Справа № 360/4457/19
Суддя: О.В. Захарова
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

16 жовтня 2019 року СєвєродонецькСправа № 360/4457/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Захарова О.В., перевіривши матеріали скарги ОСОБА_1 до старшого державного виконавця Первомайського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Лисенко Яни Леонідівни про визнання дій та бездіяльності, такими що порушили права, визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, скасування постанови від 30.08.2019 про арешт коштів боржника,

ВСТАНОВИВ:

11 жовтня 2019 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла скарга ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) до старшого державного виконавця Первомайського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Лисенко Яни Леонідівни, в якій ОСОБА_1 просить:

1) визнати дії та бездіяльність державного виконавця Первомайського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Лисенко Я.Л. такими, що порушили її права, встановлені статтями 19, 74 ЗУ «Про виконавче провадження», її права і свободи, встановлені статтями 3, 32, 46 Конституції, завдали моральної та матеріальної шкоди;

2) визнати судом виконавчий документ № 360/3355/18 від 03.04.2019, виданий Луганським окружним адміністративним судом таким, що не підлягає виконанню;

3) скасувати постанову старшого державного виконавця Первомайського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Лисенко Яни Леонідівни від 30.08.2019 про арешт коштів боржника.

Пунктом 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 269 КАС України у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 283, 285 - 289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, визначені статтею 287 КАС України, частиною першою якої визначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Тобто, у разі оскарження рішень або дій державного виконавця (як в даному випадку) учасник виконавчого провадження може звернутись до адміністративного суду із позовною заявою.

ОСОБА_1 всупереч вищезазначених норм КАС України подано до суду скаргу на рішення, дії та бездіяльність старшого державного виконавця Первомайського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Лисенко Яни Леонідівни.

Разом з тим КАС України не передбачено такої форми звернення до адміністративного суду, як звернення зі скаргою.

Таким чином, ОСОБА_1 не додержано форми звернення до адміністративного суду.

Вимоги до змісту та форми позовної заяви визначені статтею 160 КАС України.

Відповідно до пунктів 2, 4, 5, 8, 11 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються:

- повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти;

- зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

- перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

- власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Так ОСОБА_1 у порушення пункту 2 частини п`ятої статті 160 КАС України не повністю зазначені свої ідентифікаційні данні, а саме: не вказано відносно зазначеної адреси, чи то є місце проживання чи перебування; поштовий індекс; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу).

Крім того, слід зазначити, що ОСОБА_1 свої вимоги звернено до старшого державного виконавця Первомайського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Лисенко Яни Леонідівни. Тобто, по суті ОСОБА_1 вважає державного виконавця відповідачем.

Разом з тим, частиною третьою статті 287 КАС України, встановлено, що відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.

Згідно із статтею 6 Закону України від 02 червня 2016 року № 1403-VIII «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» систему органів примусового виконання рішень становлять:

1) Міністерство юстиції України;

2) органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Пунктом 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2832/5), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 № 489/20802, визначено, що органами державної виконавчої служби є:

Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до якого входить відділ примусового виконання рішень;

управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - управління державної виконавчої служби), до складу яких входять відділи примусового виконання рішень;

районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних територіальних управлінь юстиції (далі - відділи державної виконавчої служби).

Отже з системного аналізу вищевикладеного слідує, що в даній категорії справ відповідачами можуть бути лише перераховані органи державної виконавчої служби і наведений перелік органів державної виконавчої служби є вичерпним.

З огляду матеріалів скарги вбачається, що позивачем оскаржується постанова про арешт коштів боржника винесена в рамкаї виконавчого провадження № 58951244.

Згідно з інформації, зазначеної в Автоматизованій системі виконавчого провадження відносно виконавчого провадження № 58951244, та матеріалів, доданих ОСОБА_1 до скарги, вбачається, що станом на 16 жовтня 2019 року державним виконавцем Первомайського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області передано, а державним виконавцем Сватівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області прийнято до виконання виконавче провадження №58951244.

Тобто виконавче провадження № 58951244 перебуває на виконання у Сватівському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області.

Таким чином, відповідачем за вимогами ОСОБА_1 має бути саме Сватівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області.

Також у позовній заяві всупереч пункту 11 частини п`ятої статті 160 КАС України відсутнє власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 14 цієї частини та стягнення з відповідача суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частини першої статті 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Згідно з пунктом 3 та пунктом 4 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову, суд може прийняти рішення про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень, визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною, зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з частиною другою статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В рамках адміністративного судочинства:

дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;

рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

Верховний Суд України у постанові від 24 листопада 2015 року по справі № П/800/259/15 (21-3538а15) зазначив, що сама по собі бездіяльність - це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити. Тобто бездіяльність не має чітко окреслених часових меж, а саме явище бездіяльності є триваючим (реєстраційний № рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 54398764).

З аналізу вищевикладеного слідує, що права, свободи або законні інтереси особи за певний період можуть бути порушені дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, під якими розуміється певна форма поведінки. Певний проміжок часу суб`єктом владних повноважень не може бути вчинено певні дії та одночасно за той же проміжок часу допущено бездіяльність.

Суд зазначає, що під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має бути сформульований максимально чітко і зрозуміло. На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

ОСОБА_1 в скарзі сформовано три вимоги, а саме:

1) визнати дії та бездіяльність державного виконавця Первомайського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Лисенко Я.Л. такими, що порушили її права, встановлені статтями 19, 74 ЗУ «Про виконавче провадження», її права і свободи, встановлені статтями 3, 32, 46 Конституції, завдали моральної та матеріальної шкоди;

2) визнати судом виконавчий документ № 360/3355/18 від 03.04.2019, виданий Луганським окружним адміністративним судом таким, що не підлягає виконанню;

3) скасувати постанову старшого державного виконавця Первомайського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Лисенко Яни Леонідівни від 30.08.2019 про арешт коштів боржника.

