Справа № 802/1619/16-а
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

16 жовтня 2019 року

Київ

справа №802/1619/16-а

адміністративне провадження №К/9901/33426/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді-доповідача - Бевзенка В.М.,

суддів: Данилевич Н.А., Шевцової Н.В.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління Національної поліції у Вінницькій області

на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 16.11.2016 (суддя -Дмитришена Р.М.)

та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 26.01.2017 (головуючий суддя - Мельник-Томенко Ж.М., судді: Ватаманюк Р.В., Сторчак В.Ю.)

у справі № 802/1619/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, Атестаційної комісії № 10 Головного управління Національної поліції у Вінницькій області

про скасування рішення визнання протиправним та скасування рішення та наказу, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (далі - відповідач 1, ГУ НП у Вінницькій області), Атестаційної комісії № 10 Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (далі - відповідач 2), в якому просив:

- визнати дії ГУ НП у Вінницькій області щодо проведення атестації майора поліції ОСОБА_1 інспектора Гайсинського відділу поліції ГУ НП у Вінницькій області протиправними;

- визнати протиправним та скасувати рішення (висновок) відповідача 2, оформлене протоколом ОП№15.000026202.0053336 від 25.08.2016р, в якому зазначено, що позивач займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність;

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача 1 №164 о/с від 14 вересня 2016 року в частині звільнення ОСОБА_1 інспектора Гайсинського відділення поліції ГУ НП у Вінницькій області із 14.09.2016 року зі служби в поліції за пунктом 5 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» ( далі - Закон № 580-VІІІ);

- поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора Гайсинського відділу поліції ГУ НП у Вінницькій області з 15 вересня 2016 року;

- стягнути з ГУ НП у Вінницькій області середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 15 вересня 2016 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 1998 року по листопад 2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ України. Відповідно до наказу від 07 листопада 2015 року №2 о/с "По особовому складу" ГУ НП у Вінницькій області позивача призначено, як такого, що прибув з Міністерства внутрішніх справ, з присвоєнням спеціального звання майора поліції.

Атестаційною комісією №10 Головного управління національної поліції у Вінницькій області 25 серпня 2016 року було прийняте рішення, що оформлене протоколом ОП№15.000026202.0053336 від 25.08.2016р, в якому зазначено, що ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. На підставі рішення атестаційної комісії начальником ГУНП у Вінницькій області винесено наказ №164 о/с від 14 вересня 2016 року про звільнення позивача із служби в поліції через службову невідповідність за пунктом 5 частини 1 Закону № 580-VІІІ.

Позивач не погоджується із рішенням атестаційної комісії, оскільки вважає, що він під час проходження служби добросовісно виконував покладені на нього службові обов`язки. Крім того, на думку позивача, він взагалі не повинен був проходити атестацію, так як відсутні правові підстави.

Ухвалою суду від 03 листопада 2016 року позовну заяву в частині позовних вимог щодо оскарження дій ГУ НП у Вінницькій області щодо проведення атестації майора поліції ОСОБА_1 інспектора Гайсинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області - залишено без розгляду.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 16.11.2016, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 26.01.2017 позов задоволено:

- визнано протиправним та скасовано рішення атестаційної комісії №10 ГУ НП у Вінницькій області від 25.08.2016 року, оформлене протоколом ОП №15.00026202.0053336 від 25.08.2016 року;

- визнано протиправним та скасовано наказ ГУ НП у Вінницькій області від 14.09.2016 року №164 о/с в частині звільнення майора поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції на посаді інспектора Гайсинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області за пунктом 5 частини 1 Закону № 580-VІІІ;

- поновлено ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора Гайсинського відділу поліції ГУ НП у Вінницькій області з 15 вересня 2016 року;

- стягнуто з ГУ НП у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 15 вересня 2016 року по 15 листопада 2016 року в сумі 4640 (чотири тисячі шістсот сорок гривень) 48 коп. із відрахуванням загальнообов`язкових до сплати платежів;

- постанову в частині поновлення позивача на посаді інспектора Гайсинського відділу поліції ГУ НП у Вінницькій області та стягнення із ГУ НП у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 , середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць, із відрахуванням загальнообов`язкових до сплати платежів, допущено до негайного виконання.

