Справа № 347/337/15-а
Суддя: Золотніков Олександр Сергійович
Дата ухвалення: 2019-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 року

м. Київ

Справа № 347/337/15-а

Провадження № 11-135апп19

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Золотнікова О. С.,

суддів Антонюк Н. О., Анцупової Т. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Гудими Д. А., Єленіної Ж. М., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Пророка В. В., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.

розглянула в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2016 року (судді Хобор Р. Б., Попко Я. С., Сеник Р. П.) у справі № 347/337/15-а за позовом ОСОБА_1 до Косівського кооперативно-державного будівельно-монтажного об`єднання «Райагробуд» (далі - Об`єднання «Райагробуд»), Управління Пенсійного фонду України в Косівському районі Івано-Франківської області (далі - УПФУ, ПФУ відповідно) про визнання бездіяльності протиправною й зобов`язання вчинити певні дії та

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування

1. У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Об`єднання «Райагробуд», УПФУ, у якому з урахуванням уточнення позовних вимог просив:

- визнати протиправною бездіяльність Об`єднання «Райагробуд» щодо ненадання інформації про характер роботи позивача;

- зобов`язати Об`єднання «Райагробуд» видати позивачу довідку форми № 5, що затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2006 року № 920 «Про внесення змін до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», щодо підтвердження характеру виконуваної ним роботи за період з 10 січня 1984 року по 25 серпня 2001 року;

- зобов`язати УПФУ прийняти довідки Об`єднання «Райагробуд» від 02 лютого 2015 року № 6 та від 05 лютого 2015 року № 8 на підтвердження права ОСОБА_1 для призначення пільгової пенсії за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (далі - список № 2).

2. На обґрунтування позову ОСОБА_1 вказав, що з 10 січня 1984 року по 25 серпня 2001 року працював майстром на будівництві, а тому має право на отримання пільгової пенсії за списком № 2. На підтвердження вказаного стажу роботи йому необхідно надати до УПФУ відповідні довідки з місця роботи, однак Об`єднання «Райагробуд» відмовляється їх надавати, а без них УПФУ відмовляється призначати пенсію. На думку позивача, його пільговий стаж повинен бути підтверджений відповідною довідкою Об`єднання «Райагробуд» форми № 5. До того ж право позивача на призначення пільгової пенсії підтверджують довідки Об`єднання «Райагробуд» від 02 лютого 2015 року № 6 та від 05 лютого 2015 року № 8.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

3. Косівський районний суд Івано-Франківської області постановою від 29 квітня 2015 року позов задовольнив: визнав протиправною бездіяльність Об`єднання «Райагробуд» щодо ненадання ОСОБА_1 інформації про характер його роботи; зобов`язав Об`єднання «Райагробуд» видати позивачу довідку форми № 5 щодо підтвердження характеру виконуваної ним роботи за період з 10 січня 1984 року по 25 серпня 2001 року; зобов`язав УПФУ прийняти видані Об`єднанням «Райагробуд» довідки від 02 лютого 2015 року № 6 та від 05 лютого 2015 року № 8 на підтвердження права ОСОБА_1 для призначення пільгової пенсії за списком № 2.

4. Задовольняючи позов, суд першої інстанції керувався тим, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах основним документом для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці є трудова книжка, а відсутність проведення на підприємстві, де працював ОСОБА_1 , атестації робочих місць за умовами праці починаючи з 01 серпня 1992 року не може позбавити позивача його конституційного права на соціальний захист.

5. Львівський апеляційний адміністративний суд постановою від 26 січня 2016 року скасував рішення суду першої інстанції та прийняв нову постанову, якою відмовив у задоволенні позову в частині вимог про зобов`язання УПФУ прийняти видані Об`єднанням «Райагробуд» довідки від 02 лютого 2015 року № 6 та від 05 лютого 2015 року № 8 на підтвердження права позивача для призначення пільгової пенсії за списком № 2. Провадження у справі в частині позовних вимог про визнання неправомірною бездіяльності Об`єднання «Райагробуд» щодо ненадання ОСОБА_1 інформації про характер його роботи та зобов`язання Об`єднання «Райагробуд» видати позивачу довідку форми № 5 щодо підтвердження характеру виконуваної ним роботи в період з 10 січня 1984 року по 25 серпня 2001 року - закрив.

