Справа № 160/3112/19
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 жовтня 2019 року м. Дніпросправа № 160/3112/19

головуючий суддя І інстанції Лозицька І.О.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОРЕГІОНГАЗ» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 червня 2019 року в адміністративній справі № 160/3112/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОРЕГІОНГАЗ» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю ДНІПРОРЕГІОНГАЗ звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 18.12.2018 року № .

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 червня 2019 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволення адміністративного позову.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що різниця в Z-звітах виникла саме через не проведення через РРО суми готівки, яка зберігалась на місці проведення розрахунків з використанням операцій «Службове внесення», що спричинило різницю між сумою готівкових коштів на місці проведення операцій та сумою коштів, зазначених у денному звіті. На думку позивача, відповідачем під час проведення перевірки неправомірно застосовано штрафні (фінансові) санкції саме за не оприбуткування (неповне оприбуткування) у відповідності до абз. 3 ст. 1 Указу Президента України від 12.07.1995 року №436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки». Також, позивач зазначає, що відповідачем було застосовано штрафні (фінансові) санкції до ТОВ «ДНІПРОРЕГІОНГАЗ» із порушенням строків визначених ч. 1 ст. 250 Господарського кодексу України, що свідчить про наявність підстав для скасування податкового повідомлення рішення, що оскаржується.

Відзив від відповідача на адресу суду не надходив.

Представник позивача в судовому засіданні просив задовольнити вимоги апеляційної скарги на підставах, що в ній зазначені, та скасувати рішення суду першої інстанції і прийняти нове рішення про задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи за відсутності останнього.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як було встановлено судом першої інстанції, у період з 20.11.2018 року по 29.11.2018 року відповідачем була проведена фактична перевірка щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Перевірку було проведено на підставі Податкового Кодексу України, Законів України від 06.07.1995 року № 265/95-ВР Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, від 01.06.2000 року № 1775-ІІІ Про ліцензування певних видів господарської діяльності, від 19.12.1995 року № 481/95-ВР Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановами Правління Національного банку України від 15.12.2004 року № 637 та від 29.12.2017 року № 148.

Результати перевірки були оформлені актом перевірки № 0461/04/36/14/РРО/38873258 від 30.11.2018 року.

В ході проведеної перевірки відповідач встановив, що згідно з даними фіскальних звітних чеків, ТОВ ДНІПРОРЕГІОНГАЗ не було оприбутковано (неповно, несвоєчасно) у касі підприємства та не внесені до реєстратору розрахункових операцій (далі - РРО) готівкові кошти у повному обсязі, чим порушено п. 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні № 637, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 січня 2005 року за № 40/10320 (далі Положення № 637) та п. 18 р. І та п. 11 р. II Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правлінні Національного банку України від 29 грудня 2017 року № 148 (далі Положення № 148).

На підставі вказаних висновків, 18.12.2018 року відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення від 18.12.2018 року № , яким на позивача були накладені штрафні (фінансові) санкції у розмірі 74106,05 грн.

Не погодившись з висновками перевірки та винесеним податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржував його в адміністративному порядку.

Рішенням про результати розгляду скарги від 19.03.2018 року № 12622/6/99-99-11-06-01-25 Державною фіскальною службою України було залишено без змін податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 18.12.2018 року № , а скаргу без задоволення.

Вважаючи протиправним вказане податкового повідомлення-рішення, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не спростовано в ході розгляду справи висновків акту перевірки про порушення вимог щодо обігу готівки, а приписи ч. 1 ст. 250 ГК України не можуть бути застосовані до спірних відносин, у зв`язку з чим, прийняте відповідачем податкове повідомлення рішення є законним та обґрунтованим, а підстави для його скасування відсутні.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 6 статті 33 Закону України від 20 травня 1999 року №679-ХІУ Про Національний банк України, Постановою Правління НБУ від 15.12.2004 року № 637, зареєстрована в Мінюсті України 13.01.2005 за N40/10320, затверджено Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, яке було чинне на момент перевірки (далі Положення № 637).

Преамбулою Положення № 637 закріплено, що це Положення визначає порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою.

Відповідно до пп. 2.1 Положення № 637, підприємства (підприємці), які відкрили поточні рахунки в банках і зберігають на цих рахунках свої кошти, здійснюють

розрахунки за своїми грошовими зобов`язаннями, що виникають у господарських відносинах, пріоритетно в безготівковій формі, а також у готівковій формі (з дотриманням чинних обмежень) у порядку, установленому законодавством України.

Підпунктом 2.2 Положення № 637 визначено, що підприємства (підприємці) здійснюють розрахунки готівкою між собою і з фізичними особами (громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, які не здійснюють підприємницької.

