Справа № 520/9151/19
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

16 жовтня 2019 р. Справа № 520/9151/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі Головуючого судді - Супруна Ю.О., розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного державного виконавця міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та м. Люботин ГТУЮ в Харківській області Комар Ганни Володимирівни (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 4 пов., м. Харків, 61022, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України (вул. Космічна, буд. 21-А, м. Харків, 61145) про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі за текстом ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного державного виконавця міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та м. Люботин ГТУЮ в Харківській області Комар Ганни Володимирівни (надалі за текстом - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України (надалі за текстом третя особа), в якому просить суд:

- скасувати постанову ВП № 59893234 про відкриття виконавчого провадження від 28.08.2019 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого документа, який оскаржується в Харківському окружному адміністративному суді в рамках справи № 520/8249/19, а тому є передчасним, протиправним, а отже підлягає скасуванню.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 10.09.2019 року вищевказаний адміністративний позов було залишено буз руху та надано позивачу строк на усунення недоліків. У передбачений ухвалою строк недоліки позовної заяви були усунуті. (а.с.18-19).

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 20.09.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі. (а.с.2-3).

Відповідач правом подання відзиву не скористався свою позицію щодо заявлених позовних вимог не повідомив.

Від представника позивача 16.10.2019 року до канцелярії Харківського окружного адміністративного суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

В судове засідання учасники справи не прибули, про дату час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі за текстом КАС України) зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України 30.05.2019 за № 352-П винесено постанову про стягнення з позивача на користь Держави в особі Державної архітектурно-будівельної інспекції України 6800,00 грн.. (а.с.36 зворотній бік та а.с.37).

Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України звернувся до відповідача з заявою від 21.08.2019 № 1020-7012, яка отримана 25.08.2019 згідно штампу вхідної кореспонденції, про прийняття на виконання постанови від 30.05.2019 за № 352-П по справі про адміністративне правопорушення. (а.с.36).

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" (надалі за текстом Закон № 1404), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Постановою державного виконавця відповідача від 28.08.2019 відкрито виконавче провадження № 59893234 на підставі постанови від 30.05.2019 за № 352-П Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

За вказаним виконавчим провадженням ВП № 59893234, стягувачем є державний орган Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України, отже в даному випадку постанови про накладення штрафу можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному аналізі в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд виходить з таких мотивів та норм права.

Відповідно до ст. 1 Закону № 1404 визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст. 3 Закону № 1404 зазначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів:

1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; 1-1) судові накази; 2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; 3) виконавчих написів нотаріусів; 4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; 5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; 6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 7) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; 8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; 9) рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Положеннями ст. 4 Закону № 1404 передбачено вимоги до виконавчого документу, з боку позивача та представника позивача в обґрунтуваннях позову не зазначено про невідповідність постанови від 30.05.2019 за № 352-П окресленим вимогам, а судом в ході розгляду справи не встановлено.

З боку позивача та представника позивача не зазначено жодної норми Закону України «Про виконавче провадження», що була порушена з боку відповідача, проте в обґрунтування позовних вимог зазначені посилання на факт оскарження постанови від 30.05.2019 за № 352-П та підстави, на думку позивача та представника позивача, для її скасування в рамках справи № 520/8249/19. Разом з цим зазначено про допущені з боку відповідача описки у супровідному листі зазначенням загальної суми боргу у розмірі 7680,00 грн., замість 7480,00 грн..

Окремо суд зазначає, що супровідний лист чи його зміст не є предметом позовних вимог, а зазначення в його змісті суми боргу у розмірі 7680,00 грн., замість 7480,00 грн., не має причинно-наслідкового зв`язку в контексті скасування постанову ВП № 59893234 про відкриття виконавчого провадження від 28.08.2019 року.

Принагідно суд зазначає, що у змісті постанови ВП № 59893234 про відкриття виконавчого провадження від 28.08.2019 року зазначена сума що підлягає до стягнення у розмірі 6800,00 грн., а сума винагороди приватного виконавця у розмірі 680,00 грн..

Разом із тим, суд бере до уваги, п. 1 ст. 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника.

Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

У ході розгляду справи суд надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору та здатні вплинути на результат вирішення спору. Інші доводи сторін висновки суду не спростовують.

З урахуванням змісту наведених положень законодавства суд приходить до висновку про відсутність законодавчо обумовлених підстав у виконавчого органу для відкриття провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи судом не встановлено, що відповідачем прийнято рішення яке б не ґрунтувалось на положеннях законодавства.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 139, 229, 241, 242, 243, 246, 250, 255, 287, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного державного виконавця міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та м. Люботин ГТУЮ в Харківській області Комар Ганни Володимирівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України про скасування постанови - залишити без задоволення.

Рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду у порядку п. 15.5 Розділу VII КАС України та у строк згідно з ч. 6 ст. 287 КАС України, а саме: протягом 10 днів з дати проголошення (підписання). Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України, а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Текст рішення виготовлено та підписано 16 жовтня 2019 року.

Суддя Супрун Ю.О.