Вказані рішення судів першої та апеляційної інстанцій мотивовані протиправністю звільнення позивача, яке відбулося за результатами атестування, оскільки підстав для проведення атестації, передбачених Законом №580-VIII не було. Крім того зазначили, що атестація працівника одразу ж після прийняття його на роботу (на службу до поліції), безвідносно до вирішення питань кар`єри (призначення поліцейського на вищу посаду або переведення на нижчу посаду) або дисциплінарного провадження не відповідає меті та завданню атестування та суперечить вимогам Закону № 580-VІІІ.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

15.02.2017 року відповідач 1 звернувся з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, яка 05.03.2018 року була передана на розгляд до Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду.

У касаційній скарзі відповідач 1 не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права просить скасувати зазначені судові рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

II. АРГУМЕНТИ СТОРІН

Аргументи сторони, яка подала касаційну скаргу.

Касаційна скарга вмотивована тим, що атестування позивача було проведене у межах наданих повноважень атестаційною комісією та у спосіб, який передбачений наказом МВС України від 17.11.2015 № 1465, що в свою чергу спростовує висновки судів попередніх інстанцій про порушення проведення атестування позивача. Також зазначає, що судами попередніх інстанцій порушені норми матеріального та процесуального права, зокрема, частина друга статті 57 Закону № 580-VIII та частина третя статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - КАС України). Крім того, скаржник зазначає, що суди попередніх інстанцій фактично надали оцінку підставам прийняття рішення атестаційною комісією і таким чином перебрали на себе дискреційні повноваження останньої, прийнявши рішення про відповідність позивача займаній посаді.

Позивачем заперечення на касаційну скаргу не надані, що не перешкоджає її розгляду по суті.

IІI. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

На підставі особистої заяви позивача наказом ГУ НП у Вінницькій області від 07.11.2015 року №2 о/с "По особовому складу" відповідно до п. 9 та 12 Розділу ХІ Закону №580 позивача, як прибулого з Міністерства внутрішніх справ, призначено на посаду інспектора Гайсинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

В подальшому, 12 лютого 2016 року начальником ГУ НП у Вінницькій області було прийнято наказ №146 "Про організацію проведення атестування поліцейських ГУ НП у Вінницькій області", відповідно до якого було зобов`язано провести атестування поліцейських ГУ НП у Вінницькій області та підпорядкованих підрозділів атестаційними комісіями, починаючи з 15 лютого 2016 року та створено атестаційні комісії. Керівникам структурних та територіальних підрозділів ГУ НП у Вінницькій області наказано скласти списки поліцейських ГУНП та підпорядкованих підрозділів, які підлягають атестуванню.

Наказом відповідача 1 від 19 липня 2016 року №887 "Про затвердження персонального складу атестаційних комісій ГУ НП у Вінницькій області", затверджено персональні склади атестаційних комісій, в тому числі, атестаційної комісії №10 ГУ НП у Вінницькій області. У склад комісій увійшли як фахові спеціалісти так і представники громадськості. Списки персонального складу усіх атестаційних комісій були опубліковані на сайті ГУ НП у Вінницькій області, як передбачено пунктом 4 Розділу II Інструкції.

Тимчасово виконуючим обов`язки начальника ГУ НП у Вінницькій області складено атестаційний лист щодо ОСОБА_1 , надалі безпосереднім керівником у відповідності пункту 9 розділу IV Інструкції № 1465, внесено до розділу ІІ атестаційного листа висновок "займаній посаді відповідає". (За змістом атестаційного листа, характеристика позивача містить позитивні якості, з відображенням показників в роботі. Відповідно до змісту атестаційного листа, позивач володіє необхідними професійними якостями.

За результатами проведеного тестування позивач набрав по загальним навичкам 19 балів та по професійному тесту 20 бал.

Висновком відповідача 2, що оформлений протоколом ОП №15.00026202.0053336 від 25.08.2016 року, встановлено, що ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Наказом ГУ НП у Вінницькій області №164 о/с від 14 вересня 2016 року позивача звільнено з посади інспектора Гайсинського відділення поліції ГУ НП у Вінницькій області із 14.09.2016 року зі служби в поліції за пунктом 5 частини 1 статті 77 №580-VIII.