діяльності) через касу як за рахунок готівкової виручки, так і за рахунок коштів, одержаних із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів.

Підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку. Якщо підприємства (підприємці) та фізичні особи

здійснюють готівкові розрахунки без відкриття поточного рахунку шляхом унесення до банків готівки для подальшого її перерахування на рахунки інших підприємств (підприємців) або фізичних осіб, то такі розрахунки для платників коштів є готівковими, а для отримувачів коштів безготівковими (пп. 2.5 Положення № 637).

У відповідності до пп. 2.6 Положення № 637, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно та в повній сумі оприбутковуватися. Порядок оприбуткування готівки в касах, у тому числі і під час розрахунків із застосуванням РРО (РК), визначено в пункті 2.6 цього Положення.

Відповідно до п. 1, п. 2, п. 6 глави 1, п. 6 глави 4 розділу ІІ Порядку реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, затверджений наказом Міністерства доходів і зборів України від 28.08.2013 року № 417 (чинний на момент здійснення розрахункових операцій суб`єктом господарювання), суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов`язані зареєструвати книги обліку розрахункових операцій (КОРО).

Реєстрація КОРО здійснюється в органі доходів і зборів за основним місцем обліку суб`єкта господарювання як платника податків.

КОРО має бути прошнурована, з послідовною нумерацією сторінок та належним чином установленими засобами контролю, щоб унеможливлювати розшнурування КОРО або вилучення її аркушів без порушення цілісності засобу контролю.

На титульній сторінці КОРО мають бути здійснені записи щодо суб`єкта господарювання, кількості аркушів, номера установленого засобу контролю, даних про РРО у разі реєстрації КОРО на РРО (модифікація, заводський і фіскальний номери, версія програмного забезпечення).

Використання КОРО, зареєстрованої на РРО, передбачає: наявність КОРО на місці проведення розрахунків, де встановлено РРО; підклеювання фіскальних звітних чеків на відповідних сторінках КОРО; щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахунків, при цьому дані за сумами, отриманими від покупців (клієнтів), та дані за сумами, виданими покупцям (клієнтам), записуються окремо; у разі виходу з ладу РРО чи відключення електроенергії здійснення записів за обліком розрахункових квитанцій; ведення обліку ремонтів, робіт з технічного обслуговування, а також перевірок конструкції та програмного забезпечення РРО у відповідному розділі КОРО.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО та відображення на їх підставі готівки у КОРО.

Невиконання будь-якої з цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність.

Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення були висновки відповідача, що ТОВ «ДНІПРОРЕГІОНГАЗ» не у повному обсязі оприбутковано грошові кошти, а саме: у сумі 14821,21 грн., згідно з Z звітом № 646 за 19.07.2017 року, залишок готівки складає 2848,86 грн., згідно з Z звітом № 647 за 20.07.2017 року внесена готівка у сумі 3268,44 грн.; сума неоприбуткованих коштів 419,58 грн.; згідно з Z звітом № 164 за 02.02.2016 залишок готівки складає 2075,77 грн., згідно з Z звітом № 165 за 03.02.2016 року внесена готівка у сумі 1412,04 грн., сума неоприбуткованих коштів 663,73 грн.; згідно з Z звіту № 165 за 03.02.2016 року, залишок готівки складає 1412,04 грн., згідно з Z звітом № 166 за 03.02.2016 року внесена готівка у сумі 0,00 грн., сума неоприбуткованих коштів 1412,00 грн.; згідно з Z звітом № 166 за 03.02.2016 року залишок готівки складає 0,00 грн., згідно з Z звітом № 167 за 04.02.2016 року внесена готівка у сумі 5955,65 грн., сума неоприбуткованих коштів 5955,65 грн.; згідно з Z звітом № 167 за 04.02.2016 року залишок готівки складає 5955,65 грн., згідно з Z звітом № 168 за 05.02.2016 року внесена готівка у сумі 7490,77 грн., сума неоприбуткованих коштів - 1535,12 грн.; згідно з Z звітом № 168 за 05.02.2016 року залишок готівки складає 7490,77 грн., згідно з Z звітом № 169 за 08.02.2016 року внесена готівка у сумі 10265,13 грн., сума неоприбуткованих коштів - 2774,36 грн., згідно з Z звітом № 1025 за 14.08.2018 року залишок готівки складає 5783,87 грн., згідно з Z звітом № 1026 за 15.08.2018 року внесена готівка у сумі 7244,82 грн., тобто сума неоприбуткованих коштів складає 1460,95 грн.: згідно з Z звітом № 1061 за 18.09.2018 року залишок готівки складає 3558,68 грн., згідно з Z звітом № 1062 за 18.09.2018 року внесена готівка у сумі 4158,46 грн., сума неоприбуткованих коштів складає 599,78 грн.

