Справа № 340/306/19
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2019-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 жовтня 2019 року м. Дніпросправа № 340/306/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Кіровоградській області

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.04.2019 р. (м. Кропивницький, суддя Хилько Л.І.) у справі №340/306/19

за позовом Фізичної особи-підприємця Моцного ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Кіровоградській області

про визнання протиправними та скасування рішення, податкових повідомлень-рішень, вимоги, -

встановив:

У лютому 2019 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Кіровоградській області від 28.12.2018 року № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності в сумі 16031 грн. 25 коп.;

- визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Кіровоградській області від 28.12.2018 року № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору в сумі 1335 грн. 94 коп.;

- визнати протиправними та скасувати вимогу ГУ ДФС у Кіровоградській області від 28.12.2018 року № до позивача про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 14851 грн. 80 коп.;

- визнати протиправними та скасувати рішення ГУ ДФС у Кіровоградській області від 28.12.2018 року № про застосування до позивача штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 2062 грн. 68 коп.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.04.2019 р. позов задоволено. Рішення мотивовано тим, що відповідач не довів суду правомірності оскаржених позивачем рішень, а позивач мав законні підстави для віднесення у 2016-2017 до складу витрат вартості придбаних послуг з проведення заходів з безпеки автотранспортних засобів, оскільки вартість придбаних послуг прямо пов`язана з провадженням господарської діяльності, і їх віднесення до складу витрат не заборонено законом.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Зазначає, що до складу витрат включаються тільки витрати, які пов`язані з отриманим доходу та підтверджені відповідними документами про їх оплату.

Перевіркою встановлено завищення позивачем витрат на загальну суму 71 250 грн., в тому числі за 2016 рік на суму 26 250 грн., за 2017 рік на суму 45000 грн. а саме: включення до складу витрат за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року проведення заходів безпеки автотранспортних засобів, наданих ПП «Ірбіс-Олександрія» відповідно до актів здачі - прийняття робіт (наданих послуг) та Договору № 3/ІО-ЗБ від 01.06.2016 року.

Відповідно до пункту 1 «Поняття та терміни» Договору № 3/ІО-ЗБ від 01.06.2016 року безпека - комплекс організаційно-технічних заходів по забезпеченню захисту маршруту, що здійснюється об`єктом, від протиправних посягань на нього від сторонніх осіб в період часу, визначеному Договором; об`єкт - окремий транспортний засіб; період проведеняя заходів безпеки - це час з моменту заступання на маршрут забезпечення безпеки та період до моменту його зняття з маршруту.

Характер та сутність наданих послуг ПП «Ірбіс - Олександрія», на думку відповідача, безпосередньо не пов`язані із отриманням доходу, чим порушено вимоги п.п. 177.4.5 п. 177.4 ст.177 Податкового кодексу України.

За результатами проведеної перевірки було встановлено факт придбання ФОП ОСОБА_2 будівельних матеріалів на загальну суму 594 784.55 грн. (в тому числі ПДВ 99 130.76 грн.) та комп`ютера на суму 19 998 грн. (в тому числі ПДВ 3 333 грн.). Відповідно до Книги обліку доходів та витрат від 01.01.2014 року № 19086 ФОП ОСОБА_2 не відніс придбання будівельних матеріалів та комп`ютера позивач до складу витрат за період з 01.01.016 року по 31.12.2017 року.

Відповідно до Книги обліку доходів та витрат від 01.01.2014 року № 19086 ФОП ОСОБА_2 не відніс до складу витрат за 2017 рік придбання запасних частин до транспортних засобів (автобусів) для перевезення пасажирів на загальну суму 194 965,75 грн. Автобуси відносяться до УКТ ЗЕД 8702, тому придбані запасні частини до автобусів та їх включення до витрат за 2017 рік на загальну суму 194 965,75 грн. не відносяться до витрат па придбання та утримання основних засобів подвійного призначення відповідно до норм Податкового кодексу України.

Перевіркою проведено остаточний розрахунок суми податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за перевіряємий період, що підлягає сплаті до бюджету, та визначено до сплати податок за перевіряємий період в сумі 12 825 грн.

Відповідно до п.п. 1.1. п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX «Інші перехідні положення» Податкового кодексу України (із відповідними змінами та доповненнями) позивач є платником військового збору з підприємницької діяльності за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року.

Відповідно до п.п.164.1.3 п.164.1 ст.164 Податкового кодексу України загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного оподатковуваного року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності, у відповідності із ст. 177 цього Кодексу.

