Справа № 580/2645/19
Суддя: М.А. Білоноженко
Дата ухвалення: 2019-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2019 року справа № 580/2645/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Білоноженко М.А. в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Черкаській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

23.08.2019р. до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 (далі-позивач)) з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Черкаській області (18036, м. Черкаси, вул. Смілянська, 57 (далі-відповідач)), в якому просить:

-визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Черкаській області у не виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в зв`язку з встановленням II групи інвалідності, внаслідок одержання травми пов`язаної з виконанням службових обов`язків;

-зобов`язати Головне управління Національної поліції в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги в зв`язку з встановленням II групи інвалідності, внаслідок одержання травми пов`язаної з виконанням службових обов`язків у сумі 300 розмірів прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;

-зобов`язати Головне управління Національної поліції в Черкаській області призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в зв`язку з встановленням II групи інвалідності, внаслідок одержання травми пов`язаної з виконанням службових обов`язків у сумі 300 розмірів прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

В обґрунтування позовних вимог, зазначених у позовній заяві, позивач вказав, що 13.08.2019р. Головним управлінням Національної поліції в Черкаській області складено висновок про відмову у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності, оскільки службою з державного нагляду за охороною праці УЛМТЗ ГУНП в Черкаській області не підтверджено достовірність акту розслідування нещасного випадку та акту, що свідчить про причини та обставини отримання травми, тому відсутні правові підстави для призначення та виплати одноразової грошової допомоги в результаті визначення інвалідності. Однак позивач наголошує, що акти за формами Н-5*, Н-1* якими встановлено, що нещасний випадок стався в період проходження служби при виконанні службових обов`язків станом на час його звернення до відповідача та розгляду вказаної адміністративної справи є чинними, ніким не скасовані, а зазначені в них обставини також підтверджується висновком службового розслідування за фактом отримання травми. Тому вважає протиправною відмову відповідача щодо виплати одноразової грошової допомоги в зв`язку з встановленням II групи інвалідності, внаслідок одержання травми пов`язаної з виконанням службових обов`язків.

Ухвалою суду від 28.08.2019р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

23.09.2019р. Головним управлінням Національної поліції у Черкаській області подано до суду відзив на позовну заяву, в якому представник просив суд у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування позиції зазначено, що позивач для призначення і виплати одноразової грошової допомоги, надав документи, а саме копії акту розслідування нещасного випадку форми Н-5* та акту про нещасний випадок (у тому числі поранення) форми Н-1*, однак під час їх перевірки службою з державного нагляду за охороною праці УЛМТЗ ГУНП в Черкаській області не підтверджено їх достовірність, тому відсутні правові підстави для призначення та виплати одноразової грошової допомоги в результаті визначення інвалідності, про що складено висновок про відмову у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги, який затверджений начальником ГУНП в Черкаській області генералом поліції третього рангу Лютим В.В. 13.08.2019р.

Від позивача на адресу суду 30.09.2019р. надійшло заперечення на відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що відповідач не спростував твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог, а тому просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 проходив службу в органах Національної поліції до 05.04.2019р.

Із матеріалів справи судом встановлено, за результатами розслідування нещасного випадку, що стався 04.10.2005р. о 12 год. 20 хв., на той час з курсантом 3-го курсу факультету № 2 - економічної безпеки Харківського національного університету внутрішніх справ рядовим міліції Ковергою Іваном Івановичем складено акт від 10.05.2018р. форми Н-5*.

Відповідно акту № 14/2018 форми Н-1* від 10.05.2018р., нещасний випадок, що трапився 04.10.2005р. о 12 год. 20 хв. з позивачем в м. Харкові на спортивному майданчику Харківського національного університету внутрішніх справ у ході проведення занять зі спеціальної фізичної підготовки, стався у період проходження служби при виконанні службових обов`язків.

Наказом Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 05.04.2019р. №88 о/с майора поліції ОСОБА_1 - слідчого організаційно-методичного відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області звільнено зі служби в поліції за п. 2 ч. 1 ст. 77 (через хворобу) Закону України «Про Національну поліцію».

18.04.2019р. позивачу встановлена ІІ група інвалідності; захворювання пов`язане з виконанням службових обов`язків (довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серія 12 ААБ №458317 від 18.04.2019р.).

У зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, 10.05.2019р. позивач звернувся до Головного управління Національної поліції в Черкаській області із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги та надав документи, що підтверджують інвалідність.

