Справа № 520/8489/19
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

16 жовтня 2019 р. № 520/8489/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Зоркіна Ю.В.

при секретарі судового засідання Пройдак С.М.

у присутності

представника позивача Валенка А.С.

представника відповідача Лисенка М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕДІСОН МОТОРС" (вул. Ак. Павлова, буд. 271 А, оф. 3,м. Харків,61054, ) до Головне управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська буд. 46,Харків,61057, ) визнання протиправним та скасування рішення ,-

встановив

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 20.05.2019 року № ; стягнути судові витрати

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про відсутність з його боку порушень вимог податкового законодавства, які були виявлені під час проведення камеральної перевірки, та наявність яких стала підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Ухвалою суду від 23.08.2019 у справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання, протокольною ухвалою від 19.09.2019 закрито підготовче судове засідання по справі та призначено розгляд справи по суті.

В судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні адміністративний позов не визнав, проти задоволення позовних вимог заперечував, з огляду на відповідність вимогам законодавства оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд встановив наступні обставини.

Матеріалами справи підтверджено, що фахівцями відповідача проведено камеральну перевірку ТОВ «Едісон Моторс» з питань дотримання граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування за січень-вересень 2018, листопад - грудень 2018, січень 2019 року.

За результатами перевірки складено акт від 11.04.2019 № 1274/20-40-57-05-18/40119658, яким встановлено порушення вимог п. 201.10 ст.201 ПК України, а саме граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних, перелік яких зазначено в акті перевірки.

На підставі висновків акту перевірки, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 20.05.2019 № , яким на позивача накладено штраф на суму 296676.43 грн.

Перевіряючи оскаржуване рішення відповідача на відповідність положенням ч.2 ст.2 КАС України , суд зазначає наступне.

В період зазначений в акті позивачем складено та направлено на реєстрацію ПН № 13 від 30.11.2018, дата реєстрації 18.12.2018, РК № 26 від 31.12.2018, дата реєстрації 17.01.2019, ПН № 27 від 31.12.2018, дата реєстрації 16.01.2019, РК № 37 від 31.12.2018, дата реєстрації 21.01.2019, РК № 32 від 31.12.2018 дата реєстрації 21.01.2019, РК № 33 від 31.12.2018, дата реєстрації 21.01.2019, РК № 35 від 31.12.2018, дата реєстрації 16.01.2019, РК № 36 від 31.12.2018, дата реєстрації 18.01.2019, РК № 29 від 31.12.2018, дата реєстрації 18.01.2019, РК № 38 від 31.12.2018, дата реєстрації 18.01.2019, РК № 30 від 31.12.2018, дата реєстрації 18.01.2019, РК № 31 від 31.12.2018, дата реєстрації 18.01.2019, РК № 28 від 31.12.2018, дата реєстрації 18.01.2019, РК № 34 від 31.12.2018, дата реєстрації 18.01.2019, ПН № 19 від31.01.2018, дата реєстрації 09.08.2018, ПН № 26 від 28.02.2018, дата реєстрації 15.08.2018, ПН № 44 від 31.03.2018, дата реєстрації 15.08.2018, ПН № 35 від 30.04.2018, дата реєстрації 15.08.2018, ПН № 41 від 31.05.2018, дата реєстрації 15.08.2018, ПН № 25 від 30.06.2018, дата реєстрації 15.08.2018, ПН № 42 від 31.07.2018, дата реєстрації 17.08.2018, ПН № 31 від 31.08.2018 , дата реєстрації 17.09.2018, ПН № 35 від 30.09.2018, дата реєстрації 16.10.2018, ПН № 19 від 30.01.2019 , дата реєстрації 18.02.2019

Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку-продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Так, п.120-1.1 ст.1201 ПК України передбачено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого ст.201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Системний аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Тобто, для звільнення від відповідальності, передбаченої п.120-1.1 ст.120-1 ПК України, необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Аналогічна правова позиція підтримана і Верховним Судом у постанові від 04.09.2018 року (справа № 816/1488/17).

Згідно з пп. «б» п. 198.5 статті 198 ПК України, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу).

Згідно з п.64 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України тимчасово, до 31 грудня 2022 року, звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції із ввезення на митну територію України та з постачання на митній території України транспортних засобів, оснащених виключно електричними двигунами (одним чи декількома), що зазначені у товарній підкатегорії 8703 90 10 10 згідно з УКТ ЗЕД (в тому числі вироблених в Україні), а також операції із ввезення на митну територію України товарів, зазначених у товарних підкатегоріях 8502 31 00 00, 8541 40 90 00, 8504 40 88 00 згідно з УКТ ЗЕД.

Судовим розглядом встановлено, що основним видом діяльності позивача є торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами (КВЕД 45.11) , а саме транспортними засобами, оснащеними електричними двигунами.

Суд зауважує, що наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 2015 року № 1307 затверджений Порядок заповнення податкової накладної (далі - Порядок). Пункт 11 Порядку визначає процедуру оформлення податкових накладних, в тому числі у випадку, передбаченому п. 198.5 статті 198 ПК України.

Так, встановлено, що у разі нарахування податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України платник податку складає окремі зведені податкові накладні за товарами/послугами, необоротними активами, які призначаються для їх використання / починають використовуватися: 1) в операціях, що не є об`єктом оподаткування; 2) в операціях, звільнених від оподаткування; 3) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; 4) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Такі зведені податкові накладні складаються не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду. У таких зведених податкових накладних у графі «Отримувач (покупець)» платник податку зазначає власне найменування (П. ОСОБА_1 Б.), у рядку «Індивідуальний податковий номер отримувача (покупця)» проставляється умовний ІПН « НОМЕР_1 », а у верхній лівій частині зазначається відповідний тип причини відповідно до пункту 8 цього Порядку (04 - Складена на постачання у межах балансу для невиробничого використання; 08 - Складена на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість; 09 - Складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість; 13 - Складена у зв`язку з використанням виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг не в господарській діяльності).

Відповідно до п. 16 Порядку, у разі складання зведених податкових накладних, особливості заповнення яких викладені у пункті 11 цього Порядку, у графі 2 платником зазначаються дати складання та порядкові номери податкових накладних, складених на такого платника податку при постачанні йому товарів/послуг, необоротних активів, за якими він визначає податкові зобов`язання відповідно до п. 198.5 ст. 198 та п. 199.1 ст. 199 ПК України.

Матеріали справи свідчать, що позивачем в Єдиному реєстрі податкових накладних реєструвались саме зведені податкові накладні, складені за спеціальною процедурою визначеною п. 11 Порядку, в яких проставлений тип причини 09 - складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість.

У своєму відзиві на позовну заяву відповідач акцентує увагу на тому, що із спірних накладних вбачається, що позивач не звільнений від оподаткування (основна ставка податку 20 %), обсяги постачання товарів не оподатковуються за нульовою ставкою (сума за ставкою 0% відсутня), що свідчить про правомірність застосування до позивача штрафу на підставі оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, оскільки п.120-1.1 ст. 1201 ПК України не звільняє позивача від відповідальності за порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Разом з тим, така позиція відповідача спростовується положеннями п. 16 Порядку, відповідно до яких у податкових накладних, особливості заповнення яких викладені у пункті 11 цього Порядку, графи 3.1, 3.2, 3.3, 5 - 9, 11 не заповнюються, як не заповнюються і рядки VII - IX, про які зазначав відповідач.

Наведені положення Порядку повністю узгоджуються з вимогами п. 198.5 ст.198 ПК України, оскільки вони встановлюють обов`язок реєстрації платником податку зведеної податкової накладної щодо товарів/послуг, необоротних активів, які в подальшому призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197 ПК України, а не щодо самих операцій, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197 ПК України. Тобто, до таких товарів/послуг, необоротних активів включаються й товари/послуги, необоротні активи, що підлягають оподаткуванню податком на додану вартість, що і було відображено у наявних в матеріалах справи зведених податкових накладних (рядки ІІ-VІ).

В даному випадку суд зазначає про помилковість посилання відповідача на вже відображену у даному рішенні практику Верховного Суду (постанова від 04 вересня 2018 року у справі № 816/1488/17), так як відповідне рішення Верховного Суду не відображає практику правозастосування у випадку здійснення реєстрації платником податку саме зведених податкових накладних, особливості заповнення яких викладені у п. 11 Порядку.

Виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку, що при реєстрації зведених податкових накладних, що були перелічені у цьому рішенні, та які були заповнені позивачем на підставі вимог п. 11 Порядку, до позивача не може бути застосована передбачена п. 120-1.1 статті 1201 ПК України відповідальність у вигляді накладення штрафу, оскільки такі накладні не надаються отримувачу (покупцю) та складені на постачання товарів/послуг для операцій які звільнені від оподаткування відповідно до ст. 197 ПК України.

Отже, враховуючи наведені вище обставини, суд вважає необґрунтованими висновки акту перевірки щодо порушення позивачем вимог податкового законодавства. Відповідно, неправомірним та таким, що підлягає скасуванню в судовому порядку, є оскаржуване податкове повідомлення-рішення, що ґрунтуються на таких висновках контролюючого органу.

Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частинами 1 та 2 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки з матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення відповідача не відповідають критеріям, наведеним у ч. 2 ст.2 КАС України.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст.139 КАС України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72, 73, 77, 143, 243-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 20.05.2019 №

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕДІСОН МОТОРС" (вул. Ак. Павлова, буд. 271 А, оф. 3,м. Харків, 61054, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська буд. 46, Харків, 61057, ) судовий збір у розмірі 4450 (чотири тисячі чотириста п`ятдесят) грн. 15 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або через Харківський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

15.10.2019 головуюча по справі суддя перебувала у відрядженні, отже, повний текст рішення складено 16.10.2019

Суддя Зоркіна Ю.В.