Спірні правовідносини виникли у зв`язку із звільненням позивача зі служби в поліції.

IV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)

Закон України "Про Національну поліцію" № 580-VІІІ.

Пункт 1 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №580-VІІІ. Цей закон набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування, крім: 1) пунктів 1, 2, 3, 7-13, 15, 17-18 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону, які набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування; 2) ч.7 ст.15 та ч.5 ст.21 цього Закону, які набирають чинності з 1 січня 2017 року. Закон опублікований 06.08.2015 року та набрав чинності 07.11.2015 року.

Пункти 9, 10 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №580-VІІІ.

Працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Вказані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Пункт 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №580-VІІІ. Працівникам міліції, які у визначеному цим Законом порядку прийняті на службу до поліції, наказами про призначення на відповідні посади одночасно присвоюються відповідні спеціальні звання поліції відповідно до схеми співвідношення спеціальних звань.

Частина 1 статті 17 Закону №580-VІІІ. Поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Частина 1 статті 57 Закону №580-VІІІ. Атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар`єри.

Частина 2 статті 57 Закону №580-VІІІ. Атестування поліцейських проводиться:

1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу;

2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність;

3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Частина 1 статті 58 Закону №580-VІІІ. Призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов`язків.

Частина 2 статті 58 Закону №580-VІІІ. Строкове призначення здійснюється в разі заміщення посади поліцейського на період відсутності особи, за якою відповідно до закону зберігається посада поліцейського, та посад, призначенню на які передує укладення контракту. Прийняття на службу постійно або тимчасово встановлюється наказом згідно з яким приймається на службу особа.

Стаття 59 Закону №580-VІІІ. Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Службові відносини особи, яка вступає на службу в поліції, розпочинаються з дня видання наказу про призначення на посаду поліцейського.

Інструкція про порядок проведення атестування поліцейських, яка була затверджена 17 листопада 2015 року наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1465 (далі - Інструкція № 1465).

Пункт 3 розділу І. 3 Інструкції № 1465. Атестування поліцейських проводиться:

1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу;

2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність;

3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

V. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, суд приходить до таких висновків.

Наказ відповідача від 07.11.2015 року №2 о/с "По особовому складу" про призначення позивача як прибулого з МВС України з присвоєнням спеціального звання поліції, в порядку переатестування на посаду інспектора Гайсинського відділу поліції ГУ НП у Вінницькій області протиправними не дозволяє Суду будь-яке подвійне тлумачення підстав для його прийняття.

Прийнявши наказ, відповідач визнав те, що позивач відповідає вимогам до поліцейських.

Відповідно до пункту 9 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №580-VІІІ видання наказу про призначення є самостійною і достатньою підставою для призначення колишніх працівників міліції на посади, створені в структурі Національної поліції України.

Зазначена норма не передбачає процедури переатестування колишніх працівників міліції на предмет відповідності посаді як під час прийняття, так і після такого прийняття на службу в поліції.

Та обставина, що при прийнятті позивача на службу в поліцію для нього не проводився конкурс на зайняття посади в поліції, не породжує для відповідача право проводити відповідний конкурс в подальшому, тобто, для вже призначеного на посаду працівника.

Позивач з 07 листопада 2015 року проходив службу в органах Національної поліції безстроково.

Частиною 2 статті 57 Закону №580-VІІІ встановлено, що атестування поліцейських проводиться: при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Наведені у частині 2 статті 57 Закону №580-VІІІ підстави для проведення атестування є вичерпними.

Метою проведення атестування із будь-яких зазначених вище підстав є вирішення можливості в той чи інший спосіб залишення особи на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби у зв`язку зі службовою невідповідністю, виходячи з професійних, моральних і особистих якостей.

Кожна із зазначених трьох підстав для проведення атестування має бути пов`язана з певними передумовами, зокрема, атестування яке призначається для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність повинне бути зумовлене існуванням реальних підстав до звільнення, як то неналежне виконання службових обов`язків, порушення установленого чинним законодавством порядку і правил несення служби тощо.

Аналогічні норми, в частині підстав для атестування, містить, також, Інструкція про порядок проведення атестування поліцейських.

