Справа № 808/782/18
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 жовтня 2019 року м. Дніпросправа № 808/782/18
(суддя Бойченко Ю.П., м. Запоріжжя)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Панченко О.М.,

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03 липня 2019 року у справі №808/782/18 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерсервіс центр» до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області, третя особа - ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування припису і постанов,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтерсервіс центр» 03 березня 2019 року звернулося до суду з позовом до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області в якому, просить суд визнати протиправним та скасувати припис №1 від 02.01.2018 року, постанову №5/1008-23.2/513 від 19.02.2018 року та постанову №6/1008-23.2/514 від 19.02.2018 року.

Позов обґрунтовано тим, що оскаржуваний припис та постанова №5/1008-23.2/513 є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки позивач не експлуатує нежитлові приміщення зазначені у приписі, а передало їх в оренду, при цьому припис, яким приписано усунути порушення з 02.01.2018 року отримано позивачем поштовим зв`язком 05.02.2018 року, а саме в день виїзду на об`єкт інспектора, який встановив, що експлуатація приміщення не зупинена. Зазначає про протиправність постанови №6/1008-23.2/514 та необхідність її скасування з тих підстав, що інспектором у зазначеній постанові не вказано абзацу на підставі якого позивача притягнуто до відповідальності, при цьому зазначає про те, що за класом наслідків (відповідальності) об`єкт відноситься до категорії СС1, а відповідальність покладено за категорію СС2.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 03 липня 2019 позов задоволено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що рішенням суду, що набрало законної сили, визнано протиправним наказ відповідача про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 31.03.2017 за №ЗП 46, а отже твердження відповідача про те, що об`єкт будівництва «Реконструкція нежитлового приміщення під кафе» за адресою: АДРЕСА_1 , позивачем експлуатується без прийняття до експлуатації є безпідставним. Так, при винесенні оскаржуваних рішень відповідач діяв необґрунтовано, тобто без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішень, у зв`язку з чим наявні підстави для скасування спірних рішень та задоволення позову ТОВ «Інтерсервіс Центр».

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач оскаржив його до апеляційного суду, з підстав неповного з`ясування обставин справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що оцінку законності припису №1 від 02.01.2018 року було надано у справі №808/618/18. Зазначає про те, що скасування наказу відповідача від 02.01.2018 року №1 не може бути підставою для скасування рішень прийнятих після його прийняття, оскільки на день його прийняття таких рішень, наказ був чинним, а отже підлягав застосуванню, про що зроблено висновок у пов`язаних з цією справою справах №808/618/18 та №0840/2772/18.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржив його до апеляційного суду, з підстав неповного з`ясування обставин справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що судом першої інстанції не досліджено всього ланцюгу дій відповідача та матеріалів відповідача щодо контролю у сфері містобудівної діяльності, що стало наслідком прийняття рішення без врахування усіх обставин справи. Зазначає про те, що припис №1 уже був предметом судового розгляду у справі №808/618/18, при цьому зазначає про те, що на підставі зазначеного припису відповідачем винесено постанову №3 від 12.01.2018 року, а не постанову №5 та №6 від 19.02.2018 року. Крім того, скаржник зазначає про те, що функціонування кальян-бару позивача у підвалі багатоквартирного житлового будинку без відповідних документів має суттєвий суспільний резонанс.

Згідно з відзивами на апеляційні скарги, позивач зазначаючи про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції просить залишити його без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, який підтримав доводи апеляційної скарги, пояснення представників позивача, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, обговоривши доводи апеляційних скарг та відзивів на них, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що 15 грудня 2017 року головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу №1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізької області Черненок Р.В. винесено припис №62 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, яким вимагалось від товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерсервіс центр» до 02 січня 2018 року надати доступ посадовим особам органу державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкт «Реконструкція нежитлового приміщення під кафе» м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 25а, прим. ІХ (літ.А-5), а також необхідну для здійснення перевірки документацію.

