Справа № 540/1482/19
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2019-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/1482/19
13 год. 00 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Морської Г.М.,

при секретарі: Кованій В.А.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Гордієнко Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до суду із адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - відповідач), у якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 11.06.2019 р. № 0-2103.

Ухвалою від 23.07.2019 р. у справі відкрите спрощене позовне провадження, судове засідання призначене на 19.08.2019 р.

Ухвалою від 19.08.2019 р. за клопотанням відповідача подальший розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, судове засідання замінене підготовчим, яке призначене на 11.10.2019 р.

Ухвалою від 11.10.2019р. за клопотанням відповідача у зв`язку із реорганізацією замінено Головне управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на Головне управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі.

Ухвалою від 11.10.2019р. закрите підготовче судове засідання та за клопотанням сторін розгляд справи по суті розпочатий в цей же день.

11.10.2019р. проголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем винесено спірне податкове повідомлення - рішення від 11.06.2019 року №0-2103, яким позивачу визначено податкове зобов`язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості 18010300» в сумі 17539,05 грн. Позивач не погоджується із вказаним податковим повідомленням - рішенням від 11.06.2019 року №0-2103 і вважає, що воно підлягає скасуванню. Рішенням XXI сесії VII скликання Генічеської міської ради Херсонської області №457 від 29 червня 2017 року «Про встановлення місцевих податків і зборів за 2018 рік» визначено ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних і юридичних осіб, в залежності від типів таких об`єктів нерухомості у відсотках до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування згідно з додатком №1 до цього рішення. Позивач стверджує, що податковий орган, при визначенні ОСОБА_2 податкового зобов`язання в сумі 17539,05 грн. з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, визначив зобов`язання, виходячи з 0,5 відсотків до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року за 1 кв. метр бази оподаткування, проте не врахував, що для гаража, який є у власності позивача, відсоткова ставка відносно мінімальної зарплати, відповідно до Рішення Генічеської міської ради від 29 червня 2017 року №457, становить 0,2%, а не 0,5%, як це визначено податковим органом, у зв`язку із чим земельний податок на об`єкт нерухомості - гараж, площею 252.9 кв. м., який належить скаржнику на праві власності, становить: (3723 грн. * 0.2%)*252,9 м2 - 1883,09 грн., який підлягає нарахуванню скаржнику та сплати нею.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач надіслав суду відзив на позовну заяву із якого слідує, що відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за фізичною особою-платником податків ОСОБА_2 як за власником рахувалась: нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1034,2 м2. Головним управлінням ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі здійснено розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та було винесено податкове повідомлення-рішення від 05.03.2019 р. №0-2103 про визначення суми податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 рік у сумі 19251,63 грн. Однак, Позивачем було подано до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі заяву від 07.06.2019 р. про здійснення перерахунку зобов`язання податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки з копією свідоцтва про право власності нерухомого майна. Під час розгляду скарги Головним управлінням ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі зроблено перерахунок та відкликано (скасовано) податкове повідомлення-рішення від 05.03.2019 р. №0-2103, у зв`язку з тим, що платник податків надав свідоцтво про право власності від 04.02.2011 р. на нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 942,20 м2. В результаті чого, було сформовано нове податкове повідомлення-рішення від 11.06.2019 р. №0-2103 про визначення суми податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 рік у сумі 17539,05 грн. (що є предметом спору в даній справі). Так як, позивач володіє нежитловою будівлею за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 942,20 м2 та з урахуванням встановленого рішення Генічеської міської ради від 29.06.2017 р. №457 було визначено контролюючим органом зобов`язання у сумі 17539,05 грн. (3723 грн.*0,5%)*942,2 м2.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечила проти задоволення позову із підстав, викладених у відзиві, просила суд відмовити в його задоволенні.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд зазначає наступне.

ОСОБА_2 є власником нежитлових будівель загальною площею 942,2 м. кВ., розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом на право власності ВРЕ 605702, виданим 04.02.2011р. приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Воєводіною Н.М. та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

Головним управлінням ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі здійснено позивачу розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та винесене податкове повідомлення-рішення від 05.03.2019 №0-2103 про визначення суми податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 рік у сумі 19251,63 грн.

Позивачем подано до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі заяву від 07.06.2019 р. про здійснення перерахунку зобов`язання податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки з копією свідоцтва про право власності нерухомого майна.

Під час розгляду скарги Головним управлінням ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі зроблено перерахунок та відкликано (скасовано) податкове повідомлення-рішення від 05.03.2019 р. №0-2103, у зв`язку з тим, що платник податків надав свідоцтво про право власності від 04.02.2011 р. на нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 942,20 м2.

Відповідно до п.п. 266.7.3 п.266.7 ст. 266 Податкового кодексу України, платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за місцем проживання (реєстрації) для проведення звірки даних щодо: об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку; розміру загальної площі об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку; права на користування пільгою із сплати податку; розміру ставки податку; нарахованої суми податку. У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, контролюючий орган за місцем проживання (реєстрації) платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

За результатом перегляду податковим органом сформовано нове податкове повідомлення-рішення від 11.06.2019 р. №0-2103 про визначення суми податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 рік у сумі 17539,05 гривень (що є предметом спору в даній справі).

Не погодившись із таким перерахунком, позивач звернувся до суду.

