Справа № 620/2388/19
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

10 жовтня 2019 року м. Чернігів Справа № 620/2388/19

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бородавкіної С.В.,

за участі секретаря - Гайдука С.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Тимошенка О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування наказу,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) 08.08.2019 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (далі - ГУНП в Чернігівській області), у якому просить визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 27.06.2019 №1242 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейських ІТТ №6 (м. Сновськ) ГУНП в Чернігівській області» в частині застосування до нього дисциплінарного стягнення - догани.

Ухвалою судді від 15.08.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник відповідача у судовому засіданні 01.10.2019 заявив клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, мотивоване тим, що зі спірним наказом позивач ознайомився 27.06.2019, що свідчить про пропущення ОСОБА_1 строків звернення до суду, встановлених статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

У зв`язку з наведеним, розгляд справи було відкладено для надання позивачем пояснень щодо строків звернення до суду.

У судовому засіданні 10.10.2019 позивач зазначив, що не вважає строк на звернення до суду пропущеним, оскільки зі спірним наказом він ознайомився 08.07.2019. Також просить суд не приймати до уваги надану ГУНП в Чернігівській області копію спірного наказу від 27.06.2019 №1242, з його підписом про ознайомлення, датованим 27.06.2019 (а.с. 69-70), оскільки позивач підписався у ньому помилково.

Представник відповідача у судовому засіданні 10.10.2019 клопотання про залишення позовної заяви без розгляду підтримав та просив його задовольнити.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 належить залишити без розгляду, виходячи з такого.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно із частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно із частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Суд наголошує, що інститут строків у судовому процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом встановленого законодавством строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

В судовому засіданні представником відповідача, на виконання ухвали суду, надано копію спірного наказу від 27.06.2019 №1242, із якої вбачається, що позивач особисто був ознайомлений зі змістом наказу 27.06.2019, що підтверджується підписом (а.с. 69-70).

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив, що наявний у наказі підпис про ознайомлення поставлений ним особисто, однак помилково.

Таким чином, ОСОБА_1 знав про притягнення наказом ГУНП в Чернігівській області від 27.06.2019 №1242 до дисциплінарної відповідальності та, відповідно, про порушення своїх прав та інтересів ще з 27.06.2019, що спростовує викладені позивачем у позові доводи. Однак, адміністративний позов до суду було подано лише 08.08.2019, що підтверджується відбитком штампу на конверті.

ОСОБА_1 до суду надано наказ від 27.06.2019 №1242 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейських ГУНП області» (а.с. 82-83), який містить відмітку про незгоду позивача з висновками службового розслідування та самим наказом, засвідчену підписом ОСОБА_1 та датовану 08.07.2019.

У свою чергу, судом встановлено, що 08.07.2019 УКЗ ГУНП в Чернігівській області здійснено реалізацію пункту 5 спірного наказу від 27.06.2019 №1242, під час якої позивач поставив вищевказану відмітку та поставив підпис.

Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що ще 27.06.2019 Центром забезпечення ГУНП в Чернігівській області позивача було ознайомлено зі спірним наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності від 27.06.2019 №1242 на виконання пункту 4 наказу.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що, не погоджуючись зі спірним наказом, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості подати обґрунтований позов до суду в межах строків, встановлених чинним законодавством України.

Таким чином, вищенаведене свідчить про пропущення позивачем строку звернення до адміністративного суду, встановленого частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України. Документів, які свідчили б про наявність обґрунтованих причин, що перешкоджали ОСОБА_1 звернутися за захистом порушених прав у строки встановлені законом, також немає.

Доводи позивача, як на підставу для поновлення строку звернення до суду, що він помилково поставив підпис про ознайомлення зі спірним наказом 27.06.2019, суд вважає необґрунтованими, оскільки наведене не спростовує факту обізнаності ОСОБА_1 про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Суд звертає увагу, що дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій та сприяє юридичній визначеності у публічно-правових відносинах. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії" зазначив, то заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Скорочення строків здійснення окремих процесуальних дій не звужує змісту та обсягу конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (абзац дев`ятий десятий підпункту 6.1 пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року N 17-рп/2011).

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, в порушення якої позивачем не надано належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строків звернення до суду.

Згідно із частиною третьою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Пунктом восьмим частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

З огляду на вказані обставини, враховуючи відсутність доказів в обґрунтування поважності пропуску позивачем строку звернення до суду, суд дійшов висновку, що позивачем пропущено встановлений статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України строк звернення до суду, а тому адміністративний позов ОСОБА_1 має бути залишений без розгляду.

Суд звертає увагу, що особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Керуючись статтями 122, 123, 240-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування наказу - залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана, з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII ''Перехідні положення'' Кодексу адміністративного судочинства України, до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст ухвали складено 16.10.2019.

Суддя С.В. Бородавкіна