Відповідно до висновків акта складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт №3/02.01.2017, встановлено наступне: «Посадовою особою Департаменту 02.01.2018 (термін зазначений в приписі про усунення №62 від 15.12.2017) було здійснено виїзд на об`єкт будівництва «Реконструкція нежитлового приміщення під кафе» розташованого за адресою м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 25а, прим. ІХ, (літ.А-5) для проведення позапланової перевірки виконання вимог припису №62 від 15.12.2017, але замовником будівництва ТОВ «Інтерсервіс центр» було не допущено посадових осіб на вище зазначений об`єкт будівництва для здійснення заходу контролю.», що є порушенням п.3 ч.3 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.3 ч.11 Порядку здійснення архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553.

02.01.2018 року директором Департаменту ДАБІ у Запорізькій області видано наказ №01 «Про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації», яким наказано вважати скасованою реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт від 26.12.2016 №ЗП 62 на об`єкт будівництва: «Реконструкція нежитлового приміщення під кафе за адресою: Запорізька область, АДРЕСА_1 А (замовник ТОВ «Інтерсервіс центр»), декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 31.03.2017 за №ЗП 46 на об`єкт: «Реконструкція нежитлового приміщення під кафе за адресою: АДРЕСА_1 (замовник ТОВ «Інтерсервіс центр»)» (т.1 а.с.228).

02.01.2018 інспектором Департаменту ДАБІ видано припис №1 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, яким ТОВ «Інтерсервіс центр» зобов`язано з 02.01.2018 не експлуатувати об`єкт будівництва «Реконструкція нежитлового приміщення під кафе» розташованого за адресою м АДРЕСА_2 Запоріжжя, вул. Сталеварів, 25а, прим. ІХ, (літ.А-5), до прийняття в експлуатацію відповідно до вимог чинного законодавства (т. 1 а.с.45-46).

Крім того, 05.02.2018 інспектором Департаменту ДАБІ складено акт №69/05.022018 за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт, відповідно до висновків якого встановлено порушення позивачем вимог чинного законодавства України (т.1 а.с.47-57), а саме:

п. 3 ч.3 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.3 ч.11 Порядку здійснення архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553, а саме: «Відповідно до вимог припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 02.01.2018 №1 виданого ТОВ «Інтерсервіс центр» виставлено вимогу з 02.01.2018 не експлуатувати об`єкт будівництва «Реконструкція нежитлового приміщення під кафе» розташованого за адресою м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 25а, прим. ІХ, (літ.А-5), до прийняття в експлуатацію відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, відсутня інформація щодо видачі документів дозвільного та декларативного характер на початок виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів за вказаною адресою. Під час виїзду на об`єкт (05.02.2018 о 11 год. 00 хв.) «Реконструкція нежитлового приміщення під кафе» м.Запоріжжя, вул.Сталеварів, 25а, прим.ІХ, (літ.А-5), встановлено, що ТОВ «Інтерсервіс центр» не зупинено експлуатацію нежитлового приміщення за адресою: м.Запоріжжя, вул.Сталеварів, 25а, прим.ІХ, (літ.А-5), в якості кафе. Таким чином вимог припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 02.01.2018 №1 ТОВ «Інтерсервіс центр» не виконано»;

ч.8, 10 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.12, 16 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №461 «Відповідно до єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, відсутня інформація щодо видачі документів дозвільного та декларативного характеру на початок виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів за вказаною адресою. Під час виїзду на об`єкт (05.02.2018 о 11 год. 00 хв.) «Реконструкція нежитлового приміщення під кафе» м.Запоріжжя, вул. Сталеварів, 25а, прим.ІХ, (літ.А-5), встановлено, що ТОВ «Інтерсервіс центр» експлуатує нежитлове приміщення за адресою: м.Запоріжжя, вул.Сталеварів, 25а, прим.ІХ, (літ.А-5), після проведення реконструкції, в якості кафе без прийняття його в експлуатацію в установленому чинним законодавством порядку, а саме без сертифіката. Перевірку проведено з використанням фототехніки, Клас наслідків (відповідальності) СС2».