З огляду на виклад ОСОБА_1 вимог, вбачається, що у вимозі, викладеної в пункті 1 скарги, заявник звертає до суду прохання визнати протиправними одночасно і дії, і бездіяльності державного виконавця, тобто вимога позивача не конкретизована, що є неприпустимим, а також зазначена вимога не відповідає критеріям та вимогам КАС України щодо повноважень адміністративного суду, які він може вчинити при вирішенні справи.

Позовні вимоги позивача у відповідності до вимог статті 160 КАС України мають бути викладені максимально чітко та зрозуміло з метою їх належного та всебічного розгляду. Зрозуміле та чітке викладення вимог сприяє всебічній оцінці, викладених у позовній заяві фактів, та наданні максимально чіткого оцінювання обставин справи та винесення законного і обґрунтовано рішення за результатами оцінки дій або бездіяльності відповідача.

Тому ОСОБА_1 слід конкретизувати зазначену вимогу, визначивши, чим ж все таки діями чи бездіяльністю державного виконавця порушено її права, та в чому саме полягала бездіяльність або в чому виразилися такі дії.

Стосовно вимоги, зазначеної в пункті 2 про визнання судом виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, суд звертає увагу позивача, що нормами КАС України передбачено окремий порядок для вирішення такого процесуального питання, який визначається статтею 374 КАС України.

Тому в даному випадку позивачем підмінено окремий порядок, передбачений КАС України, та викладено по суті заяву про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, як позовну вимогу, що є неприпустимим.

Щодо вимоги, заявленої в пункті 3 скарги, про скасування постанови від 30.08.2019 про арешт коштів боржника.

Згідно з даними Автоматизованої системи виконавчого провадження про виконавче провадження № 58951244 вбачається, що 30 вересня 2019 року державним виконавцем винесено постанову про знаття арешту з коштів.

Тобто дія постанови від 30.08.2019 про арешт коштів боржника за оскарженням якої звертається ОСОБА_1 скасована.

З аналізу викладеного слідує, що позивач під час звернення до суду з позовом про визнання протиправним та скасування акту індивідуальної дії, повинен обґрунтувати свою належність до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт індивідуальної дії.

При цьому, в рамках звернення до суду ОСОБА_1 повинна пояснити, які правові наслідки безпосередньо для неї породжує постанова від 30.08.2019 про арешт коштів боржника, та яким чином вона впливає на її права та обов`язки в призмі того, що така постанова вичерпала свою дію внаслідок винесення постанови від 30.09.2019 про зняття арешту з коштів, навести обґрунтування підстав та порядку, в тому числі передбачених законом, для скасування судом постанови від 30.08.2019 про арешт коштів, яка по суті вже є скасованою.

Отже, з огляду на вищевикладене, ОСОБА_1 слід викласти своє звернення до суду у формі позовної заяви, складеної із дотриманням вимог статті 160 КАС України, зазначивши відомості про відповідача - Сватівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області, сформулювавши зміст позовних вимог відповідно до критеріїв та вимог КАС України, з урахуванням норм статей 5, 245 КАС України, в тому числі зазначивши нормативне обґрунтування підстав звернення з адміністративним позовом про скасування вже скасованої постанови про накладення арешту на кошти боржника.

Згідно із частиною четвертою статті 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Частинами першою, другою статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Письмовими доказами відповідно до частини першої статті 94 КАС України є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно з частинами другою, четвертою, п`ятою статті 94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до вимог пунктів 5.26, 5.27 Національного стандарту України Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 року № 55, відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії. Підпис відповідальної особи на документі засвідчують відбитком печатки організації. Згідно з пунктом 4.5 ДСТУ 4163-2003 у документах, що їх оформлюють на двох і більше сторінках, реквізити 26 - відбиток печатки, 27 - відмітка про засвідчення копії проставляють після тексту (21).

Всупереч зазначених вимог КАС України позивачем до заяви як письмові докази додані копії документів не засвідчені належним чином.

Для усунення вказаного недоліку позовної заяви позивачу необхідно надати разом із позовною заявою письмові докази у належним чином засвідчених копіях, а саме: з відміткою про засвідчення, яка складається зі слів «Згідно з оригіналом», особистого підпису позивача як особи, яка засвідчує копію, його ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії документа, а також надати належним чином засвідчені копії документів позивача: паспорту позивача громадянина України та довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру.

Також, потрібно надати копію приведеної у відповідність із вимогами КАС України позовної заяви та належним чином засвічені копії доданих до скарги документів для вручення відповідачу.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна заява подана без додержання вимог статей 160, 161 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки вищевказані обставини перешкоджають відкриттю провадження у справі, позовна заява ОСОБА_1 належить залишенню без руху з встановленням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. ст. 121, 160, 161, 169, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 до старшого державного виконавця Первомайського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Лисенко Яни Леонідівни про визнання дій та без діяльності, такими що порушили права, визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, скасування постанови від 30.08.2019 про арешт коштів боржника, залишити без руху.

Позивачу протягом 5 (п`яти) календарних днів з дня отримання даної ухвали надати суду:

- позовну заяву, оформлену з дотриманням вимог статей 160, 161 КАС України, та її копію для вручення відповідачу;

- власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- належним чином засвідчені копії письмових доказів (документів), доданих до скарги, для приєднання до справи та вручення відповідачу;

- належним чином засвідчені копії паспорту позивача громадянина України, довідки про присвоєння ідентифікаційного коду.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена.

СуддяО.В. Захарова