транспортних засобів) за митними деклараціями в митному режимі "імпорт" було встановлено, що 12.12.2018 року посадовою особою Одеської митниці ДФС за митною декларацією типу ІМ40ДЕ № UA500650/2018/066698 агентом з митного оформлення ПП "КАННА", м. Одеса, вулиця Академічна, 16А/55, гр. ОСОБА_5 за договором з громадянином України ОСОБА_1 із застосуванням преференції "309", відповідно до якої ставка податку була визначена із застосуванням коефіціента 0,5 відповідно до п.20 Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо оподаткування акцизним податком легкових транспортних засобів" від 8 листопада 2018 року № 2611- VIII, було проведено митне оформлення товару "легковий автомобіль, марки "Mitsubishi", модель "Outlander", ідентифікаційний номер (кузова НОМЕР_3 НОМЕР_4 , який слідував в адресу громадянина України ОСОБА_1 .
Факт вчинення ОСОБА_1 порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України стверджується митною декларацією ІМ40ДЕ № UA205100/2018/021502 (а.с.17), відомостями про характеристику транспортного засобу НОМЕР_5 та його вартість (а.с.17 зворот-18), митною декларацією ІМ40АА UA500650/2018/066698 (а.с.21), службовою запискою заступника начальника відділу оперативного реагування управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії від 16.04.2019 р (а.с.22), службовою запискою начальника УАМП та МТР від 18.04.2019 р (а.с.22 зворот), інформаційною довідкою на а.с. 23.
Суд зауважує, що у протоколі про порушення митних правил та у постанові про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 номер митної декларації типу ІМ40ДЕ вказаний UA205100/2019/021502, а не UA205100/2018/021502, що викликає сумніви у наявності в діях позивача складу порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною 2 статті 2 КАС Україниу справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9)з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
На виконання цих завдань адміністративного судочинства України, суд при вирішенні публічно-правового спору виходить з наступного.
Відповідно до ст. 458 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
За змістом ст. 485 цього Кодексу, заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги є порушенням митних правил, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.
Згідно з ч. 1 ст. 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом, або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Частиною 1 ст. 257 цього Кодексу визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.
Відповідно до ч. 6 ст. 264 Митного кодексу України митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою органу доходів і зборів, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій.
Статтею 54 цього Кодексу передбачено, що органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності визначення митної вартості товарів під час проведення митного контролю і митного оформлення. Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; проводити в порядку, визначеномустаттями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Відповідно до положень ст. 345 Митного кодексу України документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких органи доходів і зборів переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів. Органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, зокрема, щодо правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів. Під час проведення документальної перевірки посадові особи органу доходів і зборів повинні реалізовувати визначені цим Кодексом повноваження виключно в обсязі, необхідному для з`ясування питань перевірки. У разі виявлення органом доходів і зборів під час проведення перевірки ознак порушень митних правил або контрабанди посадові особи органу доходів і зборів вживають передбачених законом заходів.
Згідно із ст. 352 цього Кодексу, для підготовки висновків за результатами перевірок посадовими особами органів доходів і зборів можуть використовувати, зокрема: документи, визначені цим Кодексом; податкову інформацію; отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення; інші матеріали, отримані в порядку та спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами України. З метою здійснення митного контролю органи доходів і зборів мають право направляти письмові запити та отримувати інформацію щодо переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через кордон України, випуску товарів та їх використання на митній території України. Для підготовки висновків можуть бути використані матеріали, отримані від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності на запит органу доходів і зборів в порядкустатті 334 цього Кодексу.
За змістом ч. 1 ст. 495 цього Кодексу, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.
Також відповідно до положень ст. 52 цього Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленомурозділом VIII цього Кодексу. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Відповіднодо ч. 1 ст. 531 Митного кодексу України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем не доведено, що копія постанови була вручена позивачу ОСОБА_1 , чи факт його складання був доведений до позивача іншим чином.
Разом з тим, справа розглянута органом (посадовою особою), уповноваженою на розгляд справ про порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України, що стверджується положенням ст. 522 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 526 Митного кодексу України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.
Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.
Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.
Відповідачем не надано суду доказів про те, що ОСОБА_1 був належним чином та своєчасно сповіщеним про місце і час розгляду справи.
Разом з тим, у вказаних повідомленнях не міститься відомостей про складання щодо ОСОБА_1 протоколу про порушення митних правил та відомостей про виклик для розгляду справи про порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України.
З повідомлення Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України у період з 26 січня 2019 р по 5 серпня 2019 р та з 8 серпня 2019 р по 9 серпня 2019 р Арнольд ОСОБА_7 перебував за межами України (додається).
Доказів про своєчасне сповіщення ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи відповідач не надав.
Таким чином, відповідачем порушено вимоги ч. 4 ст. 526 Митного кодексу щодо присутності під час розгляду справи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, або її представника.
Відповідачем не надано суду доказів про належне вручення копії постанови ОСОБА_1 та роз`яснення йому права на оскарження такої постанови.
Згідно з положенням ст. 529 митного кодексу України постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.
Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Наведене вказує на поважність причин пропуску ОСОБА_1 строку оскарження постанови у справі про порушення митних правил. Тому цей строк повинен бути поновленим.
Згідно з ч. 6 ст. 530 Митного кодексу України перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.
Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Як вбачається із ст. 531 Митного кодексу України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.
Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.
На підставі викладеного оскаржувану постанову слід скасувати та надіслати справу на новий розгляд.
Керуючись ст. ст. 5- 11, 13-16, 77, 120, 242-246, 286 КАС України, ст.ст. 494, 498, 531, 529, 526, 530 Митного кодексу України, суд
Адміністративний позов задовольнити частково.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області.

Головуючий суддя Зеленська В. І.