Справа № 320/1285/19
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/1285/19 Головуючий у І інстанції - Лисенко В.І.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Ісаєнко Ю.А., Лічевецького І.О.,

при секретарі: Андрієнко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕПІЦЕНТР К" на рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕПІЦЕНТР К" до Київської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕПІЦЕНТР К» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Київської митниці Державної фіскальної служби України, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення про визначення коду товару від 18 жовтня 2018 року № КТ-UA-2018.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у контролюючого органу були відсутні правові підстави для прийняття оскаржуваного рішення, яким визначено код товару - (пластмаси, полімерні матеріали та вироби з них), замість заявленого коду товару - (вироби з чорних металів). Наголошено, що контролюючим органом порушено принцип належного урядування та втручання у право на мирне володіння майном, а оскаржуване рішення прийнято без врахування всіх фактичних обставин, оскільки основну властивість ввізного товару Позивача - інсталяційних систем, визначає такий елемент, як металева рама, що на думку Позивача, свідчить про обґрунтованість заявленої класифікації товару.

Рішенням Київський окружний адміністративний суд від 27 травня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕПІЦЕНТР К» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову повністю.

В апеляційній скарзі Позивач посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Зокрема, Позивач зазначає, що Відповідач здійснював митне оформлення аналогічних товарів в товарній позиції згідно з УКТЗЕД 7324 з 2016 року щонайменше 30 раз, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями митних декларацій. Відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення про визначення коду товару не встановлено належним чином, який саме компонент інсталяційної системи визначає її основну властивість. Жодних досліджень цього товару Відповідач не проводив, із запитами до виробника товару не звертався. Таким чином, оскаржуване рішення Відповідача ґрунтується на припущеннях, а отже не може вважатись обґрунтованим, безстороннім (неупередженим), добросовісним та розсудливим у розумінні частини другої статті 2 КАС України.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕПІЦЕНТР К» на рішення Київський окружний адміністративний суд від 27 травня 2019 року. Також, Відповідач вказує на те, що дії митного органу та прийняте ним рішення про визначення коду товару від 18.10.2018 року № КТ-UА-2018 є правомірними та законодавчо обґрунтованими, що і було підтверджено судом першої інстанції в рішенні після вивчення та оцінки всіх доказів, що містяться в матеріалах справи.

Судом першої інстанції встановлено, Товариство з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» (ідентифікаційний код 32490244, місцезнаходження: 02139, м. Київ, вул. Берковецька, буд. 6-к) є юридичною особою, зареєстрованою 27.08.2003 Дніпровською районною в місті Києві державною адміністрацією, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

14 червня 2018 року між Canakcilar Seremik Ve Tic. A.S. (Туреччина, Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» (Покупець) було укладено контракт №680/К70, за умовами якого продавець продає, а покупець купує сантехнічні вироби, названі далі "Товар" (а.с. 152-158).

Пунктом 1.5 вказаного контракту сторонами врегульовано, що на кожне найменування товару Продавець надає покупцю відповідний код згідно Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів (HS), та несе відповідальність за достовірність наданої інформації.

Кожна поставка конкретної партії товару замовляється Покупцем на умовах розділу 4 контракту та погоджується Продавцем шляхом підтвердження замовлення Покупця та виставлення рахунку-фактури (інвойсу) (пункт 1.2. контракту).

В рахунок-фактурі (інвойсі) Продавець зазначає повне найменування вантажовідправника та вантажоодержувача; країну-імпортера; країну-виробника товару; опис товару: найменування, кодування згідно з НS, кількість, тип упаковки, кількість місць, одиницю виміру, ціну за одиницю, загальну вартість; умови поставки згідно з Інкотермс 2010; підпис, печатку вантажовідправника, дату.

Як убачається з матеріалів справи, між Позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортно-митний термінал-1» 03.02.2014 року укладено договір № 108 про надання послуг із декларування товарів та транспортних засобів, згідно з яким позивач замовляє, а ТОВ «Транспортно-митний термінал-1» надає послуги із декларування митним органам України товарів та транспортних засобів позивача (пункт 1.1. договору).

На підставі контракту від 14.06.2018 року № 680/К70, декларантом позивача було подано до митного оформлення митну декларацію від 17.10.2018 року № UA125250/2018/810911 (а.с. 10).

У графі 33 митної декларації (товар № 2,7), задекларовано код товару .

У графах 31 митної декларації (вантажні місця та опис товару) товарів № 2 та № 7 зазначено: "Частини санітарно-технічного обладнання з чорних металів: GR5003.01 Інсталяція CREAVIT - 30 шт, торгівельна марка CREAVIT. Країна виробництва TR. Виробник Canakcilar Seremik Ve Tic. A.S." та "Частини санітарно-технічного обладнання з чорних металів: GR5003.01 Інсталяція CREAVIT - 6 шт, торгівельна марка CREAVIT. Країна виробництва TR. Виробник Canakcilar Seremik Ve Tic. A.S.

Разом з митною декларацією відповідачу надано: рахунки фактури (інвойс) від 05.10.2018 року № CHN461А, № CHN461В, пакувальний лист від 05.10.2018 року, автотранспортну накладну від 08.10.2018 року № 1052869, сертифікат про походження товару від 09.10.2018 року № 0979235, книжку МДП від 08.10.2018 року № RX.81954382, документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 08.10.2018 року № 08/10-5, прейскурант (прайс-лист) від 03.07.2018 року, зовнішньо - економічний договір (контракт) від 14.06.2018 року № 680/К70, копію митної декларації країни відправлення від 08.10.2018 року № 18341300ЕХ648553.

Опрацювавши митну декларацію позивача та додані до неї документи, Київська митниця ДФС не погодилась із правильністю класифікації товарів № 2 та № 7, прийнявши рішення про визначення коду товару від 18.10.2018 року № КТ-UA-2018 (а.с. 9).

У відповідності до вказаного рішення, контролюючий орган змінив заявлений позивачем код товарів № 2 та № 7 - , на код - .

Не погоджуючись з правомірністю прийняття Відповідачем рішення про визначення коду задекларованого товару, позивач звернувся за захистом порушених прав та інтересів до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що заявляючи товари до митного оформлення, Позивачем помилково визначено код товару, у зв`язку із чим, рішення Київської митниці ДФС від 18 жовтня 2018 року № КТ-UA-2018, прийняте на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частин 1 та 2 статті 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

Відповідно до статті 67 Митного кодексу України українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду. Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Указом Президента України від 17 травня 2002 року № 466/2002 «Про приєднання України до Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів» Україна приєдналась до вказаної системи.

Згідно з пункту «а» статті 3 Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів (дата підписання: 14 червня 1983 року), що є частиною національного законодавства, Договірна Сторона Конвенції зобов`язується, що її митно-статистичні номенклатури будуть знаходиться відповідно до Гармонізованої системи з моменту набуття чинності справжньої Конвенції по відношенню до цієї Сторони. Тим самим вона зобов`язується по відношенню до своєї номенклатури митних тарифів і статистичної номенклатури: використовувати всі товарні позиції і субпозиції Гармонізованої системи, а також цифрові коди, що відносяться до них, без яких-небудь доповнень або змін; застосовувати основні правила класифікації для тлумачення Гармонізованої системи, а також всі примітки до розділів, груп і субпозицій і не змінювати об`єм розділів, груп, товарних позицій і субпозицій Гармонізованої системи; дотримуватись порядку кодування, прийнятий в Гармонізованій системі.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3, 4, 6 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД додатку до Закону України «Про Митний тариф України» від 19 вересня 2013 року №584-VII (чинного на момент митного оформлення товару та винесення рішення), класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється за такими правилами.

Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:

(a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного.

(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

У разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:

(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;

(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;

(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

Товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.

Для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

При цьому, частиною 1 статті 246 Митного кодексу України визначено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

В силу приписів частини 3 статті 318 Митного кодексу України митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Засвідчення органом доходів і зборів прийняття товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів на них до митного оформлення здійснюється шляхом проставляння відбитків відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Митна декларація реєструється та приймається органом доходів і зборів у порядку, що визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (частина 1 статті 264 Митного кодексу України).

Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою органу доходів і зборів, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій (частина 6 статті 264 Митного кодексу України).

Положеннями частин 3-5 статті 69 Митного кодексу України визначено, що товари на вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Таким чином, у випадку виникнення у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару суперечностей щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.

Разом з тим, порядок роботи відділу митних платежів (далі - ВМП), підрозділу митного оформлення (далі - ПМО) та митного поста під час здійснення контролю правильності класифікації товарів, прийняття попередніх рішень про класифікацію товарів та рішень про визначення коду товару, здійснення митних процедур, пов`язаних з контролем правильності класифікації товарів при митному контролі та оформленні товарів, що переміщуються через митний кордон України (далі - товари), порядок взаємодії з іншими структурними підрозділами митного органу при вирішенні питань класифікації товарів, а також здійснення оформлення та реєстрації рішень, надання звітності та інші питання роботи ВМП, ПМО, митного поста у напрямі класифікації товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТ ЗЕД) регламентовано Порядком роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 30 травня 2012 року № 650 (надалі - Порядок № 650).

За визначенням пункту 3 розділу І вказаного Порядку класифікація товару - визначення коду товару відповідно до вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, передбачених Законом України "Про Митний тариф України" (далі - Основні правила інтерпретації УКТ ЗЕД), з урахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рішень Комітету з Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації, методичних рекомендацій щодо класифікації окремих товарів згідно з вимогами УКТ ЗЕД, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи на виконання статті 68 Кодексу, до початку переміщення товару через митний кордон України, під час митного оформлення та після завершення митного оформлення.

Контроль правильності класифікації товарів - перевірка правильності опису товару та відповідного йому коду в митній декларації вимогам Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД під час проведення процедур його митного контролю та митного оформлення.

Посадова особа ПМО чи митного поста згідно з цим Порядком здійснює контроль правильності класифікації товарів під час проведення процедур митного контролю та оформлення товарів (пункт 5 Порядку І розділу).

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, підставою прийняття рішення про визначення коду товару від 18.10.2018 року № КТ-UA-2018, є висновки Відповідача щодо помилкового визначення Позивачем коду товару за УКТЗЕД, який був зазначений у митній декларації від 17.10.2018 року № UA125250/2018/810911, а саме: код УКТЗЕД - .

Контролюючого органу стверджує, що задекларований Позивачем товар відповідає коду УКТЗЕД - , адже основною ознакою інсталяцій для унітазу, є наявність в даному виробі пластикового змивного бачка, що надає такому виробу основних властивостей санітарно-технічного призначення.

При цьому, відповідно до митних тарифів України (додаток до Закону України "Про митний тариф України"), до групи товарів № 39 входять пластмаси, полімерні матеріали та вироби з них, а до групи товарів № 73, - вироби з чорних металів.

Згідно з описом товарної позиції 3922, до неї відносять ванни, душi, умивальники, бiде, унiтази та їх сидiння i кришки для них, бачки зливні та аналогічні вироби санiтарно-технічного призначення з пластмас. Товарна позиція 3922 містить наступні коди товару та їх назви: 1) 3922 10 0000 - ванни, душi, раковини для стоку води та раковини для умивальників; 2) 3922 20 00 00 - сидiння та кришки для унiтазiв; 3) 3922 90 00 00 - iншi (код обраний Відповідачем).

У той же час, до опису товарної позиції 7324, відносять обладнання санiтарно-технiчне та його частини з чорних металів. Товарна позиція 7324 містить наступні коди товару та їх назви: 1) 73241000 - раковини та умивальники з корозійностійкої (нержавiючої) сталi: а) - для цивільної авіації; б) - інші. 2) - ванни: з ливарного чавуну, емальованi або неемальованi, інші; 3) 7324 9000 - iншi, включаючи частини: а) 7324 900010 - устаткування санітарно-технічне (за винятком його частин), для цивільної авіації; б) - інші (код обраний позивачем).

Разом з цим, загальновідомим фактом є те, що інсталяційна система для унітазів являє собою спеціальну конструкцію, що складається з металевої рами, до якої прикріплений змивний бачок, які у подальшому монтуються (скриваються) у стіну і створюють "невидимий" тримач для унітазу.

Це означає, що інсталяційна система є своєрідним прогресивним та удосконаленим сантехнічним обладнанням унітазу, основною ознакою якого, є наявність у даному виробі пластикового змивного бачка.

Дослідивши змістову класифікацію товарних позицій 3922 та 7324, суд першої дійшов правильного висновку, що переважна наявність ознак ввізного товару Позивача, виходячи із його основних властивостей, слід класифікувати саме за кодом .

При митному оформлені товарів Позивача контролюючим органом було виявлено розбіжності у кодах товару № 2 та № 7, зокрема їх відмінність у декларації Позивача та товаросупровідних документах.

З матеріалів справи вбачається, що згідно умов укладено Позивачем контракту із Canakcilar Seremik Ve Tic. A.S., на кожне найменування товару Продавець надає покупцю відповідний код згідно Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів (HS), та несе відповідальність за достовірність наданої інформації.

При цьому, як убачається із наявних у матеріалах справи доказів, зокрема: інвойсу від 05.10.2018 року № CHN461А, прайс-листа від 03.07.2018 року та митної декларації країни відправлення від 08.10.2018 року № 18341300ЕХ648553, кодом товарів № 2 та № 7, які ввозились Позивачем на територію України на підставі митної декларації від 17.10.2018 року № UA125250/2018/810911, продавець зазначив саме 12, а не - .

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що заявляючи товари до митного оформлення, Позивачем помилково визначено код товару, у зв`язку із чим, рішення Київської митниці ДФС від 18.10.2018 року № КТ-UA-2018 є правомірним та прийнятим на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання Позивача на практику апеляційного суду оскільки відповідно до норм ст. 7 КАС України рішення суду апеляційної інстанції та наведені в них правові висновки не є джерелами права та не є обов`язковими для врахування судами при вирішенні інших спорів.

Також, безпідставними є посилання Позивача на позицію Шостого апеляційного адміністративного суду у справі № 810/3937/17 (постанова від 29.10.2018 року), оскільки відповідно до норм КАС України рішення суду апеляційної інстанції та наведені в них правові висновки не є джерелами права та не є обов`язковими для врахування судами при вирішенні інших спорів.

Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та дійшов висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕПІЦЕНТР К", викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕПІЦЕНТР К" залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 травня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Ю.А. Ісаєнко

І.О. Лічевецький

Повний текст складено 15.10.2019 року.