Справа № 163/1888/18
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/10438/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Іщук Л. П.,

суддів - Обрізка І. М., Онишкевича Т. В.,

за участю секретаря судового засідання - Кітраль Х. І.,

представника позивача - Тарана О. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС на рішення Любомльського районного суду Волинської області від 10 вересня 2019 року, ухвалене головуючим суддею Чишієм С. С. у м. Любомль, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

24 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Волинської митниці ДФС, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 4709/20500/18 від 12 вересня 2018 року, якою на нього накладено адміністративне стягнення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення, оскільки він не вчиняв правопорушення, передбачене статтею 485 Митного кодексу України.

Рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 10 вересня 2019 року позовну заяву задоволено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Волинська митниця ДФС подала апеляційну скаргу, у якій, з покликанням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки при митному оформленні транспортного засобу марки «RENAULT», моделі «MEGANE», номер кузова № НОМЕР_1 ним подано документи з недостовірною інформацією про вартість автомобіля, що вказує на прямий умисел позивача на вчинення правопорушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти вимог апеляційної скарги, покликаючись на те, що оскаржене рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просить відмовити в її задоволенні.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, що відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи за його відсутності.

Заслухавши доповідь головуючого судді, представника позивача, проаналізувавши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 13 березня 2018 року посадовою особою митного поста «Ягодин» Волинської митниці ДФС за митною декларацією типу ІМ40ДЕ №UA205100/2018/003306, поданої декларантом (митним брокером) ТОВ «Кастомс Брок Плюс» ОСОБА_2 , де одержувачем є громадянин України ОСОБА_1 , здійснено митне оформлення легкового автомобіля марки «RENAULT», моделі «MEGANE», номер кузова № НОМЕР_1 , календарний рік випуску 2012, продавцем якого відповідно до рахунку-фактури від 12 березня 2018 року є компанія «WERNER EGERLAND», а вартість вищевказаного автомобіля становить 1800 євро.

06 серпня 2018 року до Волинської митниці ДФС з Державної фіскальної служби України листом від 31 липня 2018 року № 235047/7/99-99-20-02-01-17 надійшло звернення митних органів Литовської Республіки щодо підтвердження факту ввезення на митну територію України та митного оформлення транспортних засобів, зокрема, легкового автомобіля «RENAULT», моделі «MEGANE», номер кузова № НОМЕР_1 .

Під час опрацювання документів, отриманих від митних органів Литовської Республіки щодо законності ввезення транспортного засобу, встановлено, що згідно з експортною митною декларацією Литовської Республіки від 12 березня 2018 року MRN № 18LTKR1000EK05DA72 та рахунком-фактурою серії TDT № 03625 від 12 березня 2018 року автомобіль марки «RENAULT», моделі «MEGANE», номер кузова № НОМЕР_1 був проданий компанією UAB «TD TRANSPORT» громадянину ОСОБА_1 за ціною 4900 Євро, що з врахуванням курсу Національного банку України станом на день митного оформлення становило 156273,04 грн.

З огляду на сплачені митні платежі і платежі, які необхідно було сплатити, різниця розміру митних платежів становила 35209,26 грн.

28 серпня 2018 року головним державним інспектором відділу оперативного реагування управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Волинської митниці ДФС Романюком О. В. складено протокол про порушення митних правил № 4709/20500/2018, в якому зазначено, що громадянин України ОСОБА_1 за посередництвом брокера ТОВ «Кастомс Брок Плюс» громадянина ОСОБА_2 під час митного оформлення транспортного засобу «RENAULT», моделі «MEGANE», номер кузова № НОМЕР_1 за митною декларацією ІМ40ДЕ № UA205100/2018/003306 вчинив дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати в повному розмірі митних платежів у загальному розмірі 35209,26 грн, а саме: заявив в митній декларації ІМ40ДЕ № UA205100/2018/003306 від 13 березня 2018 року неправдиві відомості щодо відправника товару та неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару та надав з цією метою органу доходів і зборів документи, що містять такі відомості.

На підставі вказаного протоколу 12 вересня 2018 року в.о. начальника Волинської митниці ДФС Шелігацьким Є. С. винесено постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України і накладено стягнення у вигляді 300 % несплаченої суми митних платежів, що становить 105627,78 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції керувався тим, що наявність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, відповідачем не доведена.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 485 Митного кодексу України передбачена адміністративна відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Зі змісту даної норми випливає, що склад порушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України обумовлює наявність в діях особи особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, та вини у формі прямого умислу.

Відповідно до статті 486 Митного кодексу України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно із статтею 489 Митного кодексу України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 49 Митного кодексу України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм Митного кодексу України (частина перша статті 51 Митного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документи, які підтверджують митну вартість, визначені частиною другою статті 53 Митного кодексу України.

Як підтверджується матеріалами справи, декларантом (митним брокером) ТОВ «Кастомс Брок Плюс» ОСОБА_2 для митного оформлення транспортного засобу було подано митну декларацію типу ІМ40ДЕ № UA205100/2018/003306 та рахунок-фактуру від 12 березня 2018 року.

Частиною першою статті 266 Митного кодексу України визначені обов`язки декларанта та уповноваженої ним особи, серед яких, зокрема, здійснення декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом.

Таким чином, особа може брати участь у митних відносинах як декларант у двох випадках: коли вона особисто здійснює декларування товарів або як його власник, або як уповноважений власником.

Декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.

У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом, передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант. Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант (частини четверта, п`ята статті 266 Митного кодексу України).

Таким чином, власник товару підлягає відповідальності лише у тому випадку, коли він здійснював декларування товару або з метою приховування від митного контролю особисто вчиняв будь-які дії, що складають об`єктивну сторону такого порушення. При цьому таке діяння за суб`єктивною стороною характеризується прямим умислом на вчинення дій для ухилення від сплати податків у повному обсязі.

Відсутність зазначених умов не утворює в діях такої особи складу правопорушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України.

Суд звертає увагу на те, у даному випадку обов`язки декларанта при здійсненні митного оформлення товару його власником було покладено на уповноважену особу декларанта ТОВ «Кастомс Брок Плюс», про що зазначено у графах 14 та 54 митної декларацію типу ІМ40ДЕ №UA205100/2018/003306, а власником товару дії щодо декларування товару не здійснювались.

З огляду на наведене, висновок митного органу, що позивачем вчинено протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, є необґрунтованим, навіть з огляду на наявність документів про те, що ОСОБА_1 сплачено за автомобіль іншу суму, ніж ту, яку зазначив декларант в поданій 13 березня 2018 року митній декларації типу ІМ40ДЕ №UA205100/2018/003306.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не з`ясував належним чином всіх обставин, які мають значення для справи, не довів наявність умислу в діях позивача, спрямованого на вчинення порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, а також переслідування мети, спрямованої на неправомірне зменшення розміру митних платежів.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність в діях позивача складу порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, а також про невідповідність висновків, що містяться в оскаржуваній постанові про порушення митних правил фактичним обставинам справи, що є підставою для її скасування.

За наведених обставин, суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 286, 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС залишити без задоволення.

Рішення Любомльського районного суду Волинської області від 10 вересня 2019 року у справі № 163/1888/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. М. Обрізко
Т. В. Онишкевич
Повне судове рішення складено 16 жовтня 2019 року.