Справа № 552/143/19
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 р. Справа № 552/143/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Катунова В.В.

суддів: Ральченка І.М. , Бершова Г.Є.

за участю секретаря судового засідання Патової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Львівської митниці Державної фіскальної служби на рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 03.07.2019 (суддя Савченко А.Г., 36002, м. Полтава, вул. Навроцького,5) по справі № 552/143/19

за позовом ОСОБА_1

до заступника начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Скоромного Ярослава Ігоровича

про скасування постанови в справі про порушення митних правил №6599/20900/18 від 4 грудня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Октябрського районного суду м. Полтава з адміністративним позовом до заступника начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Скоромного Ярослава Ігоровича (далі - відповідач), в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Скромного Я. І. у справі про порушення митних правил №6599/20900/18 від 4 грудня 2018 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 470 МК України у виді штрафу в розмірі 8500 грн., провадження у справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтава від 03.07.2019 адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено частково.

Скасовано постанову заступника начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Скромного Ярослава Ігоровича у справі про порушення митних правил №6599/20900/18 від 4 грудня 2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 470 МК України у виді штрафу в розмірі 8500 грн. і надіслано справу на новий розгляд до Львівської митниці Державної фіскальної служби України.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Позивач в судовому засіданні суду апеляційної інстанції просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

Відповідач явку свого представника у судове засідання суду апеляційної інстанції не забезпечив, був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України), не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, вислухавши позивача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 29.10.2018 року відносно позивача складено протокол про порушення митних правил №6599/20900/18 щодо перевищення ним, встановленого п.1 частини першої статті 95 Митного кодексу України, строку транзитного перевезення автомобіля «FORD FOCUS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , митною територією України.

Як вбачається зі змісту протоколу про порушення митних правил №6599/20900/18 від 29.10.2018 року, близько 2 год 10 хв. 30 жовтня 2018 року в зону митного контролю по смузі руху «зелений коридор» пункту пропуску «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС заїхав транспортний засіб «OPEL», реєстраційний номер НОМЕР_3 , КУЗОВ № НОМЕР_4 , в якому в якості пасажира переміщувався громадянин України ОСОБА_1 , який слідував з РП в Україну. В ході митного контролю вказаного транспортного засобу та внесення даних про нього та осіб, які переміщувалися в ньому, в АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України виявилось, що громадянин України ОСОБА_1 , 19 вересня 2018 року 02:00:27 через митний пост «Мостиська» Львівської митниці ДФС ввіз на митну територію України автомобіль «FORD FOCUS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів, на строк, передбачений нормами ст. 95 Митного кодексу України для автомобільного транспорту - 1 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб). Одночасно було встановлено відсутність в АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України інформації про вивезення з митної території України вказаного автомобіля станом на 30 вересня 2018 року.

За наслідками розгляду вказаного протоколу, 4 грудня 2018 року постановою заступника начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби - начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Скромним Я. І. №6599/20900/18 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 270 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн.

Вважаючи складену відповідачем постанову протиправною, позивач звернувся із зазначеним позовом до суду.

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку, що через не повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду матеріалів про порушення митних правил, були порушені права ОСОБА_1 , відтак і оскаржувана постанова № 6599/20900/18 від 4 грудня 2018 року в справі про порушення митних правил прийнята неправомірно. Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність надіслання справи на новий розгляд до Львівської митниці ДФС України.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно частини першої статті 90 Митного кодексу України (далі - МК України) (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до ч.1 статті 381 МК України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Згідно частини шостої статті 379 МК України строки тимчасового ввезення громадянами товарів на митну територію України (крім випадків, передбачених статтею 380 цього Кодексу) встановлюються відповідно до статті 108 цього Кодексу, а строки ввезення з метою транзиту - відповідно до статті 95 цього Кодексу.

Статтею 95 МК України передбачено, що строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту становить 10 діб (у разі переміщення діяльності одного митного органу - 5 діб).