Головне управління Національної поліції в Черкаській області, листом від 13.08.2019р. № 29/К-83 повідомило позивача, що у виплаті одноразової грошової допомоги йому відмовлено, у зв`язку з тим, що службою з державного нагляду за охороною праці УЛМТЗ ГУНП в Черкаській області не підтверджено достовірність акту розслідування нещасного випадку та акту, що свідчить про причини та обставини отримання травми, тому відсутні правові підстави для призначення та виплати одноразової грошової допомоги в результаті визначення інвалідності, про що складено висновок про відмову у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги, який затверджений начальником ГУНП в Черкаській області генералом поліції третього рангу Лютим В.В . 13.08.2019р.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, за своїм внутрішнім переконанням, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає таке.

Частиною 2 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - ОГД) у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського визначений Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, які затверджені Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 №4.

Відповідно до п.4 розділу І Порядку №4 значення термінів, що визначають випадки, за яких призначається ОГД у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського:

1) під час виконання службових обов`язків (пункт 1 частини першої статті 97 Закону) - випадок, пов`язаний з виконанням службових обов`язків, спрямованих на реалізацію повноважень та основних завдань поліції, у тому числі під час участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або смерті поліцейського внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого за зазначених обставин;

2) під час виконання службових обов`язків (пункти 3, 5 частини першої статті 97 Закону) - випадок, пов`язаний із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України;

3) під час проходження поліцейським служби (пункт 2 частини першої статті 97 Закону) - випадок, який не пов`язаний із безпосереднім виконанням службових обов`язків, зазначених у підпунктах 1, 2 цього пункту;

4) пов`язаного з проходженням служби в поліції, органах внутрішніх справ (пункт 4 частини першої статті 97 Закону) - обставина, яка виникла внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції крім випадків, зазначених у підпунктах 1, 2 цього пункту;

5) пов`язаного з проходженням служби в поліції, органах внутрішніх справ (пункт 6 частини першої статті 97 Закону) - обставина, яка виникла внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності, крім випадків, зазначених у підпунктах 1, 2 цього пункту.

Пунктом 1 розділу II Порядку №4 встановлено, що днем виникнення права на отримання ОГД є, зокрема, у разі встановлення поліцейському інвалідності - дата з якої встановлено інвалідність, що зазначена в довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, у разі відсутності дати з якої встановлено інвалідність - дата видачі довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до п. 1 розділу III Порядку №4 формування пакета документів для призначення та виплати ОГД у органах поліції, навчальних закладах здійснюється підрозділами фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку (далі - фінансові підрозділи) у взаємодії з підрозділами кадрового забезпечення, службами державного нагляду за охороною праці (далі - СДНОП) органів поліції та навчальних закладів, а також фахівцями військово-лікарської комісії (далі - ВЛК).

Пунктом 2 розділу III Порядку №4 передбачено, що посадові особи органів поліції, навчальних закладів у межах своїх повноважень повинні сприяти особам, які мають право на призначення і отримання ОГД відповідно до законодавства України, в отриманні та оформленні ними документів, необхідних для своєчасного ухвалення рішення про призначення і виплату зазначеної допомоги.

Згідно з п. 3 розділу III Порядку №4 заява (рапорт) про виплату ОГД у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (додаток 1) подається керівнику органу поліції, навчального закладу за останнім місцем проходження служби поліцейським або за останнім місцем проходження поліцейським служби перед відрядженням до інших органів (далі - останнім місцем проходження служби). У разі коли такий орган (заклад, установу) ліквідовано, заява подається до органу (закладу, установи) за місцем зберігання особової справи.

Пунктом 5 розділу III Порядку №4 встановлено, що для виплати ОГД у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає: 1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності; 2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках); 3) довідку органу, установи, організації, підрозділу, яким попередньо було здійснено виплату ОГД із зазначенням підстави та дати її призначення, розміру виплати (у разі отримання такої виплати); 4) копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; 5) копію постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; 6) копії акта розслідування нещасного випадку та акту, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; 7) копію посвідчення інваліда війни (за наявності); 8) копії сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; 9) копію документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті).

Згідно з п. 7 розділу III Порядку №4 при прийманні матеріалів особа, що приймає документи зобов`язана перевірити оформлення заяви та поданих до неї документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та іншим документам, що засвідчують особу.

Підрозділи, служби, інші фахівці, зазначені у пункті 1 розділу III, що беруть участь у формуванні пакета документів для призначення та виплати ОГД, у разі необхідності, для перевірки даних або достовірності інформації, наданих особою, мають право, в установленому порядку звертатися за місцем отримання відповідних документів.

Згідно п. 1 розділу IV Порядку №4, у місячний строк з дня реєстрації документів, зазначених у пунктах 4, 5 розділу ІІІ, фінансові підрозділи готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, за встановленою формою. У разі надсилання запитів до інших органів (підрозділів) поліції, підприємств, установ, організацій, заявника, строк підготовки висновку про призначення ОГД, може бути продовжено, до отримання відповідної інформації, для його належного оформлення, але не більш як на два місяці з дня відправлення запиту. Висновок про призначення ОГД складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівниками фінансового та кадрового підрозділів органу поліції, навчального закладу, в якому поліцейський проходить (проходив) службу.