Перевіркою встановлено, що у зв`язку з допущеним позивачем порушенням щодо завищення витрат, не включення до витрат придбаних матеріалів (товарів), неправомірне включення витрат, пов`язаних із придбання автозапчастин, дане порушення потягнуло за собою збільшення суми чистого оподатковуваного доходу за перевіряємий період, на загальну суму 71250 грн., у зв`язку з чим було неправильно визначено суму податкового зобов`язання по військовому збору на загальну суму 1068,75 грн.

Таким чином, у зв`язку із завищенням складу задекларованих витрат, встановлені заниження суми чистого оподатковуваного доходу, що спричинило заниження суми податкового зобов`язання по військовому збору від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 1068,75 грн., чим порушено підпункт 1.1 пункту 16 підрозділу 10 розділу XX «Інші перехідні положення» Податкового кодексу України.

Також через заниження суми чистого оподатковуваного доходу, було допущено заниження суми єдиною внеску від підприємницької діяльності на загальну сум 14 851,8 грн.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове - про відмову в задоволенні позову.

Позивач надіслав до суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому просить суд залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що посадовими особами відповідача проведено документальну планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2017 р., дотримання законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2017 р.

За результатами перевірки було складено акт № 597/11-28-13-05/ від 07.12.2018 р., згідно висновків якої встановлено, серед іншого, порушення позивачем:

- п.177.2, п.п.177.4.5 п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України в частині заниження податкового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 12825 грн., в т.ч.: за 2016 на 4725 грн., за 2017 на суму 8100 грн.;

- п.п.1.1 п.16-1 підрозділу 10 розділу XX "Інші перехідні положення" Податкового кодексу України в частині заниження суми податкового зобов`язання по військовому збору від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 1068,75 грн., в т.ч.: за 2016 на суму 393,75 грн., за 2017 на суму 675 грн.;

- частини 2 пункту 1 ст. 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", в частині заниження податкового зобов`язання по єдиному внеску від здійснення підприємницької діяльності на суму 14851,80 грн., в т.ч.: за 2016 на суму 5775 грн., за 2017 на суму 9076,80 грн.

Перевіркою встановлено завищення позивачем витрат на загальну суму 71250 грн., в т.ч.: за 2016 на суму 26250 грн., за 2017 на суму 45000 грн., - за рахунок включення до складу витрат за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 проведення заходів з безпеки автотранспортних засобів, наданих ПП "Ірбіс-Олександрія".

На думку відповідача, характер та суть наданих послуг безпосередньо не пов`язано з отриманням позивачем доходу, чим порушено вимоги п.п.177.4.5 п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України.

Зазначене порушення призвело до заниження суми чистого оподатковуваного доходу на загальну суму 71250 грн., в т.ч. в розрізі звітних періодів: за 2016 на суму 26250 грн., за 2017 на суму 45000 грн., та, відповідно, до заниження суми податкового зобов`язання з:

1) податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 12825 грн., в т.ч.: за 2016 на суму 4725 грн.; за 2017 на суму 8100 грн.;

2) військового збору на загальну суму 1068,75 грн., в т.ч.: за 2016 на суму 393,75 грн.; за 2017 на суму 675 грн.;

3) єдиного внеску від підприємницької діяльності на загальну суму 14851,80 грн. в т.ч.: за 2016 на суму 5775 грн.; за 2017 на суму 9076,80 грн.

На підставі вказаних висновків 28.12.2018 р. відповідачем були винесені:

1) податкові повідомлення-рішення:

- № , яким за порушення п.177.2, п.п.177.4.5 п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України позивачу збільшено грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 16031,25 грн., в т.ч.: 12825 грн. основного платежу, 3206,25 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- № , яким за порушення п.п.1.1 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX "Інші перехідні положення" Податкового кодексу України позивачу збільшено грошове зобов`язання з військового збору в сумі 1335,94 грн., в т.ч.: 1068,75 грн. основного платежу, 267,19 грн. штрафних (фінансових) санкцій (а.с.40);

2) вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- на суму 14851,80 грн.;

3) рішення № про застосування штрафних санкцій на суму 2062,68 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову, оскільки:

- нарахування податку на доходи фізичних осіб, зобов`язання зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, застосування штрафних санкцій з єдиного внеску, а також збільшення грошового зобов`язання з військового збору мають похідний характер від суми, на яку збільшено дохід (прибуток), отриманий від діяльності позивача, оскільки їх розмір визначався виходячи саме з цієї суми;