6. Закриваючи провадження у справі в частині визнання неправомірною бездіяльності Об`єднання «Райагробуд», суд апеляційної інстанції виходив з того, що між ОСОБА_1 і цим відповідачем відсутній спір публічно-правового характеру, оскільки останній не є суб`єктом владних повноважень, а отже, такий спір не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

7. У частині відмови в задоволенні позовної вимоги про зобов`язання УПФУ прийняти видані Об`єднанням «Райагробуд» довідки від 02 лютого 2015 року № 6 та від 05 лютого 2015 року № 8 на підтвердження права позивача для призначення пільгової пенсії - апеляційний суд керувався тим, що ця вимога позивачем заявлена передчасно, а суд не може розглядати вимоги щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчиняти дії у майбутньому у зв`язку із вірогідним настанням певних наслідків.

Короткий зміст та обґрунтування наведених у касаційній скарзі вимог

8. Не погодившись із рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, на обґрунтування якоїзазначив, що судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, позивач вказав на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм, які визначають юрисдикцію спору в частині позовних вимог до Об`єднання «Райагробуд» про зобов`язання видати довідку щодо підтвердження характеру виконуваної позивачем роботи на підприємстві. За твердженням скаржника, відмова у видачі пільгової довідки є публічно-правовим спором, який повинен вирішуватися в порядку адміністративного судочинства.

9. У зв`язку з викладеним ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Позиція інших учасників справи

10. На час розгляду справи відповідачі відзивів на касаційну скаргу не надіслали.

Рух касаційної скарги

11. Вищий адміністративний суд України ухвалою від 12 березня 2016 року відкрив касаційне провадження в цій справі.

12. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України) викладено в новій редакції.

13. Підпунктом 4 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції згаданого Закону передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

14. У січні 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 передано на розгляд Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

15. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ухвалою від 14 лютого 2019 року передав цю справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду відповідно до частини шостої статті 346 КАС України, а саме у зв`язку з оскарженням учасником справи судового рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції.

16. Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 25 березня 2019 року прийняла та призначила цю справу до касаційного розгляду в порядку письмового провадження без виклику її учасників згідно з пунктом 1 частини першої статті 345 КАС України.

17. 30 травня 2019 року згідно з розпорядженням керівника апарату Верховного Суду № 9/0/30-19, виданого на підставі рішення зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 20 травня 2019 року № 12 «Про дострокове вибуття судді ОСОБА_2 зі складу Великої Палати Верховного Суду», відповідно до підпункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, та пункту 3.2 Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу суду та визначення складу суду у Верховному Суді, затверджених постановою Пленуму Верховного Суду від 14 грудня 2017 року № 8, призначено повторний автоматизований розподіл цієї справи.

18. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 травня 2019 року справу передано судді Великої Палати Верховного Суду Золотнікову О. С.

Обставини справи, установлені судами попередніх інстанцій

19. З трудової книжки позивача від 21 березня 1979 року серії НОМЕР_1 убачається, що згідно з наказом Косівської міжгосподарської будівельної організації від 10 січня 1984 року № 11 ОСОБА_1 був прийнятий на роботу майстром на будівництво.

20. З 26 лютого 1986 року ОСОБА_1 переведений на роботу майстром у Косівську міжгосподарську пересувну механізовану колону № 11 у зв`язку з ліквідацією Косівської міжгосподарської будівельної організації, а з 28 грудня 1987 року Косівську міжгосподарську пересувну механізовану колону-11 перейменовано в Об`єднання «Райагробуд».

21. Наказом від 27 серпня 2001 року № 19-к ОСОБА_1 звільнений з роботи на підставі пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України у зв`язку із скороченням штатів працівників з 25 серпня 2001 року.

22. Під час підготовки документів для подання заяви про призначення пільгової пенсії ОСОБА_1 дізнався про те, що з 01 серпня 1992 року атестація робочих місць на підприємстві, де він працював, не проводилася, що підтверджується копіями довідок Об`єднання «Райагробуд» від 02 лютого 2015 року № 6 та від 05 лютого 2015 року № 8.

23. Об`єднання «Райагробуд» відмовило позивачу у видачі уточнюючої довідки про характер виконуваної роботи у зв`язку з відсутністю відомостей щодо роботи позивача майстром будівельно-монтажних робіт на цьому підприємстві.

24. Для підтвердження права на призначення пільгової пенсії за віком ОСОБА_1 звернувся до суду із цим позовом про зобов`язання Об`єднання «Райагробуд» надати йому уточнюючу довідку про пільговий характер виконуваної ним на підприємстві роботи, а також зобов`язання УПФУ прийняти видані Об`єднанням «Райагробуд» довідки, в яких зазначається про непроведення на підприємстві атестації робочих місць та відсутності даних щодо надання позивачу відпустки за власний рахунок.

ПОЗИЦІЯ ВЕЛИКОЇ ПАЛАТИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Релевантні джерела права й акти їх застосування. Оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи

25. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

26. Згідно із частиною другою статті 2 КАС України (тут і далі - у редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного судового рішення) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

27. На підставі пункту 7 частини першої статті 3 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

28. Відповідно до частини другої статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

29. Пунктом 1 частини другої статті 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

30. Наведені норми узгоджуються з положеннями статей 2, 4 та 19 КАС України (у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року), якими визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

31. Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

32. Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

33. Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

34. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

35. Однак в розумінні пункту 7 частини першої статті 3 КАС України Об`єднання «Райагробуд» не є суб`єктом владних повноважень на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

36. Таким чином, характер правовідносин, які склалися між сторонами, правовий статус Об`єднання «Райагробуд» у спірних правовідносинах свідчить про те, що спір із указаною юридичною особою, яка відповідно до свого правового статусу не наділена владними управлінськими функціями, пов`язаний з реалізацією та захистом трудових прав особи, тобто із цивільним правом.

37. Крім того, Об`єднання «Райагробуд» у межах спірних правовідносин не здійснювало владних управлінських функцій стосовно позивача, а відносини, що склалися між сторонами, не засновані на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні, здійсненні управлінських чи контрольних функцій однією стороною стосовно іншої. Проте цей відповідач може нести відповідальність як юридична особа та бути стороною у справі, яка підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

38. Статтею 15 Цивільного процесуального кодексу України (у редакції, чинній на час звернення до суду з цим позовом) було визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

39. Визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного (господарського) судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

40. Ураховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду вважає обґрунтованим висновок суду апеляційної інстанції про те, що позов в частині вимог до Об`єднання «Райагробуд» стосовно оскарження його бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, і в цьому випадку права позивача можуть бути захищені шляхом звернення до загального місцевого суду, який розглядає справи, що виникають із цивільних правовідносин.

41. Стосовно позовної вимоги в частині зобов`язання УПФУ прийняти на підтвердження права ОСОБА_1 на призначення пільгової пенсії виданих Об`єднанням «Райагробуд» довідок від 02 лютого 2015 року № 6 та від 05 лютого 2015 року № 8 Велика Палата Верховного Суду зазначає таке.

42. У позові ОСОБА_1 стверджує, що видані Об`єднанням «Райагробуд» довідки від 02 лютого 2015 року № 6 та від 05 лютого 2015 року № 8, у яких зазначається про непроведення підприємством атестації робочих місць та про відсутність в архівах підприємства даних про відпустки позивача за власний рахунок, є підтвердженням права позивача на призначення пільгової пенсії, а тому УПФУ повинно їх прийняти.

43. Відмовляючи в задоволенні позову в зазначеній частині позовних вимог, суд апеляційної інстанції вказав на те, що захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення, а оскільки уточнюючі довідки ОСОБА_1 про підтвердження стажу роботи з долученими до них документами на адресу УПФУ не надходили, то вимога щодо зобов`язання УПФУ прийняти вказані вище довідки є безпідставною.

44. У доводах касаційної скарги скаржник стверджує, що УПФУ порушило його права внаслідок відмови у прийнятті документів для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

45. Як убачається з матеріалів справи, позивач у березні 2015 року звернувся до УПФУ за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах, про що отримав від УПФУ розписку-повідомлення (а. с. 68, т. 1), у якій зазначено, що його заяву про призначення пенсії зареєстровано 31 березня 2015 року за № 377. Також у повідомленні вказаний перелік документів, який був прийнятий УПФУ від позивача, а саме: довідка про присвоєння ідентифікаційного номера, документи про місце проживання (реєстрацію) особи, заява про призначення пенсії, паспорт, трудова книжка або документ про стаж. Крім того, в повідомленні УПФУ зазначило, що ОСОБА_1 протягом трьох місяців від дня подачі заяви про призначення пенсії необхідно подати такі документи: уточнюючу довідку про характер роботи за період з 10 січня 1984 року по 25 серпня 2001 року, матеріали щодо проведення атестації, документ про надання відпусток за власний рахунок.

46. Відповідно до статті 80 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) заява про призначення пенсії працюючим подається за місцем роботи, а непрацюючим - до зазначених у статті 81 цього Закону органів за місцем проживання заявника.

47. Згідно із статтею 81 Закону № 1788-XII призначення пенсій і оформлення документів для їх виплат здійснюється органами ПФУ.

48. Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління ПФУ від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок).

49. Відповідно до пункту 1.7 Порядку днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

50. За нормами пункту 4.1 Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою. Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

51. Згідно з пунктом 4.2 Порядку при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

52. Отже, заяву про призначення пенсії УПФУ прийняло відповідно до Порядку та повідомило позивача про перелік документів, які прийнято та які ще необхідно подати.

53. При цьому, як встановлено апеляційним судом та підтверджено матеріалами справи, відомостей про те, що позивач направляв до УПФУ довідки від 02 лютого 2015 року № 6 та від 05 лютого 2015 року № 8, а цей відповідач відмовив у їх прийнятті, немає.

54. Таким чином, приймаючи заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії, УПФУ діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України, а вирішення питання про зобов`язання УПФУ прийняти вказані документи для підтвердження права позивача на призначення пільгової пенсії є передчасним, оскільки зазначені довідки позивачем до відповідача не направлялися та відповідно УПФУ не відмовляло у їх прийнятті.

55. Тобто УПФУ жодним чином не порушило право позивача на отримання пенсії та не відмовило у її призначенні, а лише в межах, передбачених чинним законодавством, повідомило ОСОБА_1 про необхідність подання додаткових документів до його заяви про призначення пільгової пенсії.

56. Беручи до уваги наведені правові норми та обставини справи, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про правильність висновків суду апеляційної інстанції в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про зобов`язання УПФУ прийняти на підтвердження права ОСОБА_1 на призначення пільгової пенсії довідки Об`єднання «Райагробуд» від 02 лютого 2015 року № 6 та від 05 лютого 2015 року № 8 за відсутності підстав для їх задоволення.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

57. З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду вважає, що апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що спір у цій справі в частині позовних вимог до Об`єднання «Райагробуд» стосовно оскарження його бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії не може бути розглянутий в порядку адміністративного судочинства, а тому правильно закрив провадження, а також обґрунтовано відмовив у задоволенні позову в частині вимог про зобов`язання УПФУ прийняти на підтвердження права ОСОБА_1 на призначення пільгової пенсії довідки Об`єднання «Райагробуд» від 02 лютого 2015 року № 6 та від 05 лютого 2015 року № 8.

58. За нормами частини третьої статті 3 КАС України (тут і далі - у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

59. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 КАС Українисуд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

60. Згідно із частиною першою статті 350 КАС Українисуд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

61. Оскільки оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, а правових висновків суду апеляційної інстанції скаржник не спростував, Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Велика Палата Верховного Суду

ПОСТАНОВИЛА:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. С. Золотніков

Судді: Н. О. Антонюк Л. М. Лобойко

Т. О. Анцупова Н. П. Лященко

С. В. Бакуліна О. Б. Прокопенко

В. В. Британчук В. В. Пророк

Ю. Л. Власов Л. І. Рогач

М. І. Гриців О. М. Ситнік

Д. А. Гудима О. С. Ткачук

Ж. М. Єленіна В. Ю. Уркевич

О. Р. Кібенко О. Г. Яновська

В. С. Князєв