Позиція відповідача зводиться до того, що атестування позивача проведено в порядку атестації усіх поліцейських Національної поліції України з метою оцінки їх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар`єри, що відповідає частині 1 статті 57 Закону №580-VІІІ.

Підстави наведені відповідачем для призначення атестування колегія суддів Верховного Суду відхиляє, оскільки мета атестування, закріплена у частині 1 статті 57 Закону №580-VІІІ, не утворює самостійну підставу для проведення атестування і перебуває у системному взаємозв`язку з вичерпними підставами, визначеними у частині другій статті 57 Закону №580-VІІІ.

Закон №580-VІІІ не передбачає проведення атестування без настання обставин, визначених частиною 2 статті 57 Закону №580-VІІІ.

Закріплену у частині 1 статті 57 Закону №580-VІІІ мету атестування відповідач необґрунтовано розцінив як самостійну і достатню підставу для проведення атестування поліцейських, серед яких був і позивач, з метою визначення можливості їх звільнення через службову невідповідність, хоча наявності конкретних передумов (порушення порядку і правил несення служби тощо) для призначення атестування у такому контексті відповідач не довів.

Таким чином, атестація працівника, одразу ж після прийняття його на роботу (у тому числі на службу до поліції) безумовно до вирішення питань кар`єри (призначення поліцейського на вищу посаду або переведення на нижчу посаду) або дисциплінарного провадження, не відповідає меті та завданню атестування і суперечить вимогам Закону України "Про професійний розвиток працівників" та Закону України "Про Національну поліцію".

Отже, позивача протиправно включено до списку поліцейських, які підлягають атестуванню.

Суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про те, що наказ відповідача про звільнення позивача прийнято протиправно, оскільки при проведенні атестування позивача не дотримано вимог Закону №580-VІІІ та Інструкції № 1465, у зв`язку з чим висновки атестаційної комісії, викладені в протоколі не можуть бути підставами для звільнення позивача зі служби в поліції через службову невідповідність за пунктом 5 частини 1 статті 77 Закону №580-VІІІ.

Твердження скаржника стосовно того, що суди попередніх інстанцій перебрали на себе повноваження атестаційної комісії та прийняли рішення, прийняття якого належить до її виключних повноважень, суд касаційної інстанції не бере до уваги.

Так, норми Закону №580-VIII та Інструкції № 1465 наділяють повноваження приймати рішення за наслідками атестації поліцейських лише атестаційні комісії. Разом з тим, атестаційна комісія повинна мотивувати своє рішення (висновок).

Зважаючи на те, що пункт 3 частини третьої статті 2 КАС України (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних відносин) передбачає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, то суди в наведеній категорії справ мають право і зобов`язані перевіряти обґрунтованість оскаржуваного рішення (висновку) атестаційної комісії.

Зазначене узгоджується з передбаченим пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року правом особи на доступ до суду, що, зокрема, включає такий аспект, як право на розгляд справи судом із "повною юрисдикцією", тобто судом, що має достатні та ефективні повноваження щодо повторної (після адміністративного органу) оцінки доказів, встановлення обставин, які були підставою для прийняття оскарженого адміністративного рішення, належного поновлення прав особи за результатами розгляду справи по суті. За загальним правилом, суди повинні утримуватися від перевірки обґрунтованості таких актів, однак, все ж суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору.

Не заслуговують на увагу посилання відповідача 1 щодо порушення судами попередніх інстанцій частини третьої статті 99 КАС України, оскільки суд першої інстанції ухвалою від 03.11.2016 року попередніх інстанцій дослідив це питання і він дійшов висновку про поважність причин пропуску строку звернення до суду з позовом, з огляду на те , що позивач перебував на лікуванні, а отже і підстави для висновку про пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду відсутні.

Доводи касаційної скарги ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм матеріального права та не спростовують доводів судів попередніх інстанцій.

За таких обставин, Суд вважає, що рішення судів попередніх інстанцій у цій справі постановлені з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому робить висновок про відсутність підстав для їх скасування.

За правилами частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції у Вінницькій області залишити без задоволення.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 16.11.2016 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 26.01.2017 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя - доповідач В.М. Бевзенко

Судді Н.А. Данилевич

Н.В. Шевцова