Справа № 484/4193/19
Суддя: Запорожан Д.В.
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2019 р.м.ОдесаСправа № 484/4193/19
Головуючий в 1 інстанції: Шикеря І.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Запорожана Д.В.,

суддів Осіпова Ю.В., Танасогло Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП №3 Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області Козоріз Юрія Станіславовича про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора СРПП №3 Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області Козоріз Ю.С. про скасування постанови серії ДПО-18 №290932 від 24.04.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 вересня 2019 року позовну заяву було залишено без руху у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

Спірною ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 вересня 2019 року позовну заяву було повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вищенаведену ухвалу як таку, що прийнята з порушенням норм процесуального права та направити справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду по суті.

Приймаючи оскаржену ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що позивачем належним чином не обґрунтовано підстави пропуску процесуального строку.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.09.2019 року позивач звернувся з даним позовом до суду, одночасно подавши заяву про поновлення процесуальних строків звернення до суду.

За правилами ч.2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Отже, за вимогами чинного законодавства, оригінал рішення (а не його копія) повинен бути вручений особі, що притягається до адміністративної відповідальності.

Сама по собі відмітка у протоколі про відмову від ознайомлення з ним, без відеозапису такої відмови, жодним чином нічого не доказує.

Окрім того, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що позивач взагалі отримував оригінал спірної постанови.

Таким чином, висновок суду 1-ї інстанції про те, що позивач пропустив строк звернення до суду з даним позовом є помилковим.

Крім того, клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду, судом 1-ї інстанції фактично не розглядалась, оскільки резолютивні частини ухвал про залишення без руху та повернення позовної заяви не містять рішення зазначеного питання.

Разом з тим, повертаючи позовну заяву спірною ухвалою, судом 1-ї інстанції було фактично обмежено законне право позивача на доступ до суду.

Частиною другою ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист. Зокрема, у рішенні від 04 грудня 1995 року у справі "Беллет проти Франції" Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні від 13 січня 2000 року у справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" та у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції.

Таким чином, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем належним чином не обґрунтовано підстави пропуску процесуального строку.

Відповідно до ст.320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Отже, на підставі вищезазначеного, судова колегія дійшла висновку про порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали норм процесуального права, а тому, дане судове рішення (ухвала) підлягає скасуванню, а матеріали справи - направленню до того ж суду для продовження розгляду по суті.

Керуючись ст.ст. 311, 320, 321, 325, 328 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 вересня 2019 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП №3 Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області Козоріз Юрія Станіславовича про скасування постанови серії ДПО-18 №290932 від 24.04.2019 року направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Д.В. Запорожан

Судді: Ю.В. Осіпов

Т.М. Танасогло