Згідно з ч.2 ст.95 МК України до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається, зокрема, час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 192 МК України якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці.

Отже, відповідно до вимог митного законодавства України строк транзитного перевезення автомобільного транспорту становить 10 діб, виключенням з цього правила є аварія або обставини непереборної сили.

Під час розгляду справи встановлено, що громадянин України ОСОБА_1 , 19 вересня 2018 року 02:00:27 через митний пост «Мостиська» Львівської митниці ДФС ввіз на митну територію України автомобіль «FORD FOCUS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 .

Одночасно митним органом було встановлено відсутність в АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України інформації про вивезення з митної території України вказаного автомобіля станом на 30 вересня 2018 року.

Відповідно до ст. 192 МК України позивач не вчиняв дій щодо термінового повідомлення митницю про наявність обставин непереборної сили.

Частиною третьою статті 470 МК України передбачено, що перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, оцінюючи досліджені у справі докази, колегія суддів дійшла висновку про доведеність вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, щодо перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортного засобу , що перебував під митним контролем більше ніж на десять діб , тобто оскаржувана постанова у справі про порушення митних правил, винесена посадовою особою відповідача на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Доводи позивача про те, що його не може бути притягнуто до відповідальності за ст. 470 МК України, оскільки відповідальність за вказаною нормою настає у разі перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів комерційного призначення, до якого автомобіль позивача не відноситься, колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на таке.

Відповідно до ч.3 ст. 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, вказаною нормою передбачено відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки, зокрема, товарів.

За визначенням п. 57 ч.1 ст. 4 МК України до товарів в розумінні Митного кодексу України відносяться будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Аналіз приписів Митного кодексу України свідчить про те, що до товарів віднесено будь-які рухомі речі, в тому числі транспортні засоби, за виключенням транспортних засобів комерційного призначення.

Приймаючи спірну постанову, митний орган в мотивувальній частині також зазначив про те, що хоч транспортний засіб керований ОСОБА_1 не є транспортним засобом комерційного призначення, на нього поширюється регулювання ч.3 ст. 470 МК України, оскільки згідно з п. 57 ч.1 ст. 4 Митного кодексу України термін "товар" вживаються в значенні будь-якої рухомої речі, у тому числі такої, на яку законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі. Таким чином поняття "транспортний засіб особистого користування" охоплюється поняттям "товар", так як він є рухомою річчю.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що оскільки автомобіль є рухомою річчю, то у розумінні Митного кодексу є товаром, а тому на позивача розповсюджується відповідальність, передбачена ч.3 ст. 470 МК України, в зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку про порушення позивачем митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК України.

Крім того, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про неналежне повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи про порушення митних правил з огляду на наступне.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що 29.10.2018 року посадовою особою Львівської митниці ДФС за участі позивача складено протокол № 6599/20900/18 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.470 МК України, та повідомлено про час та місце розгляду справи, а саме 04.12.2018 року о 10:00 год , за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 369, Львівська митниця ДФС (а. с. 9).

Примірник протоколу позивач отримав 30.10.2018 року під особистий підпис.

Вказане свідчить про дотримання відповідачем вимог ст. 526 МК України, оскільки матеріалами справи підтверджено, що позивач завчасно та належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи про порушення митних правил.

При цьому, позивачем ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції, не було надано жодних доказів його звернення до митниці із заявою про відкладення розгляду справи на іншу дату з поважних причин.

Прийняття участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення є правом особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, яка в свою чергу, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Суд першої інстанції не врахував вищевказаних обставин та дійшов помилкового висновку про часткове задоволення позову.

Згідно з ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвали нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Колегія суддів, дійшла до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби - задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 03.07.2019 по справі № 552/143/19 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до заступника начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Скоромного Ярослава Ігоровича про скасування постанови в справі про порушення митних правил №6599/20900/18 від 4 грудня 2018 року - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.В. Катунов
Судді І.М. Ральченко Г.Є. Бершов