- основним видом господарської діяльності позивача як фізичної особи-підприємця є пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполученні (за КВЕД 49.31); інший пасажирський наземний транспорт (за КВЕД 49.39);

- в акті документальної перевірки перевіряючими не наведено обґрунтованих підстав протиправного включення позивачем до складу понесених витрат вартості придбаних послуг проведення заходів з безпеки автотранспортних засобів згідно договору №3/Ю-ЗБ від 01.06.2016 р.;

- відповідно до ст. 177 Податкового кодексу України до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать також витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру (п.п.177.4.2 п.177.4 ст.177 Кодексу);

- позивач мав законні підстави для віднесення у 2016-2017 до складу витрат вартості придбаних послуг проведення заходів з безпеки автотранспортних засобів, оскільки вартість придбаних послуг прямо пов`язана з провадженням господарської діяльності, і їх віднесення до складу витрат не заборонено законом.

Колегія судів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Нарахування податку на доходи фізичних осіб, зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, застосування штрафних санкцій з єдиного внеску, збільшення грошового зобов`язання з військового збору мають похідний характер від суми, на яку позивач зменшив свій дохід (прибуток), отриманий від господарської діяльності, тому в межах доводів та вимог апеляційної скарги перевірці підлягають висновки суду першої інстанції щодо правомірності включення позивачем до складу витрат вартості послуг з проведення заходів безпеки автотранспортних засобів, наданих ПП "Ірбіс-Олександрія", за період з 01.01.2016 по 31.12.2017.

Порядок оподаткування доходів фізичних осіб підприємців визначений ст.177 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 177.1 ст. 177 Податкового кодексу України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Згідно з п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Відповідно до висновків акта перевірки позивач, на думку відповідача, за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 неправомірно включив до складу витрат вартість послуг з проведення заходів безпеки автотранспортних засобів, наданих ПП "Ірбіс-Олександрія" відповідно до договору №3/Ю-ЗБ від 01.06.2016, на загальну суму 71250,00 грн.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що характер та сутність наданих послуг ПП «Ірбіс - Олександрія», на думку відповідача, безпосередньо не пов`язані із отриманням доходу, тому позивачем порушено вимоги п.п. 177.4.5 п. 177.4 ст.177 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.п.177.4.1 - 177.4.4 п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать:

- витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат;

- витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу); обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством;

- суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом;

- інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1 - 177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Водночас відповідно до п.п.177.4.5 п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат підприємця: витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем; витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації; витрати на придбання та утримання основних засобів подвійного призначення, визначених цією статтею; документально не підтверджені витрати.

Господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України).

Стаття 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" вказує, що господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства, а під первинним документом розуміється документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до договору №3/Ю-ЗБ від 01.06.2016 ПП "Ірбіс-Олександрія" (Виконавець), надавало позивачу (Замовник) послуги по забезпеченню захисту маршруту, що здійснюється об`єктом, від протиправних посягань на нього сторонніх осіб. Об`єкт окремий транспортний засіб. Період проведення заходів безпеки - це час з моменту заступання на маршрут забезпечення безпеки та період до моменту його зняття з маршруту.

Відповідач не спростовує факт надання позивачу зазначених послуг та здійснення їх оплати.

За правилами ст. 177 Податкового кодексу України до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать також витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру (п.п.177.4.2 п.177.4 ст.177 Кодексу).

Відповідно до п. 56.21 ст. 56 Податкового кодексу України у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Основним видом господарської діяльності позивача як фізичної особи-підприємця є пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення (за КВЕД 49.31); інший пасажирський наземний транспорт (за КВЕД 49.39).

Отже, позивач мав законні підстави для віднесення у 2016-2017 до складу витрат вартості придбаних послуг, оскільки вартість зазначених послуг прямо пов`язана з провадженням господарської діяльності, їх віднесення до складу витрат не заборонено законом, а доводи відповідача щодо неправомірності включення вартості цих послуг до складу витрат є безпідставними.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідач не довів суду правомірності своїх рішень, а позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В п. 23 рішення від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України" (Заява N63566/00) Європейський суд з прав людини нагадує, що п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Колегія суддів вважає, що інші аргументи, наведені в апеляційній скарзі відповідача, не вимагають детального обґрунтування, оскільки не є вирішальними.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права; доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Кіровоградській області залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.04.2019 р. у справі №340/306/19 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 16.10.2019 р.

Головуючий суддя О.М. Панченко

Суддя С.М. Іванов

Суддя В.Є. Чередниченко