Справа № 480/3310/19
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2019-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2019 р. справа № 480/3310/19

Суддя Сумського окружного адміністративного суду Бондар С.О., розглянувши в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області про визнання протиправними дій щодо відмови провести нарахування та виплату судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 за роботу у вихідні дні у зв`язку з виробничою необхідністю для оперативного вирішення невідкладних виробничих питань 13 квітня 2019 року, 21 квітня 2019 року та 29 червня 2019 року компенсацію у грошовій формі в подвійному розмірі та зобов`язати провести нарахування та виплату вказаної компенсації.

Свої вимоги мотивує тим, що позивач працює суддею Конотопського міськрайонного суду Сумської області з 29 березня 2004 року. За рішенням зборів суддів Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 5 грудня 2018 року з 1 січня 2019 року позивач також є слідчим суддею. Наказами голови комісії з реорганізації (злиття) Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13.04.2019 №50-б, від 18.04.2019 № 54-б, від 27.06.2019 № 90-б, які були погоджені з головою Конотопського міськрайонного суду Сумської області, позивачу у зв`язку з виробничою необхідністю 13.04.2019 (субота), 21.04.2019 (неділя), 29.06.2019 (субота) були встановлені робочі дні. У своїх заявах позивач також надавала згоду на роботу у вихідний день у зв`язку з виробничою необхідністю для оперативного вирішення невідкладних виробничих питань за умови виплати компенсації у грошовій формі в подвійному розмірі. Вказані накази були направлені Конотопським міськрайонним судом Сумської області до ТУ ДСА України в Сумській області, проте накази відповідач не прийняв до виконання, мотивуючи відсутністю законних підстав для виплати компенсації за роботу у вихідний день у подвійному грошовому розмірі. Позивач вважає, що заробітна плата щодо роботи у вихідні дні має бути визначена та виплачена у розмірах, передбачених ст.ст. 72 та 107 КЗпП України.

26.09.2019 відповідач надав до суду відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що Закон України "Про судоустрій і статус суддів" містить імперативну норму про те, що суддівська винагорода регулюється тільки цим Законом і не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Тому норми КЗпП України не можуть застосовуватися при нарахуванні суддівської винагороди (а.с.57-59).

Ухвалою суду від 28.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та провадження у справі відкрито. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працює суддею Конотопського міськрайонного суду Сумської області з 29 березня 2004 року (а.с.9).

Рішенням зборів суддів Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 5 грудня 2018 року ОСОБА_1 з 1 січня 2019 року є слідчим суддею (а.с.10).

Наказом голови комісії з реорганізації (злиття) Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13 квітня 2019 року № 50-6, який був погоджений з Головою Конотопського міськрайонного суду Сумської області, судді Конотопського міськрайонного суду ОСОБА_1 за її згодою у зв`язку з виробничою необхідністю 13 квітня 2019 року (субота) був встановлений робочий день. Параграфом 2 вказаного наказу було визначено, що за роботу у вихідний день ОСОБА_1 необхідно виплатити компенсацію у грошовій формі в подвійному розмірі (а.с.23).

У своїй заяві від 13 квітня 2019 року ОСОБА_1 надала згоду на роботу у вихідний день у зв`язку з виробничою необхідністю для оперативного вирішення невідкладних виробничих питань за умови виплати компенсації у грошовій формі в подвійному розмірі (а.с.22).

Також наказом голови комісії з реорганізації (злиття) Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 квітня 2019 року № 54-б, який був погоджений з Головою Конотопського міськрайонного суду Сумської області, судді Конотопського міськрайонного суду ОСОБА_1 за її згодою, у зв`язку з виробничою необхідністю, 21 квітня 2019 року (неділя) був встановлений робочий день. Параграфом 3 вказаного наказу було визначено, що за роботу у вихідний день ОСОБА_1 необхідно виплатити компенсацію у грошовій формі в подвійному розмірі (а.с.27).

У своїй заяві від 21 квітня 2019 року ОСОБА_1 надала згоду на роботу у вихідний день у зв`язку з виробничою необхідністю для оперативного вирішення невідкладних виробничих питань за умови виплати компенсації у грошовій формі в подвійному розмірі (а.с.26).

Наказом голови комісії з реорганізації (злиття) Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27 червня 2019 року № 90-б, який був погоджений з Головою Конотопського міськрайонного суду Сумської області, судді Конотопського міськрайонного суду ОСОБА_1 за її згодою, у зв`язку з виробничою необхідністю, 29 червня 2019 року (субота) був встановлений робочий день. Параграфом 2 вказаного наказу було визначено, що за роботу у вихідний день ОСОБА_1 необхідно виплатити компенсацію у грошовій формі в подвійному розмірі (а.с.30).

У своїй заяві від 27 червня 2019 року ОСОБА_1 надала згоду на роботу у вихідний день у зв`язку з виробничою необхідністю для оперативного вирішення невідкладних виробничих питань за умови виплати компенсації у грошовій формі в подвійному розмірі (а.с.29).

Вказані накази, а також табелі обліку робочого часу, були направлені Конотопським міськрайонним судом Сумської області до ТУ ДСА України в Сумській області.

Проте виплата компенсації за вищевказаними наказами за роботу у вихідні дні в подвійному розмірі відповідачем проведена не була.

Листами від 04.07.2019 №04-933/19, від 02.08.2019 № 04-1062/19, ТУ ДСА в Сумській області повернуло без виконання накази від 13.04.2019 № 50-б, від 18.04.2019 №54-б, від 27.06.2019 № 90-б, з тих підстав, що згідно листа ДСА України від 21.09.2018 № 10-18049/18, як головного розпорядника бюджетних коштів, оплата слідчим суддям за роботу в вихідні та святкові дні не проводиться, оскільки норми ст. 72, 107 КЗпП України не розповсюджуються на суддів (а.с.36-37).

Вважаючи відмову ТУ ДСА в Сумській області протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Стаття 72 КЗпП України визначає, що робота у вихідний день може компенсуватися, за згодою сторін, наданням іншого дня відпочинку або у грошовій формі у подвійному розмірі. Оплата за роботу у вихідний день обчислюється за правилами статті 107 цього Кодексу.

Згідно статті 107 КЗпП України, робота у святковий і неробочий день (частина четверта статті 73) оплачується у подвійному розмірі: 1) відрядникам - за подвійними відрядними розцінками; 2) працівникам, праця яких оплачується за годинними або денними ставками, - у розмірі подвійної годинної або денної ставки; 3) працівникам, які одержують місячний оклад, - у розмірі одинарної годинної або денної ставки зверх окладу, якщо робота у святковий і неробочий день провадилася у межах місячної норми робочого часу, і в розмірі подвійної годинної або денної ставки зверх окладу, якщо робота провадилася понад місячну норму.

Оплата у зазначеному розмірі провадиться за години, фактично відпрацьовані у святковий і неробочий день.

На бажання працівника, який працював у святковий і неробочий день, йому може бути наданий інший день відпочинку.

Отже, КЗпП України визначено право працівника на оплату у подвійному розмірі за роботу у вихідний день.

Разом з тим, при вирішені спору суд зазначає на те, що позивач є суддею міськрайонного суду.

За приписами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Пунктом 23 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VІІІ передбачено, що до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами).

Із загальнодоступної інформації судом встановлено, що позивач станом на дату винесення наказів від 13.04.2019 № 50-б, від 18.04.2019 №54-б, від 27.06.2019 № 90-б кваліфікаційне оцінювання не пройшла.

Тому нарахування суддівської винагороди позивачу здійснюється відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VI (надалі - Закон №2453-VI), на який також посилається сама позивач у позовній заяві.

Статтею 133 Закону №2453-VI визначено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України "Про Конституційний Суд України" та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за:

1) вислугу років;

2) перебування на адміністративній посаді в суді;

3) науковий ступінь;

4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Отже Закон №2453-VI містить імперативну норму про те, що суддівська винагорода регулюється тільки цим законом (крім суддів Конституційного Суду України) і не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.01.2019 №826/8358/17 (провадження №К/9901/63994/18).

Крім того, відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 17.02.2015 у справі № 21-8а15, за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Як вже зазначалося у спірних відносинах суддівська винагорода регулюється Законом №2453-VI (крім суддів Конституційного Суду України) і не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Стаття 133 вказаного Закону не надає суддям право на суддівську винагороду за роботу у святкові, неробочі й вихідні дні, а тому така робота не може бути компенсована у грошовій формі подвійного розміру.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тому відповідач, як суб`єкт владних повноважень, правомірно відмовив у прийняті до виконання наказів голови комісії з реорганізації (злиття) Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13.04.2019 №50-б, від 18.04.2019 № 54-б, від 27.06.2019 № 90-б.

До аналогічного висновку дійшов Другий апеляційний адміністративний суд під час розгляду справи № 440/2403/19 (постанова від 10 жовтня 2019 р.).

Враховуючи викладене, у суду відсутні правові підстави для визнання протиправними дій відповідача щодо відмови провести нарахування та виплату судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 за роботу у вихідні дні у зв`язку з виробничою необхідністю для оперативного вирішення невідкладних виробничих питань 13 квітня 2019 року, 21 квітня 2019 року та 29 червня 2019 року компенсацію у грошовій формі в подвійному розмірі та зобов`язати провести нарахування та виплату вказаної компенсації.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О. Бондар