На підставі складеного акта перевірки Департаментом ДАБІ у Запорізькій області серед іншого складено:

Постанову №5/1008-23.2/513 від 19.02.2018, якою на ТОВ «Інтерсервіс центр», на підставі п.1 ч.6 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», накладено штраф у розмірі 26430,00 грн. (а.с.70-71, т.1);

Постанову №6/1008-23.2/514 від 19.02.2018, якою на ТОВ «Інтерсервіс центр», на підставі п.4 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», накладено штраф у розмірі 651940,00 грн. (а.с.72, т.1).

Законність та обґрунтованість припису №1 від 02.01.2018 року, постанови №5/1008-23.2/513 від 19.02.2018 року та постанови №6/1008-23.2/514 від 19.02.2018 року є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженого рішення, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Згідно з ч.2 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, який визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями (далі - суб`єкти містобудування) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт (далі Порядок №553).

Відповідно до пункту 2 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням:

1) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції;

2) порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи;

3) інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об`єкта будівництва.

Згідно пункту 7 Порядку №553 позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є, серед іншого, перевірка виконання суб`єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю;

Повноваження посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю визначені у пункті 11 вказаного Порядку та кореспондуються з положеннями статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до підпункту 3 пункту 11 Порядку №533 посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельним нормам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт

Як вбачається з матеріалів справи, під час проведення позапланової перевірки виконання ТОВ «Інтерсервіс центр» вимог припису Департаменту ДАБІ №62 від 15.12.2017 року, замовником будівництва ТОВ «Інтерсервіс центр» було недопущено посадових осіб на об`єкт будівництва для здійснення заходу контролю. Вимоги припису №62 від 15.12.2017 року замовником будівництва ТОВ «Інтерсервіс центр» не виконано, що є порушенням п.3 ч.3 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.3 ч.11 Порядку №553. Зазначене стало підставою для винесення 02.01.2018 року припису №1 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил згідно з яким позивачу приписано з 02.01.2018 року не експлуатувати об`єкт будівництва «Реконструкція нежитлового приміщення під кафе» м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 25а прим. ІХ (літ.А-5) до прийняття в експлуатацію відповідно до вимог чинного законодавства (т.1 а.с.45-46).

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт.

Як встановлено судоми першої та апеляційної інстанції у справі №808/618/18, що у відповідності до положень ст. 78 КАС України є обставиною, яка не підлягає доказуванню, 15 грудня 2017 року головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу №1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізької області Черненок Р.В. винесено припис №62 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, яким вимагалось від товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерсервіс центр» до 02 січня 2018 року надати доступ посадовим особам органу державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкт «Реконструкція нежитлового приміщення під кафе» м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 25а, прим. ІХ (літ.А-5), а також необхідну для здійснення перевірки документацію (т.1 а.с.238-242).

Тобто, фактично підставою для винесення 02.01.2018 року припису №1 стало невиконання позивачем припису №62 від 15.12.2017 року, яким його зобов`язано надати доступ посадовим особам органу державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкт «Реконструкція нежитлового приміщення під кафе» та надати необхідну для здійснення перевірки документацію.

При цьому, судом встановлено, що посадовою особою відповідача при встановленні факту невиконання позивачем припису №62, а саме не допуску посадових осіб контролюючого органу на об`єкт будівництва для здійснення заходу контролю приписом, який є предметом спору у цій справі (припис №1 від 02.01.2018 року) зобов`язано позивача з 02.01.2018 року не експлуатувати об`єкт будівництва «Реконструкція нежитлового приміщення під кафе» м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 25а прим. ІХ (літ.А-5) до прийняття в експлуатацію відповідно до вимог чинного законодавства (т.1 а.с.45-46).