Згідно з п. 3 розділу IV Порядку №4 рішення про призначення виплати ОГД приймається керівником органу поліції або навчального закладу у якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п`ятнадцятиденний строк з дня затвердження висновку, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови письмовим повідомленням заявника із зазначенням підстав такої відмови.

Відповідно до ст. 101 Закону України «Про Національну поліцію», встановлено виключні підстави коли призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність, часткові втрата працездатності без визначення інвалідності поліцейського є наслідком;

а) учинення ним діяння, яке є кримінальним або адміністративним правопорушенням;

б) учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;

в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, який доведений судом);

г) подання особою свідомо неправдивої інформації про призначення і виплату одноразової грошової допомоги.

Як встановлено судом у листі відповідача від 13.08.2019 №29/К-83 не наведені підстави відмови у виплаті одноразової грошової допомоги, які передбачені ст. 101 Закону України «Про Національну поліцію», а лише зазначено, що службою з державного нагляду за охороною праці УЛМТЗ ГУНП в Черкаській області не підтверджено достовірність акту розслідування нещасного випадку та акту про нещасний випадок (у тому числі поранення).

Також, слід зазначити, що суд не може ставити під сумнів достовірність висновків викладених в акті розслідування нещасного випадку форми Н-5* від 10.05.2018р. та в акті про нещасний випадок (у тому числі поранення) №14/2018 від 10.05.2018р. форми Н-1*, оскільки вони є чинними та не скасованими, а протилежних доказів ніж ті, які наведені у вказаних документах відповідачем суду не надано, окрім особистих припущень фахівців служби з державного нагляду за охороною праці УЛМТЗ ГУНП в Черкаській області.

Крім того, матеріалами справи підтверджено факт встановлення позивачу ІІ групи інвалідності та причинного зв`язку її отримання пов`язаної з проходженням служби, яка в свою чергу є беззаперечною підставою на право позивача отримати одноразову грошову допомогу.

Щодо тверджень відповідача, про те, що наведені факти в акті розслідування нещасного випадку форми Н-5* від 10.05.2018р. та в акті про нещасний випадок (у тому числі поранення) №14/2018 від 10.05.2018р. форми Н-1* не відповідають обставинам події, які сталися з позивачем, оскільки копії документів матеріалів справи розслідування нещасного випадку мають ряд недоліків, суд зазначає таке.

Підзаконним нормативно-правовим актом, що регулює порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України - є «Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України», затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 грудня 2002 року №1346 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31 січня 2003 року за № 83/7404 (надалі - Порядок №1346), який розроблено з метою врегулювання питань, пов`язаних з розслідуванням та веденням обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах внутрішніх справ України.

Відповідно до п. 3.9 Порядку №1346, комісія з розслідування визнає, що "нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків", якщо він трапився в період проходження служби під час: - припинення або запобігання злочинам або правопорушенням; - вчинення дій із забезпечення особистої безпеки громадян, захисту їх прав і свобод; - охорони і забезпечення громадського порядку; і несення постової чи патрульної служби; - виявлення і розкриття злочинів, розшуку осіб, що їх учинили; - забезпечення безпеки дорожнього руху; - участі в ліквідації наслідків аварії, пожежі, катастрофи, стихійного лиха та інших надзвичайних подій; - виконання потерпілим трудових (посадових, функціональних) обов`язків за режимом роботи підрозділу, у тому числі у відрядженні; - перебування на робочому місці, на території підрозділу або в іншому місці роботи чи служби (далі робота) з моменту прибуття потерпілого в підрозділ до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього розпорядку підрозділу, у тому числі протягом робочого та надурочного часу, або, за дорученням керівника, у неробочий час; 1 підготовки до роботи та приведення в порядок після закінчення роботи знарядь праці, засобів захисту, одягу, а також здійснення заходів щодо особистої гігієни, пересування по території підприємства перед початком роботи і після її закінчення; проїзду на роботу чи з роботи на транспортному засобі, що належить підрозділу, або іншому транспортному засобі відповідно до укладеного договору; - проведення навчання, тренувань, обов`язкових фізичних занять у встановлений час, участі в спортивних змаганнях, професійних та кваліфікаційних конкурсах; - використання власного транспорту в інтересах підрозділу з дозволу або за письмовим дорученням керівника підрозділу; - провадження дій в інтересах підрозділу, у якому проходить службу (працює) потерпілий; - прямування працівника до об`єкта (між об`єктами) обслуговування за затвердженими маршрутами; - прямування потерпілого до місця чи з місця відрядження згідно з установленим завданням про відрядження

За наслідками нещасного випадку, що трапився з позивачем 04.10.2005р. у м. Харкові на спортивному майданчику Харківського національного університету внутрішніх справ у ході проведення занять зі спеціальної фізичної підготовки, була створена комісія із його розслідування, за результатами якої, складено: акт розслідування нещасного випадку від 10.05.2018р. за формою Н-5* та акт №10/2018 про нещасний випадок (у тому числі поранення) за форма Н-1*. В якому вказано, що нещасний випадок, що трапився з ОСОБА_1 стався у період проходження служби при виконанні службових обов`язків, що затверджений ректором Харківського національного університету внутрішніх справ генералом поліції третього рангу Сокуренко В .В . 10.05.2018р., що в свою чергу виключає можливість ставити під сумнів обставини викладені у вказаних вище матеріалах розслідування нещасного випадку, без доведення зворотнього у вставновленому законодавством порядку.

Також суд зазначає, що недоліки, які були допущені комісією розслідування нещасного випадку Харківського національного університету внутрішніх справ в оформленні документів під час розслідування нещасного випадка, який стався з позивачем та які стали підставою для сумніву відповідача у достовірності актів розслідування нещасного випадку, не можуть впливати на право позивача на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки він жодним чином не міг впливати на їх наявність або відсутність.

Крім того, як уже зазначалося судом, 18.04.2019р. обласна МСЕК №2 встановила позивачу ІІ групу інвалідності; причина інвалідності - травма, пов`язана з виконанням службових обов`язків. Отже, з наведеного вбачається, що інвалідність позивача пов`язана з виконанням ним службових обов`язків, що в свою чергу підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серія 12 ААБ №458317 від 18.04.2019р.

Зважаючи на те, що позивачем при зверненні до відповідача із заявою про виплату одноразової грошової допомоги були подані всі передбачені Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, документи та враховуючи підтвердження зв`язку інвалідності з виконанням службових обов`язків, суд дійшов висновку, що у відповідача були відсутні правові підстави для відмови позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги у розмірі встановленому Законом України «Про Національну поліцію».

Що стосується позову в частині вимог про зобов`язання відповідача призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу в зв`язку з встановленням II групи інвалідності, внаслідок одержання травми пов`язаної з виконанням службових обов`язків у сумі 300 розмірів прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату, суд зважає на таке.

Відповідно до Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Здійснюючи судочинство, Європейський суд неодноразово аналізував межі, спосіб та законність застосування дискреційних повноважень національними органами, їх посадовими особами. Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини від 17.12.2004 у справі «Педерсен і Бодсгор проти Данії» зазначено, що здійснюючи наглядову юрисдикцію, суд, не ставлячи своїм завданням підміняти компетентні національні органи, перевіряє, чи відповідають рішення національних держаних органів, які їх винесли з використанням свого дискреційного права, положенням Конвенції та Протоколів до неї.

Суд є правозастосовчим органом та не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.

Разом з тим, у рішенні Європейського суду з прав людини від 02.06.2006 у справі «Волохи проти України» при наданні оцінки повноваженням державних органів суд виходив з декількох ознак, зокрема щодо наявності дискреції. Так, суд вказав, що норма права є «передбачуваною», якщо вона сформульована з достатньою чіткістю, що дає змогу кожній особі - у разі потреби за допомогою відповідної консультації - регулювати свою поведінку. «…надання правової дискреції органам виконавчої влади у вигляді необмежених повноважень було б несумісним з принципом верховенства права. Отже, закон має з достатньою чіткістю визначати межі такої дискреції, наданої компетентним органам, і порядок її здійснення, з урахуванням законної мети даного заходу, щоб забезпечити особі належний захист від свавільного втручання».

Отже, як вбачається з наведених судових рішень, під дискреційним повноваженням слід розуміти компетенцію суб`єкта владних повноважень на прийняття самостійного рішення в межах, визначених законодавством, та з у рахуванням принципу верховенства права.

Суд звертає увагу також на те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, виконуючи цілі, встановлені адміністративним судочинством щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення) передбаченим законодавством критеріям, не втручається і не може втручатися в дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в цій частині вимог.

Відповідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, який відповідачем в даному випадку не виконаний.

З урахуванням наведеного, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до ст. 139 КАС України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 6, 14, 242-245, 255, 295,371 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Черкаській області у не виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в зв`язку з встановленням II групи інвалідності, внаслідок одержання травми пов`язаної з виконанням службових обов`язків.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Черкаській області (18036, м. Черкаси, вул. Смілянська, 57; ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про виплату одноразової грошової допомоги в зв`язку з встановленням II групи інвалідності, внаслідок одержання травми пов`язаної з виконанням службових обов`язків у сумі 300 розмірів прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України через суд першої інстанції до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.А. Білоноженко