Справа № 440/3108/19
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2019-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 р.Справа № 440/3108/19

Другий апеляційний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Любчич Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 20.08.2019 року (постановлену суддею Чесноковою А.О.) по справі № 440/3108/19 за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтава , Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України , Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтава (в подальшому - КЕВ м. Полтава), Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України, Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями Міністерства оборони України, в якому просила: визнати протиправною бездіяльність КЕВ м. Полтава, Головного квартирна-експлуатаційного управління Збройних Сил України та Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями Міністерства оборони України щодо невчинення дій, передбачених Інструкцією з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженою наказом Міністра оборони України від 31.07.2018 р. № 380, для виключення квартири АДРЕСА_1 , в якій проживає позивачка, з числа службового та забезпечення ним її родини для постійного проживання; зобов`язати КЕВ м. Полтава упродовж одного місяця з дня набрання рішенням суду законної сили на підставі, затвердженого командиром військової частини НОМЕР_1 , протоколу засідання житлової комісії військової частини та облікової справи позивачки підготувати список надання житлової площі для постійного проживання - квартири, в якій вона проживає, до якого включити позивачку та її доньку; направити вказаний список надання житлової площі для постійного проживання, підписаний начальником КЕВ м. Полтава, з обліковою справою військовослужбовця ОСОБА_1 , витягом із наказу командира військової частини АЗ 990 від 16.10.2018 р. № 636 про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання, копією протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 до Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю; зобов`язати Головне квартирна-експлуатаційне управління Збройних Сил України впродовж одного місяця і п`ятнадцяти днів з дня набрання рішенням суду законної сили узагальнити та внести на розгляд Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями Міністерства оборони України отриманий від КЕВ м. Полтава список надання житлової площі для постійного проживання військовослужбовцю ОСОБА_1 на склад сім`ї дві особи; зобов`язати Комісію з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями Міністерства оборони України упродовж двох місяців з дня набрання рішенням суду законної сили розглянути список надання житлової площі для постійного проживання військовослужбовцю ОСОБА_1 на склад сім`ї дві особи та прийняти рішення про погодження надання постійного житла, яке оформити протоколом; зобов`язати Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних Сил України упродовж двох місяців та п`ятнадцяти днів з дня набрання рішенням суду законної сили на підставі вищевказаного рішення Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями Міністерства оборони України підготувати Список надання постійного житла у Збройних Силах України, військовослужбовцю ОСОБА_1 на склад сім`ї дві особи, який подати на затвердження заступнику Міністра оборони України (згідно з розподілом обов`язків); зобов`язати КЕВ м. Полтава упродовж трьох місяців з дня набрання рішенням суду законної сили на підставі затвердженого Списку надання постійного житла у Збройних Силах України оформити протягом десяти робочих днів відповідні документи для видачі ордеру на постійну житлову площу.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20.08.2019 р. відмовлено у відкритті провадження по цій справі.

Позивачка, не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 20.08.2019 р. та направити справу до суду першої інстанції для відкриття провадження та розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме, Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, своїх представників не направили, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою технічного запису не здійснювалося.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у відкритті провадження по вказаній справі, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивачки не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки вищевказаний спір не є публічно-правовим.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р. (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zаndv. Аustria від 12.10.1978 р. вказав, що словосполучення встановлений законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття суд, встановлений законом у частині першій статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (...). Зогляду на це не вважається судом, встановленим законом орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Пунктом 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Аналіз вищезазначених норм закону вказує, що до юрисдикції адміністративних судів віднесено розгляд тільки тих справ, де предметом спору є порушення прав, свобод чи інтересів конкретної особи з боку суб`єкту владних повноважень саме у сфері публічно-правових відносин. При цьому владні повноваження повинні здійснюватися відповідним суб`єктом саме в сфері публічно-правових відносин і стосуватися безпосередньо конкретної особи. Спори з приводу владних управлінських рішень, дій чи бездіяльності, що вчинені у межах приватних правовідносин до адміністративної юрисдикції не відносяться.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1 , вона оскаржує бездіяльність відповідачів щодо невчинення дій, передбачених Інструкцією з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженою наказом Міністра оборони України від 31.07.2018 р. № 380, та просить виключити квартиру АДРЕСА_1 , в якій вона проживає, з числа службового та забезпечити її родину вказаним житловим приміщенням для постійного проживання, тобто, фактично позовні вимоги стосуються надання позивачці житлового приміщення.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з житлових правовідносин.

Таким чином, при визначенні питання до юрисдикції якого суду відноситься ця справа, суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин, прав та інтересів, на захист яких подано позов.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки вказаний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, то у відкритті провадження по цій справі необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 20.08.2019 р. без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апелянта спростовані приведеними вище обставинами та нормативно правовим обґрунтуванням.

Керуючись ст. ст. 20, 25, 29, 243, 271, 283, 308, 316, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 20.08.2019 року по справі № 440/3108/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді О.А. Спаскін Л.В. Любчич
Повний текст постанови складено 15.10.2019 року