Справа № 320/3773/19
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/3773/19 Суддя (судді) першої інстанції: Лисенко В.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Ісаєнко Ю.А., Собківа Я.М.

за участю секретаря Такаджі Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2019 року про повернення позовної заяви

у справі № 320/3773/19

за позовом ОСОБА_1

до відповідача Голови Київської обласної державної адміністрації Терещук Олександра Дмитровича

та тимчасово виконуючого обов`язки Голови Київської обласної державної адміністрації Кучер В`ячеслава Анатолійовича

про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Голови Київської обласної державної адміністрації Терещук Олександра Дмитровича, тимчасово виконуючого обов`язки Голови Київської обласної державної адміністрації Кучер В`ячеслава Анатолійовича, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати Розпорядження Голови Київської обласної державної адміністрації Терещук Олександра Дмитровича № 262 від 11.05.2019 "Про утворення ініціативної групи з підготовки установчих зборів для формування громадської ради при Київській обласній державній адміністрації" та Розпорядження тимчасово виконуючого обов`язки Голови Київської обласної державної адміністрації Кучер В`ячеслава Анатолійовича № 429 від 09.07.2019 «Про затвердження складу громадської ради при Київській обласній державній адміністрації».

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків - десять днів з дня отримання позивачем ухвали.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2019 року було повернуто позовну заяву позивачу на підставі пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України, у зв`язку з неусуненням недоліків позовної заяви, яку було залишено без руху.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу через порушення норм процесуального права з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відзив (заперечення) на апеляційну скаргу відповідачем не надано.

Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідачів в судовому засіданні вимоги та доводи апеляційної скарги заперечував та просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити з огляду на її необґрунтованість та безпідставність, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала судді - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду справи до суду першої інстанції з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків - десять днів з дня отримання позивачем ухвали.

Підставою для залишення позову без руху слугували встановлені судом недоліки позовної заяви, а саме надіслана позивачем позовна заява скріплена електронним цифровим підписом, що підтверджується довідкою, складеною Відділом документального забезпечення і контролю (канцелярія) Київського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2019 року було повернуто позовну заяву позивачу на підставі пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України, у зв`язку з неусуненням недоліків позовної заяви, яку було залишено без руху.

Колегія суддів не погоджується з даним висновком суду у зв`язку з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання та зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 15 липня 2019 року на офіційну електронну адресу Київського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 .

Надіслана позивачем позовна заява скріплена електронним цифровим підписом, що підтверджується довідкою, складеною Відділом документального забезпечення і контролю (канцелярія) Київського окружного адміністративного суду.

Керуючись статтею 169 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року позовна заява залишена без руху. У вказаній ухвалі зазначені недоліки позовної заяви шляхом подання безпосередньо до суду: позовної заяви та доданих до неї доказів у паперовому вигляді; копію позовної заяви з додатками для направлення учасникам справи (підтвердити відповідність копії письмового доказу оригіналу своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення) та встановлений строк для їх усунення.

01 серпня 2019 року на адресу суду надійшли додаткові пояснення позивача, згідно яких останній вважає, що подана ним через систему ЄСІТС (Електронний кабінет) позовна заява відповідає вимогам законодавства, а тому у суду є підстави для відкриття провадження.

Разом з тим, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2019 року було повернуто позовну заяву.

Суд першої інстанції, повертаючи заяву виходив з того, що відповідно до частини восьмої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, подають процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняють інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», якщо інше не визначено цим Кодексом.

У пункті 15 частини першої розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацію України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Суд наголосив на тому, що на сьогоднішній день Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система роботу не розпочала.

При цьому зазначив, що відповідно до підпункту 15.1 підпункту 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.

За такого правового регулювання та обставин справи, суд прийшов до висновку, що позовна заява вважається не підписаною, а тому не може бути прийнята до розгляду судом, а враховуючи те, що позивач не звернувся до суду з позовною заявою у письмовому виді та її копіями для направлення учасникам справи, недоліки ухвали суду від 17.07.2019, суд вважає не усуненими.

Проте на переконання, колегії суддів ухвала Київського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2019 року є передчасною з огляду на наступне.