Тобто, фактично, відповідач, якого позивачем не допущено до перевірки встановив факт порушення позивачем, яке виразилося в експлуатації ним об`єкта будівництва «Реконструкція нежитлового приміщення під кафе» м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 25а прим. ІХ (літ.А-5) до прийняття в експлуатацію відповідно до вимог чинного законодавства, що не відповідає обставинам встановленим під час перевірки та свідчить про зобов`язання відповідачем ТОВ «Інтерсервіс центр» усунути порушення, яке фактично контролюючим органом не було виявлено 02.01.2018 року у зв`язку з не допуском їх до перевірки.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції зробив висновок про невідповідність оскаржуваного припису вимогам законодавства, що свідчить про його протиправність є підставою для його скасування.

При цьому доводи відповідача та ОСОБА_1 в апеляційних скаргах про те, що припису №1 від 02.01.2018 року судом вже надавалася оцінка під час розгляду справи №808/618/18, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки предметом спору у справі №808/618/18 була законність та обґрунтованість припису №62 від 15.12.2017 року та постанови №3/1008-23.2/131 від 12.01.2018 року, а не припису №1 від 02.01.2018 року винесеного за інших обставин. Суд апеляційної інстанції зазначає і про те, що встановлення судами першої та апеляційної інстанції факту винесення відповідачем припису №1 від 02.01.2018 року свідчить виключно про встановлення судами обставин справи, а не надання йому оцінки як предмету спору.

Також суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи позивача як підстави для скасування оскаржуваного припису той факт, що ним не експлуатуються нежитлові приміщення зазначені у приписі у зв`язку з передачею їх в оренду, оскільки згідно з містобудівної документації саме позивач є замовником об`єкта будівництва «Реконструкція нежитлового приміщення під кафе» м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 25а прим. ІХ (літ.А-5) (т.1 а.с. 14-17).

Щодо вимог позивача в частині визнання протиправною та скасування постанови №5/1008-23.2/513 від 19.02.2018 року, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Так, постановою №5/1008-23.2/513 від 19.02.2018 року ТОВ «Інтерсервіс центр» визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого п.1 ч.6 ст.2 Закону України «Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності», яке виразилося у порушенні п.3 ч.3 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.3 ч.11 Порядку №553 у зв`язку з встановленням під час виїзду на об`єкт (05.02.2018 о 11 год. 11хв.) не зупинення експлуатації нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_3 Запоріжжя, вул. Сталеварів, 25а, прим. ІХ (літ.А-5) в якості кафе.

Таким чином вимоги припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 02.01.2018 року №1 позивачем не виконано (т. 1 а.с.70-71).

При цьому, як вбачається з тексту вищезазначеної постанови головним інспектором будівельного нагляду було розглянуто наступні матеріали: направлення для проведення перевірки від 05.02.2018 року №60, акт перевірки №69/02.05.2018, припис №3 від 05.02.2018 року, протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 05.02.2018 року, матеріали використання фототехніки (т.1 а.с.21).

Відповідно до п.1 ч.6 ст.2 Закону України «Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності» суб`єкти містобудування несуть відповідальність у вигляді штрафу за невиконання приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил - у розмірі п`ятнадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб; зупинення підготовчих та будівельних робіт - у розмірі п`ятдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Тобто, зазначена норма передбачає відповідальність виключно за невиконання припису.

Як вбачається з направлення для проведення планового (позапланового) заходу №60 від 05.02.2018 року підставою для проведення такої перевірки була «перевірка виконання ТОВ «Інтерсервіс центр» вимог припису від 02.01.2018 №1» (т.1 а.с.44).

З акта перевірки №69/02.05.2018 вбачається, що захід державного нагляду (контролю) здійснено на підставі направлення №60 від 05.02.2018 року (т.1 а.с.47-57).

Під час зазначеного заходу державного нагляду (контролю) встановлено невиконання позивачем вимог припису від 02.01.2018 року №1, яке виразилося у не зупиненні позивачем експлуатації нежитлового приміщення під кафе» м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 25а прим. ІХ (літ.А-5), про що зроблено висновок в акті перевірки №69/02.05.2018.

З протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 05.02.2018 року вбачається, що відповідачем виявлено порушення позивачем п.1 ч.6 ст.2 Закону України «Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності», яке виразилось у невиконанні припису від 02.01.2018 року №1 (т.1 а.с.60-61).

З зазначених документів вбачається, що фактично підставою для притягнення позивача до відповідальності та накладення штрафу згідно з п.1 ч.6 ст.2 Закону України «Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності» та винесення постанови 5/1008-23.2/513 від 19.02.2018 року став факт встановлення відповідачем невиконання з боку ТОВ «Інтерсервіс центр» припису від 02.01.2018 року №1.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає помилковими доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що підставою для винесення постанови №5/1008-23.2/513 від 19.02.2018 року став факт невиконання позивачем припису №3 від 05.02.2018 року, оскільки зазначені твердження спростовуються не тільки матеріалами справи, но і поясненнями представника відповідача наданими в суді апеляційної інстанції.

Слід наголосити на тому, що зазначення відповідачем у постанові №5/1008-23.2/513 від 19.02.2018 року про розгляд ним припису №3 від 05.02.2018 року, не відповідає обставинам викладеним в ній, оскільки згідно викладеним в постанові обставинам позивача притягнуто до відповідальності за невиконання саме припису № 1 від 02.01.2018 року.

Враховуючи те, що припис від 02.01.2018 року №1 не відповідає вимогам законодавства, що свідчить про його протиправність, суд апеляційної інстанції зробив висновок про протиправність, як наслідок і похідної від нього постанови №5/1008-23.2/513 від 19.02.2018 року та необхідності її скасування.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує і те, що копію припису від 02.01.2018 року №1 відповідачем було направлено на адресу позивача 05.01.2017 року, що підтверджується копією конверту наданого позивачем (т.1 а.с.19) та згідно з листом ПАТ «Укрпошта» від 19.02.2018 року №20-14-Д-6726 уповноваженою особою позивача було отримано 05.02.2018 року (т.1 а.с.20), що свідчить про те, що зазначений припис позивачем отримано в день здійснення заходу державного нагляду (контролю), що в свою чергу позбавляє можливості виконати вимоги такого припису до проведення перевірки, та є окремою підставою для скасування постанови винесеної за невиконання такого припису.

Доводи позивача щодо отримання 05.02.2018 року ним припису від 02.01.2018 року №1 відповідачем не спростовуються.

Щодо вимог позивача в частині визнання протиправною та скасування постанови №6/1008-23.2/514 від 19.02.2018 року, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Так, постановою №6/1008-23.2/514 від 19.02.2018 року ТОВ «Інтерсервіс центр» визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого п.4 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності», яке виразилося у порушенні ч. 8,10 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 12, 16 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 №461 у зв`язку з встановленням під час виїзду на об`єкт (05.02.2018 о 11 год. 11 хв.) експлуатації позивачем нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 вул. Сталеварів АДРЕСА_1 а, прим. ІХ (літ.А-5), після проведення реконструкції в якості кафе без прийняття його в експлуатацію в установленому чинним законодавством порядку, а саме без сертифіката.

При цьому, як вбачається з тексту вищезазначеної постанови головним інспектором будівельного нагляду було розглянуто наступні матеріали: направлення для проведення перевірки від 05.02.2018 року №60, акт перевірки №69/02.05.2018, припис №4 від 05.02.2018 року, протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 05.02.2018 року, матеріали використання фототехніки (т.1 а.с.22).

Відповідно до частини 8 статті 39 Закону України ««Про регулювання містобудівної діяльності» експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Згідно з частиною 10 статті 39 Закону України ««Про регулювання містобудівної діяльності» замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об`єкта до експлуатації, та за експлуатацію об`єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.

