Справа № 756/17423/17
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

16 жовтня 2019 року № 756/17423/17

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві
прозобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Оболонського районного суду міста Києва з адміністративним позовом до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов`язання вчинити дії щодо здійснення перерахунку пенсії за віком відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» у зв`язку з підвищенням заробітної плати державним службовцям відповідно до довідки від 21.11.2017 № 03-16486/206.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 30.01.2018 позовну заяву передано на розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач має право на перерахунок пенсії державного службовця, оскільки постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 з 01.12.2015 встановлені нові розміри посадових окладів працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери, у зв`язку з чим відповідачем безпідставно відмовлено у перерахунку пенсії.

Відповідачем через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову, оскільки у позовній заяві позивач посилається на правові норми, які втратили чинність, тоді як чинним законодавством не передбачено перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати державним службовцям.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 є пенсіонером та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві, як одержувач пенсії за віком, яка була призначена відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII у розмірі 80% від сум заробітку працюючого державного службовця.

Позивач звернулась до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві з заявою від 28.11.2017 про перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати державним службовцям відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013, від 06.04.2016 № 292, до якої було додано довідку Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 21.11.2017 № 03-16486/206.

Зазначеною довідкою підтверджено, що позивач справді працювала в Державної служби України з надзвичайних ситуацій на посаді головного спеціаліста, а заробітна плата за посадою, з якої призначено пенсію, станом на 30.11.2016 становить 9 427,50 гривень.

Листом від 12.12.2017 № 70666/06 Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України у м. Києві відмовило позивачу у перерахунку пенсії, оскільки чинним законодавством не передбачено перерахунку пенсії державного службовця у зв`язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців відповідної посади.

Позивач, вважаючи, що дії відповідача є протиправними та такими, що звужують його конституційні права, звернулась з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною першою статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01.05.2016 визначалися Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ.

Відповідно до статті 37-1 зазначеного Закону у редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв`язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

У подальшому, до зазначеної статті було внесено зміни, у зв`язку з чим зміст викладено у наступній редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

Умови та порядок перерахунку пенсій державним службовцям були визначені постановою Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000, зокрема у пунктах 4 та 5, за змістом яких підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця було передумовою для перерахунку пенсії.

Надалі, постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", якою підвищено розміри заробітку працюючих державних службовців та яка відповідно до її пункту 6 застосовується з 01.12.2015р., пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України № 865 виключено, а пункт 5 викладено в такій редакції: "форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики".

Таким чином, положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, постанова Кабінету Міністрів України № 1013 не містить.

Отже, з 01.12.2015 по 01.05.2016 чинне законодавство, яке регламентувало пенсійне забезпечення державних службовців, підвищення розміру заробітку працюючих державних службовців не визначало як підставу для перерахунку пенсій, призначених за статтею 37 Закону № 3723-ХІІ. При цьому, чинна у зазначений період редакція статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ не визначала передумов перерахунку пенсій, а лише відносила вирішення такого питання до компетенції Кабінету Міністрів України.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 29.08.2018 по справі № 555/2183/16-а.

Крім того, з 01.05.2016 набув чинності Закон України від 10.12.2015 № 889-VIII "Про державну службу" у зв`язку з чим положення Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII "Про державну службу" частково втратили чинність, у тому числі норми статті 37-1.

Натомість, у статті 90 Закону № 889-VIII закріплено правило, за яким пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям.

Посилання позивача на порушення статті 22 Конституції України у зв`язку зі зміною правового регулювання спірних правовідносин є безпідставними, адже ні Закон № 76-VIII, яким, зокрема, статтю 37-1 Закону № 3723-ХІІ викладено у новій редакції, ні стаття 90 Закону № 889-VIII, не визнані неконституційними Конституційним Судом України, який до того ж у рішенні від 26.12.2011 № 20-рп/2011 вказав, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Відповідно до статті 58 Конституції України, на яку також посилається позивач, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у рішенні від 09.02.1999 № 1-рп/99 зазначив, що за загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, а закріплений у статті 58 Конституції України принцип треба розуміти так, що дія нормативно-правового акту починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події застосовується той закон, під час дії якого вони настали або мали місце.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 03.06.2014 у справі "Великода проти України" суд дійшов висновку про відсутність втручання у право заявниці на мирне володіння майном внаслідок внесення змін до законодавства щодо зменшення розміру соціальних виплат за відсутності доказів того, що ці зміни внесені не у відповідності до законної процедури.

Суд дійшов висновку, що станом на момент звернення позивача до органу Пенсійного фонду України, норми законодавства, які передбачали можливість перерахунку пенсії державного службовця у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, втратили чинність. А відтак, відповідачем правомірно відмовлено позивачу у перерахунку пенсії державного службовця.

З огляду на зазначене, керуючись статтями 241, 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) про зобов`язання вчинити дії - відмовити повністю.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.П. Огурцов