Справа № 161/11315/19
Суддя: Філюк Т. М.
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/415/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2019 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Філюк Т.М.,

за участю секретаря судового засіданння Бортнюка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Домашук Тетяни Леонідівни про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №364857 від 24 червня 2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

08 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд до поліцейського роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Домашук Тетяни Леонідівни про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №364857 від 24 червня 2019 року.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24 червня 2019 року поліцейський роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Домашук Тетяна Леонідівна винесла постанову по справі про адміністративне правопорушення серії НК №364857, в якій зафіксовано, що він 24.06.2019 року, о 22:54 год. в м. Луцьку по вул. Рівненській, керуючи транспортним засобом, здійснив поворот ліворуч, при цьому перетнув суцільну лінію розмітки 1.3, чим порушив вимоги п.8.5.1 Правил дорожнього руху. Дії позивача кваліфіковані за ч.1 ст.122 КУпАП За вказане правопорушення, на нього було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. Вважає дії інспектора протиправними, а винесену постанову незаконною, та такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що 24.06.2019 року близько 22:50 год., знаходився на місці паркування автомобілів, що поблизу супермаркету «Наш Край» в автомобілі, двигун якого перебував у заглушеному стані. Зазначає, що під час складання даної постанови він, оспорив допущене на думку відповідача порушення ним правил дорожнього руху і адміністративне стягнення, однак поліцейський не розглянула справу по суті, не взяла до уваги його пояснення, натомість переглянувши документи пішла до свого службового транспорту, звідки повернулась вже із заповненим бланком постанови. Вказує про відсутність жодних доказів скоєння ним вказаного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене просить суд ухвалити рішення про визнання протиправними дій поліцейського та скасування зазначеної постанови. Також просить винести окрему ухвалу відносно поліцейського роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Домашук Тетяни Леонідівни, щодо вжиття заходів до неї дисциплінарного впливу, за грубі порушення закону і неналежного виконання професійних обов`язків.

Ухвалою від 31 липня 2019 року поновлено ОСОБА_1 пропущений строк для звернення до суду з даним адміністративним позовом та відкрито провадження у справі.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, заявою від 16 жовтня 2019 року просить розгляд справи проводити за її відсутності, позов не визнає, щодо задоволення позовних вимог заперечує.

Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо можливості розгляду даної справи у письмовому провадженні на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов`язком держави.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку вищенаведеній постанові відповідача, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ч. 5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.01.2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Розділом 34 Правил дорожнього руху України передбачено, що горизонтальна лінія дорожньої розмітки (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Як наслідок, порушення вимог дорожньої розмітки тягне за собою порушення відповідного підпункту Правил дорожнього руху України, передбаченого відповідним розділом: «Початок, рух та зміна його напрямку» (розділ 10 Правил дорожнього руху), «Обгін» (розділ 14 Правил дорожнього руху), «Дорожня розмітка» (розділ 34 Правил дорожнього руху).

Стосовно наявності чи відсутні факту адміністративного правопорушення та порушення позивачем ПДР, суд зазначає наступне.

Судом встановлено,що 24 червня 2019 року поліцейським роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Домашук Т.Л. винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу 225 грн.

Відповідно до змісту постанови про накладення адміністративного стягнення серії НК №364857 від 24 червня 2019 року, ОСОБА_1 о 22:54 год. в м. Луцьку по вул. Рівненській, керуючи транспортним засобом, здійснив поворот ліворуч, при цьому перетнув суцільну лінію розмітки 1.3, чим порушив вимоги п.8.5.1 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно із частини першої статті 9КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При оформленні поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, вони користуються вимогами КУпАП та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом Міністерствавнутрішніх справУкраїни від 07.11.2015№ 1395 (далі - Інструкція № 1395). Оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення правил дорожнього руху. Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ст.222 цього Кодексу, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ч.1 ст.122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно із ч. 4 ст.258КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частинами дев`ятою, одинадцятою розділу третього Інструкції №1395 встановлений порядок розгляду інспектором адміністративної справи (у тому числі і на місці виявлення правопорушення): розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

В силу ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

В позовній заяві позивач зазначає про відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки він не порушував Правил дорожнього руху.

Однак, відтворений в судовому засіданні запис з нагрудного та автомобільного відеореєстратора від 24 червня 2019 року в повній мірі підтверджує факти, наведені в оскаржуваній постанові, зокрема, судом з достовірністю встановлено, що позивач, керуючи автомобілем по вул. Рівненській в м. Луцьк, здійснив поворот ліворуч, при цьому перетнув суцільну лінію розмітки.

Статтями 8 та 9 цього Кодексу встановлено, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Виходячи із норм викладених у ст.77 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем надано докази вчинення ОСОБА_1 дій, які стали підставою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний, має право прийняти одне з передбачених ч. 3 ст. 286 КАС України рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Домашук Т.Л. про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

Стосовно позовної вимоги про постановлення окремої ухвали щодо дисциплінарної відповідальності відповідача Домашук Т.Л. , то така також не підлягає до задоволення, оскільки судом не виявлено порушення закону інспектором поліції Домашук Т.Л. чи протиправності її дій.

Керуючись ст. ст. 5, 19,77, 205, 241-246, 255, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Домашук Тетяни Леонідівни про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №364857 від 24 червня 2019 року відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Філюк Т.М