Пунктом 4 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності» встановлено, що суб`єкти містобудування, які є замовниками будівництва об`єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за експлуатацію або використання об`єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об`єкта до експлуатації чи в акті готовності об`єкта до експлуатації, вчинені щодо: об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), - у розмірі тридцяти шести прожиткових мінімумів для працездатних осіб; об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми наслідками (СС2), - у розмірі трьохсот сімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб; об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із значними наслідками (СС3), - у розмірі дев`ятисот прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Тобто, зазначена норма передбачає відповідальність, зокрема за експлуатацію або використання об`єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, при цьому така відповідальність та розмір штрафу залежить від факту експлуатації об`єктів залежно від класу наслідків (відповідальності).

Як вбачається з пункту 10 декларації про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності експертиза проекту будівництва не здійснюється відповідно до п.3 ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (т.1 а.с.15).

В свою чергу відповідно до ч.3 ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» не підлягають обов`язковій експертизі проекти будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1).

Тобто, позивачем проектна документація щодо «Реконструкція нежитлового приміщення під кафе» м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 25а прим. ІХ (літ.А-5) подавалася відповідачу як документація будівництва об`єкту, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1).

При цьому, як вбачається з акта перевірки №69/02.05.2018 посадовими особами відповідача зроблено висновок про те, що об`єкт перевірки («Реконструкція нежитлового приміщення під кафе» м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 25а прим. ІХ (літ.А-5) належить до класу наслідків (СС2) (т.1 а.с.54).

Як вбачається з оскаржуваної постанови, відповідач зазначає про притягнення позивача до відповідальності яка передбачена п.4 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності», при цьому, суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що зазначений пункт містить п`ять абзаців та визначає відповідальність за експлуатацію або використання об`єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію об`єктів будівництва в залежності від класу наслідків (відповідальності), однак відповідач не зазначає у відповідності до якого абзацу зазначеної норми позивача притягнуто до відповідальності з наведенням обґрунтування визначення того чи іншого абзацу.

Враховуючи наявність невідповідності у документації наданої позивачем та відповідачем щодо визначення об`єкту будівництва за класом наслідків (відповідальності), а також те, що відповідачем не зазначено в оскаржуваній постанові у відповідності до якого абзацу п.4 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності» позивача притягнуто до відповідальності, що має суттєве значення для вирішення цієї справи, суд апеляційної інстанції зробив висновок щодо необґрунтованості постанови №6/1008-23.2/514 від 19.02.2018 року, що є підставою для її скасування.

Враховуючи зазначене суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову.

Відповідно до п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 справа «Руїз Торіха проти Іспанії» суд наголошує на тому, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції і зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Між тим, інші аргументи наведені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі фактично зводяться до загального, а саме необхідності притягнення позивача до відповідальності, проте враховуючи те, що судовим рішенням у цій справі надано необхідне та достатнє обґрунтування щодо відповідності оскаржуваних постанови та припису вимогам законодавства, при цьому суд дослідив усі основні питання віднесені на його розгляд, суд апеляційної інстанції вважає, що всі інші аргументи апеляційної скарги не є доречними і важливими аргументами, оскільки не спростовують висновок суду щодо протиправності цих постанов та припису та наявності підстав для їх скасуваня.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції, вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до частини 1 статті 293 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, спірні відносини виникли між ТОВ «Інтерсервіс центр» та Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області з приводу притягнення позивача до відповідальності за порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності.

При цьому, оскаржувані ТОВ «Інтерсервіс центр» припис та постанови не впливають на права чи інтереси ОСОБА_1 , оскільки не встановлюють для нього будь-яких прав та обов`язків, не зачіпають його інтереси та не створюють для нього будь-яких правових наслідків.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу ОСОБА_1 на те, що він не позбавлений права звернутися за судовим захистом у встановленому законом порядку, у разі, якщо вважає, що позивачем порушено його права як власника квартири будинку.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03 липня 2019 року у справі №808/782/18 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 17 жовтня 2019 року.

Повне судове рішення складено 18 жовтня 2019 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко