Справа № 727/8908/19
Суддя: Слободян Г. М.
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/8908/19
Провадження № 2-а/727/220/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 року Шевченківський районний суд м. Чернівців в складі:

Головуючого судді Слободян Г.М.

за участю секретаря судових засідань Ільчук М.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м.Чернівці справу адміністративного судочинства за позовною заявою ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Летичівського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції Пасічник Олександра Станіславовича (місце знаходження: 31501 м.Летичів Хмельницької області вул.Івана Франка, 20) про визнання протиправною та скасування постанови серія ДП18 №381330 від 09.08.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності, - ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до відповідача інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Летичівського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції Пасічник О.С. про визнання протиправною та скасування постанови серія ДП18 №381330 від 09.08.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 09.08.2019 року інспектором сектору реагування патрульної поліції №3 Летичівського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області старшим лейтенантом поліції Пасічник О.С. відносно нього винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ДП18 №381330 від 09.08.2019 року, відповідно до якої на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке полягає в порушенні ним п.8.4 Правил дорожнього руху, зокрема: здійснив обгін транспортного засобу в зоні дії знаку 3.25 «Обгін заборонено». Правил дорожнього руху він не порушував, обгін транспортного засобу в зоні дії знаку 3.25 «Обгін заборонено» не здійснював. Вважає постанову інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Летичівського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції Пасічник О.С. незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки постанова винесена із порушенням вимог чинного законодавства, не відповідає дійсним обставинам справи, а дії інспектора поліції при винесенні постанови були незаконними та такими, що грубо порушили його права. Посилаючись на норми законодавства просить адміністративний позов задовольнити; визнати дії інспектора та постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ДП18 №381330 від 09.08.2019 року протиправними та скасувати.

Рух справи.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 27.08.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у відповідності до ст. 263 КАС України. Відповідачу надано строк для подання відзиву на позов з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі, адміністративного позову з додатками та судову повістку відповідачу направлено поштовим зв`язком. У відповідності із ст.ст.257-263 КАС України, розгляд справи проведено у порядку спрощеного провадження.

Згідно ст.262 ч.5 КАС України розгляд справи в порядку спрощеного провадження проводився в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач інспектор сектору реагування патрульної поліції №3 Летичівського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області старший лейтенант поліції Пасічник О.С. до суду відзив в строк визначений судом не подав, в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив, від останнього до суду поступила письмова заява з клопотанням справу розглянутив його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Відповідач інспектор сектору реагування патрульної поліції №3 Летичівського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області старший лейтенант поліції Пасічник О.С. в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З"ясовані обставини справ в засіданні, перевірка їх доказами, висновки суду.

В силу ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП18 №381330 від 09.08.2019 року, інспектором сектору реагування патрульної поліції №3 Летичівського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції Пасічник О.С. складено постанову про те, що 09.08.2019 року о 18.00 год. керуючи автомобілем Хонда СR-V реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням позивача ОСОБА_1 , по автодорозі Стрий-Знамянка 320 км + 400 м здійснив обгін транспортного засобу в зоні дії знаку 3.25 «Обгін заборонено», чим порушив п.8.4 Правил дорожнього руху (а.с.6).

У відповідності до посвідчення водія, позивач ОСОБА_1 має право водіння транпортними засобами, та є власником транспортного засобу Хонда СR-V реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.9).

Як передбачено ст.3 ч.1 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 19 ч. 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 2 ч.1 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст.18 ч.1 п.1-2 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ст.287 ч.1 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

За ч. 3 ст. 288 КУпАП оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 222 КпАП України, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху. Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Виносячи оскаржувану постанову, відповідач повинен був дотримуватись вимог статей 251, 254, 283 КУпАП і прийняти повне, законне і обґрунтоване рішення (постанову), зміст якого не викликав би сумніву у його достовірності, неупередженості, добросовісності та розсудливості.

Однак, процес розгляду справи не відповідав вимогам ст. 279 КУпАП, обставини передбачені ст.280 КУпАП не з`ясовувалися, не враховано те, що позивач вину не визнав, заявив клопотання про бажання скористатися правовою допомогою, в задоволенні якого йому було відмовлено.

У відповідності до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі порушення Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 222 ч. 2 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У відповідності до п. 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими.

У відповідності до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Верховний Суд України в п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення в транспорті», акцентував увагу на тому, що зміст постанови в справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати вимогам, встановленими статтями 283, 284 КпАП України, зокрема, в постанові необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Згідно з ст. 14 ч. 5 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 72 ч. 1, 2 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Позивачем заперечується факт порушення ним 09.08.2019 року вимог п.8.4 Правил дорожнього руху України, відповідальність за які передбачена ст. 122 ч. 1 КУпАП.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказано мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Статтями 245-246 КУпАП України встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

Відповідно до ст. 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст.77 ч.ч.1, 2, 5 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Також суд враховує, що оскаржувана постанова у відповідності до вимог ст.283 ч.3 КУпАП не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис події проступку, відповідачем до матеріалів справи не надано належних доказів, зокрема, відеозапис, з співставленням з дорожніми знаками, які свідчать про порушення позивача ОСОБА_1 вимог п.8.4 Правил дорожнього руху на вказаному у постанові відрізку ділянки автодороги Стрий-Знамянка 320 км + 400 м.

Таким чином, відповідачем належним чином не задокументовано факт порушення позивачем Правил дорожнього руху України, а надана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ДП18 №381330 від 09.08.2019 року не є належними та допустимими доказами вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, через що висновки про описані обставини в постанові не засновані на жодному з доказів, джерела яких перелічені в ст.251 КУпАП.

Не надано відповідачем будь-яких належних та достатніх доказів на спростування викладених в позовній заяви обставин та правомірності винесення оскаржуваної постанови і під час розгляду справи в суді.

Позиція сторін має бути визначеною юридично і доведеною безспірними доказами, якими в даній справі є конкретні документи та матеріали.

В зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення та правомірності винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ДП18 №381330 від 09.08.2019 року, якою інспектором сектору реагування патрульної поліції №3 Летичівського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області старшим лейтенантом поліції Пасічник О.С. складено постанову про те, що 09.08.2019 року о 18.00 год. керуючи автомобілем Хонда СR-V реєстраційний номер НОМЕР_1 , позивач ОСОБА_1 , по автодорозі Стрий-Знамянка 320 км + 400 м здійснив обгін транспортного засобу в зоні дії знаку 3.25 «Обгін заборонено», чим порушив п.8.4 Правил дорожнього руху, а тому, позовні вимоги позивача ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню, дії інспектора та винесену постанову слід визнати протиправними та оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ДП18 №381330 від 09.08.2019 року - слід скасувати у відповідності до п.3 ст.286 ч.3 КАС України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.2, 7, 122, 222, 251, 254, 257, 258, 262, 263, 279, 280, 283, 286, 287 КпАП України, ст.ст. 1, 2, 3, 8, 9, 19, 20, 22, 72, 77, 132, 134, 139, 243, 244, 246, 257-263, 271, КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Летичівського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції Пасічник Олександра Станіславовича про визнання протиправною та скасування постанови серія ДП18 №381330 від 09.08.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ДП18 №381330 від 09.08.2019 року, про накладення адміністративного стягнення за ст.122 ч.1 КУпАП на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. за ст.122 ч.1 КУпАП та провадження по справі закрити.

В іншій частині заявлених вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні рішення в той же строк з дня отримання копії рішення.

Повний текст судового рішення складено 10.09.2019 року.

Суддя Слободян Г.М.