Справа № 154/2857/14-а
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 жовтня 2019 року

Київ

справа №154/2857/14-а

адміністративне провадження №К/9901/35147/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Желєзного І.В. та Коваленко Н.В., розглянувши в письмовому провадженні в касаційному порядку заяву ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2015 року у справі № 154/2857/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України у м. Володимир-Волинському та Володимирському районі, відділу Державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції, управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до Володимир-Волинського міського суду Волинської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Володимир-Волинському та Володимирському районі (далі - Управління ПФУ), відділу Державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції (далі - ВДВС МУЮ), управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області (далі - Управління ДВС ГУЮ) про визнання бездіяльності Управління ПФУ щодо невиконання судових рішень та ВДВС МУЮ щодо незастосування заходів примусового виконання рішень, зобов`язання Управління ПФУ починаючи з 01 листопада 2011 року здійснювати нарахування та виплату передбаченого статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» підвищення до пенсії як дитині війни у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, обчисленої виходячи з вимог статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язання ВДВС МУЮ вжити заходів з примусового виконання рішення.

Постановою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 11 листопада 2014 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Управління ПФУ щодо нарахування та виплати з 01 листопада 2011 року позивачу підвищення до пенсії як дитині війни у розмірі меншому ніж 30 % мінімальної пенсії за віком, визначеної статтею 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зобов`язано Управління ПФУ відповідно до постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2011 року продовжувати з 01 листопада 2011 року здійснювати нарахування та виплату ОСОБА_1 передбаченого статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» підвищення до пенсії як дитині війни у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеної статтею 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням виплачених сум. Зобов`язано УДВС ГУЮ вжити заходів з примусового виконання рішення Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2011 року, за яким Володимир-Волинським міським судом Волинської області 23 травня 2014 року видано виконавчий лист № 2а-1875/09 у спосіб, передбачений Законом України «Про виконавче провадження». У решті позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове - про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2015 року касаційну скаргу, подану ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 , залишено без задоволення, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2015 року в цій справі залишено без змін.

02 серпня 2017 року ОСОБА_1 подала до Вищого адміністративного суду України заяву про роз`яснення ухвали Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2015 року.

Мотиви зазначеної заяви зводяться до того, що резолютивна частина ухвали Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2015 року не ґрунтується на висновках мотивувальної частини, зокрема, ОСОБА_1 ставить перед судом питання про те, чому постанова суду першої інстанції не залишена без змін, оскільки вона, на думку позивача, ухвалена без порушень норм матеріального і процесуального права.

Вищий адміністративний суд України листом від 03 серпня 2017 року витребував адміністративну справу із Володимир-Волинського міського суду Волинської області .

Пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що Вищий адміністративний суд України діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду.

У відповідності з положенням пункту 11 частини другої статті 46, пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Пленум Верховного Суду постановою від 30 листопада 2017 року № 2 визначив, що днем початку роботи Верховного Суду є 15 грудня 2017 року. З цієї дати набрав чинності також Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, яким, зокрема, КАС України від 06 липня 2005 року № 2747-IV викладено у новій редакції.

Згідно до пункту 12 частини першої Перехідних положень КАС України заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу

Відповідно до повторного протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 жовтня 2019 року для розгляду заяви про роз`яснення судового рішення визначено новий склад колегії суддів, а саме: головуючого суддю Берназюка Я.О., суддів Желєзного І.В. та Коваленко Н.В.

Вирішуючи питання, порушене у заяві ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2015 року, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно із положеннями статті 170 КАС України (у редакції, чинній на момент надходження заяви) та статті 254 КАС України (у редакції, чинній на момент прийняття цієї ухвали) якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз`яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Подання заяви про роз`яснення судового рішення зупиняє перебіг строку, встановленого судом для виконання судового рішення, а так само строку, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання. Ухвалу про роз`яснення судового рішення або відмову у його роз`ясненні може бути оскаржено.

Зі змісту наведеної норми права вбачається, що необхідність роз`яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю за змістом, коли воно є незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Виходячи із системного тлумачення положень вказаної статті, роз`яснено може бути рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення його складно виконати, оскільки має місце значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта, викладення рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Між тим, Вищий адміністративний суд України не приймав рішення, яке підлягає примусовому виконанню, а відтак відсутні правові підстави для роз`яснення ухвали Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2015 року, якою залишено без змін постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2015 року про скасування рішення суду першої інстанції та відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 248, 254, 355, 359, 378 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2015 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Я.О. Берназюк

Судді: І.В. Желєзний

Н.В. Коваленко