Статтею 67 Конституції України встановлено обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом з питань оподаткування, який встановлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України від 02.12.2010 року №2755-УІ (далі - ПК України).

Статтею 8 ПК України визначено, що в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов`язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом. До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

У відповідності до ст. 265 ПК України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.

Згідно пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Відповідно пп. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Згідно пп. 266.3.1 п. 266.3 ст. 266 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Відповідно пп. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 Податкового кодексу України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно до пп. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 Податкового кодексу України ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відс. розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Рішенням XXI сесії VII скликання Генічеської міської ради Херсонської області №457 від 29 червня 2017 року «Про встановлення місцевих податків і зборів за 2018 рік» визначено ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних і юридичних осіб, в залежності від типів таких об`єктів нерухомості у відсотках до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування згідно з додатком №1 до цього рішення.

Рішенням XXXI сесії VII скликання Генічеської міської ради Херсонської області №722 від 27 квітня 2018 року «Про внесення змін до рішення XXI сесії VII скликання від 29 червня 2017 року №457 «Про встановлення місцевих податків і зборів за 2018 рік» внесено певні зміни до рішення від 29.06.2017 року.

Сторони погодились, що загальна площа нежитлових будівель, належна позивачу, становить 942,0 м. кВ.

Відповідно до свідоцтва на право власності ВРЕ 605702, виданим 04.02.2011р. приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Воєводіною Н.М., що міститься в матеріалах справи та було надане позивачем до податкового органу зазначені нежитлові будівлі складаються із таких об`єктів: сарай літ."Б" площею 69,6 кв. м., гараж літ."В" площею 252,9 кв. м., майстерні із прибудовою літ."В1", "в1" площею 147,1 кв. м., кузня літ."Г" площею 25,9 кв. м., склад з прибудовою літ."Д", "д" площею 101,4 кв. м., котельня літ."в" площею 7,7 кв. м., сарай літ."І" площею 30,5 кв. м., сарай літ."З" площею 40 кв. м., навіс літ."О" площею 149 кв. м., сарай літ."Є" площею 51,8 кв. м., вбиральня літ."М" площею 3,5 кв. м., підвал літ."К" площею 45 кв. м., прохідна літ."Л" площею 17,8 кв. м.

Відповідач пояснив, що оскільки, позивач володіє нежитловою будівлею за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 942,20 м2 та з урахуванням встановленого рішення Генічеської міської ради від 29.06.2017 року №457 було визначено контролюючим органом зобов`язання у сумі 17539,05 гривень (3723 грн. х 0,5%) х 942,2 м2.

Позивач стверджує, що правомірним є визначення податку лише за гараж у розмірі 0.2 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування та 0,5 % за склад відповідно. Щодо решти об`єктів нерухомого майна ставка податку органом місцевого самоврядування не встановлена.

Надаючи оцінку позиціям сторін, суд зазначає наступне.

Відповідно до рішення Генічеської міської ради від 29.06.2017 року №457 визначено, що об`єкти нерухомого майна нежитлового призначення оподатковуються за наступними ставками, зокрема код 1252,9 «Склади та сховища інші» - 0,5% розміру мінімальної заробітної плати на 1 м. кВ., код 1242,1 «Гаражі наземні» 0.2%.

Відтак розмір податку за «Гаражі наземні» має становити: гараж літ."В" площею 252,9 кв. м. (3723 грн. х 0,2%) х 252,9 = 1883,09 грн.

Розмір податку за «Склади та сховища інші» має становити: сарай літ."Б" площею 69,6 кв. м., склад з прибудовою літ."Д", "д" площею 101,4 кв. м., сарай літ."І" площею 30,5 кв. м., сарай літ."З" площею 40 кв. м., навіс літ."О" площею 149 кв. м., сарай літ."Є" площею 51,8 кв. м. Загальна площа 442,3 м. кВ. (3723 грн. х 0,5%) х 442,3 = 8233,41 грн.

Суд відмічає, що ставки на такі об`єкти нерухомого майна як майстерні, кузня, котельня, вбиральня, підвал, прохідна у рішенні Генічеської міської ради від 29.06.2017 року №457 відсутні.

Разом із тим є код 1274 «Будівлі інші, не класифіковані раніше», проте для даного виду будівель не встановлені ставки податку, міститься позначка «Х», крім коду 1274,4 «Будівля лазень та пралень» та коду 1274,5 «Будівлі з облаштування населених пунктів».

За таких обставин, суд вважає безпідставним нарахування позивачці податку на нерухоме майно за ставками, не встановленими органом місцевого самоврядування, а обраного податковим органом довільно на власний розсуд.

Відтак, загальна сума податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що належить до сплати позивачу становить 1883,09 + 8233,41 = 10116,5 грн.

Отже суд частково задовольняє позов, скасовуючи спірне ППР в частині визначення зобов`язання у сумі 7422,55 грн. ( 17533,05 - 10116,5).

Частиною 3 статті 139 КАС України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 11.06.2019 року № 0-2103 в частині нарахованого грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості на суму 7422 (сім тисяч чотириста двісті дві) грн. 55 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1 ; АДРЕСА_2 ) судові витрати із сплати судового збору в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (; просп. Ушакова, 75, м.Херсон, 73026).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 17 жовтня 2019 р.

Суддя Морська Г.М.

кат. 111031101