Справа № 540/1899/19
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
УХВАЛА

16 жовтня 2019 р. м. ХерсонСправа № 540/1899/19

Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Войтовича І.І., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження заяву позивача про забезпечення адміністративного позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання документальної позапланової перевірки незаконною та скасування податкових повідомлень-рішень, податкових вимог та рішення про опис майна у податкову заставу,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, у якому просить:

1.1.Визнати документальну позапланову невиїзну перевірку проведену Головним управлінням державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, за результатами якої складено акт за №603/21-22-13-04/ від 18 жовтня 2018 року "Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015р. по 22.12.2016р., правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 20.06.2013 р. по 22.12.2016р. фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )" - неправомірною;

1.2.Скасувати податкове повідомлення-рішення № від 20.03.2019р. за порушення п. 177.2 ст.177 Податкового кодексу України в редакції Закону від 02.12.2010р. №2755-УІ (зі змінами та доповненнями), яким застосовано штрафні санкції у розмірі 25% на суму 475 827,71 грн.;

1.3.Скасувати податкове повідомлення-рішення № від 20.03.2019р. за порушення п.293.8 ст.293 Податкового кодексу України в редакції Закону від 02.12.2010р. №2755-УІ (зі змінами та доповненнями), яким застосовано штрафні санкції у розмірі 25% на суму 75 386,81 грн.;

1.4.Скасувати податкове повідомлення-рішення № від 20.03.2019р. за порушення ст.44 Податкового кодексу України в редакції Закону від 02.12.2010р. №2755-VI (зі змінами та доповненнями), яким застосовано штраф в розмірі 510,0 грн.;

1.5. Скасувати податкове повідомлення-рішення № від 20.03.2019р. за порушення п. 177.2 ст.177, підп.. 1.2 п.16 прим.1 Розділу XIV Податкового кодексу України в редакції Закону від 02.12.2010р. №2755-УІ (зі змінами та доповненнями), яким застосовано штрафні санкції у розмірі 25% на суму 35 698,50 грн.;

1.6. Скасувати рішення № від 20.03.2019р. про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 64 525,29 грн.

1.7. Скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф- від 20.03.2019р. недоїмки з єдиного внеску в сумі 64 525,29 грн.;

1.8.Скасувати рішення № від 20.03.2019р. про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" в сумі 170,00 грн.

1.9. Скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-61656-52 від 04 червня 2019 року про сплату суми боргу з єдиного соціального внеску в сумі 83 909,26 грн., яка складається з недоїмки єдиного соціального внеску в розмірі 64 525,29 грн. та суми штрафу в розмірі 19 527,59 грн.;

1.10. Скасувати податкову вимогу №3294-17 від 10.06.2019р. по сплаті податкового боргу (включаючи основний платіж, штрафні санкції та пеню) з податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування за 2015р. в сумі З 949 019,59 грн., військового збору в сумі 296 232,98 грн., єдиного податку з фізичних осіб в сумі 625 569,39 грн., всього на суму - 4 870 821,96 грн.;

1.11 Скасувати рішення №3294-17 про опис майна у податкову заставу.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 16.09.2019 відкрито провадження у справі №540/1899/19 та вирішено її розгляд здійснювати за правилами загального позовного провадження.

16.10.2019 представником позивача подано до суду клопотання про забезпечення позову у справі № 540/1899/19.

Так, представник позивача просить суд забезпечити позов, зокрема шляхом зупинення дії вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 04.06.2019 №Ф-61656-52-У, виданої Головним управлінням Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №540/1899/19.

В обґрунтування вказаного клопотання представник позивача вказав, що 18.08.2019 позивачу стало відомо про те, що постановою державного виконавця Бериславського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Маринком В.С. відкрито виконавче провадження №59835404 про примусове виконання вимоги по сплаті боргу (недоїмки) №Ф-61656-52-У в сумі 19527,59 грн., виданої Головним управлінням Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі 04.06.2019, яка є предметом оскарження у даній справі.

Представник позивача зауважує, що між сторонами є спір щодо правомірності винесення відповідачем вимоги по сплаті боргу (недоїмки) №Ф-61656-52-У в сумі 19527,59 грн. У зв`язку з чим, не погоджуючись з даною вимогою, позивач, у встановлений законодавством строк, оскаржив її в судовому порядку. Таким чином, податковий борг вважається не узгодженим.

Представник позивача просить дане клопотання задовольнити, оскільки податкова вимога вже звернута відповідачем до примусового виконання та Бериславським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області відкрито виконавче провадження №59835404 про примусове виконання вимоги по сплаті боргу (недоїмки) №Ф-61656-52-У в сумі 19527,59 грн., та відповідно державним виконавцем розпочато примусове виконання вимоги, що призводить до порушення прав та інтересів позивача.

Відповідно до статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

При вирішенні питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд виходить з наступного.

Згідно з частиною першою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Також суд має враховувати співмірність вимог заяви про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Водночас, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Окрім зазначеного вище, суд звертає увагу на роз`яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» та Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 №2 «Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ», при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, обов`язковою умовою для застосування судом заходів забезпечення позову є наявність хоча б однієї з таких обставин: очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; доведення позивачем того, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку про повне задоволення заяви про забезпечення позову. Суд зазначає, що в даному випадку забезпечення позову є превентивним заходом щодо порушення прав позивача.

Як вбачається з матеріалів справи вимоги клопотання представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову обґрунтовані тим, що на підставі оскаржуваної вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 04.06.2019 №Ф-61656-52-У, виданої Головним управлінням Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, державною виконавчою службою буде здійснено стягнення податкового боргу з позивача, який є не узгодженим, відповідно до норм податкового законодавства.

Разом із тим, задоволення заяви про забезпечення позову для відповідача не несе будь-яких негативних наслідків, не покладає на відповідача додаткових обтяжень, а утримання від вчинення зазначених у заяві про забезпечення позову дій не має невідворотній характер.

У той час, як відмова у задоволенні заяви про забезпечення позову в даному випадку призведе до того, що захист прав, свобод та інтересів позивача стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Відповідно до вимог пункту 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. Суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Згідно Рекомендації N R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи 13 вересня 1989 року рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд звертає увагу на те, що позивачем доведено реальність ускладнення виконання рішення суду у випадку задоволення судом позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання документальної позапланової перевірки незаконною та скасування податкових повідомлень-рішень, податкових вимог та рішення про опис майна у податкову заставу, а також загрози для своїх прав та інтересів, що полягає у зверненні стягнення відповідно до оспорюваної вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 04.06.2019 №Ф-61656-52-У Головного управління ДФС в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі та понесенні позивачем матеріальних витрат.

Даний висновок суду ґрунтується на тому, що на підставі оскаржуваної вимоги відповідача, державним виконавцем до позивача може бути передчасно застосовані заходи примусового виконання рішень, тобто до надання судом оцінки законності виконавчого документу, який оскаржується по даній справі.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову про зупинення дії вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 04.06.2019 №Ф-61656-52-У, виданої Головним управлінням Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №540/1899/19.

Керуючись статтями 150-157, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ухвалив:

Клопотання представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову - задовольнити.

зупинити дію вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 04.06.2019 №Ф-61656-52-У, виданої Головним управлінням Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №540/1899/19.

Копії ухвали направити сторонам (їх представникам).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня її проголошення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Войтович І.І.