Частиною третьою статті 3 КАС України передбачено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Частинами сьомою, восьмою статті 44 КАС України встановлено, що документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення форм процесуальних документів відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Вимоги до форми та змісту апеляційної скарги визначені статтею 296 КАС України, відповідно до частини першої якої апеляційна скарга подається у письмовій формі.

Наказом Державної судової адміністрації України (далі - ДСА України) від 22 грудня 2018 року № 628 запроваджено тестову експлуатацію підсистеми «Електронний суд» у всіх місцевих та апеляційних судах України, під час якої місцеві та апеляційні суди у ході тестового режиму експлуатації підсистеми зобов`язано дотримуватись вимог Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року №30 у відповідній редакції (далі - Положення).

За визначеннями, наведеними у підпунктах 14, 16 пункту 1 Положення, електронний документ (далі - ЕД) - оригінал електронного документу з обов`язковими реквізитами, що надають йому юридичної сили, в тому числі з електронним цифровим підписом автора. Електронний цифровий підпис (далі - ЕЦП) - електронний цифровий підпис в форматі, що забезпечує можливість встановлення дійсності підпису у довгостроковому періоді (після закінчення строку чинності сертифіката), визначеному відповідно до вимог законодавства. ЕЦП використовується в АСДС для підписання та погодження (візування) інформаційних ресурсів в цілому або фіксування певних дій з ними (внесення зауважень, пропозицій, погодження частини тексту тощо).

Для проекту будь-якого електронного документу, створеного в підсистемі електронного суду на всіх стадіях його формування забезпечується конфіденційність його змісту за допомогою шифрування із використанням ЕЦП автора проекту. Осіб, допущених до інформації, що захищається, визначає автор документу. З моменту переведення документу у стан «Оригінал» такий документ втрачає статус конфіденційного і перелік осіб, допущених до його змісту визначає адміністратор відповідно до вимог законодавства (пункт 5 розділу ХІ Положення). Документи подаються за допомогою електронного кабінету в форматі ЕД та ЕКПД (електронна копія паперового документу). Суди та ОСП приймають подані ЕД як оригінали документів, а ЕКПД, як завірені копії оригіналів документів та можуть вимагати надання їх оригіналів для перевірки (пункт 6 розділу ХІ Положення).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що надсилання процесуальних документів в електронному вигляді передбачає використання сервісу «Електронний суд», розміщеному за посиланням:://cabinet.court.gov.ua/login, відповідно з попередньою реєстрацією офіційної електронної адреси (Електронного кабінету) та з обов`язковим використанням власного електронного підпису.

Отже, альтернативою звернення учасників справи до суду із позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником, безумовно є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи через Електронний кабінет. Водночас здійснити реєстрацію офіційної електронної адреси (Електронного кабінету) за відсутності власного електронного підпису неможливо. Тому усі документи, що надійшли до суду саме через зазначений сервіс вважаються такими, що подані з використанням власного електронного підпису.

Водночас, відповідно до підпункту 15.1 підпункту 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення" КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.

Аналізуючи матеріали справи, зокрема позовну заяву, колегією суддів встановлено, що документ сформований у системі «Електронний суд» 13 липня 2019 року, у її графі «Підпис» зазначено прізвище, ім`я, по батькові заявника - ОСОБА_1 .

Враховуючи те, що подати документ через систему «Електронний суд» без використання власного електронного підпису неможливо, суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку, що позовна заява ОСОБА_1 не підписана.

Суд першої інстанції наведеного не врахував і дійшов передчасного висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви на підставі пункту першого частини 4 статті 169 КАС України, що призвело до порушення норм процесуального права та постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 06 серпня 2019 року у справі № 2340/4648/18 (К/9901/11223/19).

Також судом апеляційної інстанції враховується позиція Європейського Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити перетворення судового процесу у безладний рух.

Разом із тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження.

З тексту ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод прямо витікає, що доступність правосуддя є невід`ємним елементом права на справедливий суд.

Так, у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Зміст права на захист полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права є такими, що призвели до неправильного вирішення питання, та є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції з постановленням нової ухвали про направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

За змістом частини першої статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Таким чином апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з винесенням нової ухвали про направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст 310, 312, 315, 320, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2019 року про повернення позовної заяви - скасувати, направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: Ю.А. Ісаєнко

Я.М. Собків

Повний текст постанови виготовлено 16 жовтня 2019 року