Так, відповідно до абз. 3 ст. 1 Указу Президента України від 12.06.1995 року № 436/95 Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки, визначено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб`єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу: за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п`ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Отже, з зазначених обставин справи вбачається, що відповідачем було застосовано до ТОВ «ДНІПРОРЕГІОНГАЗ» штрафні (фінансові) санкції, саме за неоприбуткування (неповне оприбуткування) у касах готівки, що є порушенням п. 2.6 Положення № 637, відповідальність за яке передбачена Указом Президента України від 12.06.1995 року № 436/95.

В свою чергу, з пояснень позивача вбачається, що різниця у сумах коштів, що оприбутковані у касах підприємства та сумою коштів, що фактично зберігалась у касах відбулась за рахунок проведення операцій «службове внесення».

Так, відповідно до п. 6 Порядку № 417, внесення чи видача готівки з місця проведення розрахунків повинні реєструватись через РРО з використанням операцій "службове внесення" та "службова видача", якщо таке внесення чи видача не пов`язані з проведенням розрахункових операцій. Крім того, операція "службове внесення" використовується для реєстрації суми готівки, яка зберігається на місці проведення розрахунків на момент реєстрації першої розрахункової операції, що проводиться після виконання Z-звіту.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи Z-звітів (а.с. 21 26), а також згідно висновків акту фактичної перевірки ТОВ «ДНІПРОРЕГІОНГАЗ» при проведенні перевірки, відповідачем було враховано суми операцій «службового внесення», відображених позивачем у звітних чеках, та саме на підставі вказаних сум визначено суму неоприбуткованих у касі коштів, з урахування фактичних залишків у касі на кінець з дня та наступних «службових внесень», що проводились після виконання Z-звітів.

Колегія суддів апеляційного суду зауважує, що відповідачем при обрахуванні суми коштів, що не були оприбутковані підприємством у касі, правомірно взято до уваги лише ті «службові внесення», що були проведені позивачем у визначеному Законом порядку та строк, та є документально підтвердженими, у зв`язку з чим, доводи позивача, відносно необхідності врахування відповідачем під час перевірки коштів, внесених підприємством до каси із порушенням порядку та строку, визначених п. 6 Порядком № 417, а також Порядком № 637, коштів, що внесені як «службові внесення» до каси підприємства не на час реєстрації першої розрахункової операції після друкування Z-звіту, а також коштів, що відображені у денних Z-звітах у помилкових значеннях, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими.

Щодо доводів позивача з приводу порушення відповідачем строків визначених ч. 1 ст. 250 Господарського кодексу України при винесені оскаржуваного податкового повідомлення рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, як підстав для скасування останнього, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ст. 250 Господарського кодексу України, адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом. Дія цієї статті не поширюється на штрафні санкції, розмір і порядок стягнення яких визначені Податковим кодексом України, законами України "Про валюту і валютні операції", "Про банки і банківську діяльність" та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на органи доходів і зборів.

Адміністративно-господарськими санкціями є санкції, що передбачені законом за порушення ведення господарської діяльності. Такі санкції можуть бути застосовані у випадку не виконання чи неналежного виконання вимог законодавства щодо ведення суб`єктами господарювання господарської діяльності.

В свою чергу, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені за порушення у сфері обігу готівки здійснює податковий орган відповідно до підпункту 20.1.28 пункту 28.1 статті 28, підпункту 54.3.3. п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України.

Неоприбуткування (неповне або несвоєчасне оприбуватння) готівки в касах підприємств не є порушенням господарської діяльності за участю рівноправних суб`єктів господарювання, внаслідок чого штраф, застосований податковим органом спірним податковим повідомленням-рішенням, не є адміністративно-господарською санкцією в розумінні статті 238 Господарського кодексу України і, як наслідок, до спірних правовідносин не можуть застосовуватись строки застосування цих санкцій, встановлені статтею 250 цього Кодексу.

З огляду на викладене, граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків регламентовано статтею 114 Податкового кодексу України та встановлено їх відповідність строкам давності для нарахування податкових зобов`язань, визначеним статтею 102 цього Кодексу.

Вказані правові висновки також відповідають правовим позиціям Верховного Суду, викладеним в постановах Верховного Суду від 13.06.2018 року в адміністративній справі № 826/8121/16 та від 05.11.2018 року в адміністративній справі № 803/780/17, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОРЕГІОНГАЗ» - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 червня 2019 року в адміністративній справі № 160/3112/19 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі за наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко