Справа № 580/2951/19
Суддя: М.А. Білоноженко
Дата ухвалення: 2019-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення позовної заяви

18 жовтня 2019 року справа № 580/2951/19

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Білоноженко М.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Смілянської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

25.09.2019р. до Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 (далі позивач)) з позовною заявою до Виконавчого комітету Смілянської міської ради (20700, Черкаська область, м.Сміла, вул. Незалежності, буд.37 (далі відповідач)), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Смілянської міської ради від 20.12.2018 року № 486 «Про продовження строку дії договорів з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування перевізниками ПрАТ Смілянське АТП 17128 та ФОП Плюта І ОСОБА_2 ».

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 30.09.2019р. позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві десятиденний строк, з моменту отримання копії ухвали, для усунення недоліків позовної заяви.

В ухвалі зазначено, що позивачем вказані недоліки можуть бути усунуті шляхом подання до Черкаського окружного адміністративного суду:

- нової редакції адміністративного позову з урахуванням вимог даної ухвали щодо зазначення змісту позовних вимог і викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, що свідчили б про порушення індивідуальних прав, свобод або законних інтересів позивача оскаржуваним рішенням та потребували судового захисту;

- оригіналу документу про сплату судового збору за звернення з даним позовом до суду у розмірі 768,40 грн.;

- доказів, які свідчили б про час коли позивач дізналась про порушення своїх прав, свобод чи інтересів оскаржуваним рішенням.

Копію зазначеної ухвали отримано позивачем 05.10.2019р., що підтверджується відміткою у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

16.10.2019р. до суду надійшов лист позивача, зі змісту якого вбачається, що він поданий на виконання ухвали Черкаського окружного адміністративного суду про залишення позовної заяви без руху від 30.09.2019р., з метою усунення недоліків.

До листа додано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 768,40 грн. В листі, зазначено, що позивач не погоджується з вимогами ухвали суду 30.09.2019р., у зв`язку із їх безпідставністю та зазначила що в позовній заяві зазначено зміст позовних вимог та обгрунтовано порушення прав позивача оскаржуваним рішенням. Повторно зазначено, що оскаржуваним рішенням порушено її права як жительки м. Сміла, яка користується громадським транспортом. Крім того, зазначила, що про порушення власних прав дізналась 10.05.2019р. коли отримала від начальника управління ЖКГ Виконавчого комітету Смілянської міської ради Чередніченка С.А. його копію.

Щодо усунення позивачем недоліків позовної заяви визначених ухвалою суду від 30.09.2019р., суд зазначає наступне.

Як вже зазначалося судом, відповідно до пунктів 4, 5, 9 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України) у позовній заяві має бути зазначений зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а у разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Здійснюючи передбачене ст. 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, суд зобов`язаний надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, що має формулюватися максимально чітко і зрозуміло, а тому, особа, звертаючись до суду із позовною заявою, повинна чітко зазначити дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень (його рішення), що порушили її право, та повинна вказати спосіб захисту свого порушеного права.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Право на оскарження індивідуального акта суб`єкта владних повноважень надано особі, щодо якої цей акт прийнятий або прав, свобод та інтересів якої він безпосередньо стосується.

Відповідно до офіційного тлумачення частини 1 статті 55 Конституції України, наданого у рішенні Конституційного Суду України від 25.12.1997 № 9-зп: частину 1 статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб не є абсолютним. Особа має таке право за умови, якщо вважає, що рішення, дія чи бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб порушують або ущемляють її права і свободи чи перешкоджають їх здійсненню, а тому потребують правового захисту в суді.

Відповідно до висновків Європейського суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може належати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності. Такі обмеження не можуть зашкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтовано пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі Peretyaka and Sheremetyev проти України, 21.12.2010, №45783/05).

Якщо особа вважає, що її суб`єктивне право у певних правовідносинах не може бути реалізованим належним чином, або на неї протиправно поклали певний обов`язок, така особа має право звернутися за судовим захистом.

В разі відповідного звернення особи, суд повинен розглянути питання щодо наявності порушення суб`єктивного права заявника у конкретних правовідносинах і на підставі цього вирішити спір.

Суд зазначає, що предметом оскарження даної позовної заяви є рішення Виконавчого комітету Смілянської міської ради від 20.12.2018 року № 486 «Про продовження строку дії договорів з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування перевізниками ПрАТ Смілянське АТП 17128 та ФОП Плюта І ОСОБА_2 ». Позивач, в обгрунтування позовних вимог зазначає, що вказане рішення порушує її права та інтереси як жительки м. Сміла, яка користується громадським транспортом на маршрутах, перевезення за якими здійснюється ПрАТ Смілянське АТП 17128 та ФОП ОСОБА_3 . Зазначено, що відповідачем, при постановленні оскаржуваного рішення, допущено порушення процедури його прийняття а також допущено до участі перевізника, який не відповідає вимогам статті 34 ЗУ Про автомобільний транспорт.

Суд зазначає, що з аналізу мотивів позовної заяви, судом не вбачається, а позивачем не наведено, доводів в якій частині оскаржуване рішення порушує безпосередньо її індивідуальні права. Крім того, суд звертає увагу, що оскаржуваним рішенням продовжено строк дії договорів з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування перевізниками ПАТ Смілянське АТП 17128 та ФОП ОСОБА_3 , тобто з аналізу вказаних правовідносин судом вбачається, що за захистом від можливого порушення прав може звернутися вичерпне коло учасників даних правовідносин, тобто учасники конкурсу на визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування.

Крім того, суд звертає увагу, що у відповідності до приписів ч.1 ст.5 КАС України, правом звернення до суду наділений суб`єкт звернення для захисту її прав, свобод або законних інтересів від протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

На підставі зазначеного, суд зазначає, що позивачем не виконано вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 30.09.2019р., а саме: позовну заяву не приведено у відповідність до вимог, встановлених пунктами 4,5 частини 5 статті 160 КАС України, а саме: позивачем у адміністративному позові не зазначено зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, що свідчили б про порушення її індивідуальних прав, свобод або законних інтересів оскаржуваним рішенням та потребували судового захисту.

Щодо подачі позову в межах строків звернення визначених КАС України, позивач зазначає, що про порушення власних прав, свобод та інтересів оскаржуваним рішенням вона дізналася 10.05.2019р. коли отримала від начальника управління ЖКГ Виконавчого комітету Смілянської міської ради Чередніченка ОСОБА_4 .А ОСОБА_5 його копію.

Суд зазначає, що позивачем не надано до суду жодних достатніх та допустимих доказів, які свідчили б отримання нею оскаржуваного рішення 10.05.2019р., оскільки, суд, при з`ясуванні питання щодо подачі адміністративного позову в межах строку звернення, має встановити дату коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів. При цьому суд зазначає, що обставини які зазначаються сторонами, суд має встановити на підставі достатніх та допустимих доказів.

З урахуванням зазначеного, суд доходить висновку, що позивачем не усунуто недоліки позовної заяви визначених ухвалою суду від 30.09.2019р., в повній мірі, а саме, не надано:

- нової редакції адміністративного позову з урахуванням вимог ухвали від 30.09.2019р. щодо зазначення змісту позовних вимог і викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, що свідчили б про порушення індивідуальних прав, свобод або законних інтересів позивача оскаржуваним рішенням та потребували судового захисту;

- доказів, які свідчили б про час коли позивач дізналась про порушення своїх прав, свобод чи інтересів оскаржуваним рішенням.

Згідно пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, що залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до частини 5 статті 169 КАС України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Частиною 8 статті 169 КАС України встановлено, що повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до адміністративного суду у порядку, встановленому законом.

Статтею 139 КАС України визначено порядок розподілу судових витрат. Відповідно до частин 1, 2 статті 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Керуючись статтями 169, 243, 248, 256, 293-297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Смілянської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду у порядку, встановленому законом.

Копію ухвали направити позивачеві.

Ухвала набрала законної сили відповідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.А. Білоноженко