Справа № 320/2450/19
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/2450/19 Суддя (судді) першої інстанції: Брагіна О.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Ісаєнко Ю.А., Собківа Я.М.

за участю секретаря Такаджі Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аніка»

на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 20 липня 2019 року

у справі №320/2450/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аніка»

до Києво-Святошинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області

про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Аніка» звернулося до суду з позовом до Києво-Святошинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, у якому просив суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення № 4929/10/10-13-11-02 від 11.10.2018;

- зобов`язати відповідача прийняти податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний (податковий) період календарний місяць вересень 2018 рік з введенням до інформаційних баз даних ДФС України відомостей поданих позивачем документів від 11.10.2018.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17 травня 2019 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Аніка» було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків - 10 днів з дня отримання позивачем ухвали.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20 липня 2019 року було повернуто позовну заяву позивачу на підставі пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України, у зв`язку з неусуненням недоліків позовної заяви, яку було залишено без руху.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу через порушення норм процесуального права з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідачем відзив (заперечення) на апеляційну скаргу подано не було.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги, просив скасувати рішення суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для відкриття у ній адміністративного провадження, посилаючись на порушення судом при винесенні рішення норм процесуального права.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала судді - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду справи до суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до пункту першого частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху у встановлений судом строк.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20 липня 2019 року було повернуто позовну заяву позивачу на підставі пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України, у зв`язку з неусуненням недоліків позовної заяви, яку було залишено без руху.

Колегія суддів в повній мірі не погоджується з даним висновком суду у зв`язку з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання та зазначає наступне.

Суд перевіряє позовну заяву на предмет дотримання вимог, встановлених КАС України, та у випадку недодержання позивачем таких вимог при подачі заяви суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначає спосіб усунення недоліків позовної заяви, і у випадку неусунення її недоліків позовна заява повертається позивачеві.

З матеріалів справи убачається, що позовну заяву було залишено без руху, оскільки позов не відповідає вимогам КАС України, зокрема як вказано судом першої інстанції, позивачем всупереч статті 160, 161 КАС України в частині зазначення належного відповідача та його реквізитів (код ЄРОПУ, поштова адреса, адреса електронної пошти, засобів зв`язку); змісту позовних вимог до належного відповідача і виклад обставин, якими ці вимоги обґрунтовані, зокрема, в чому полягає зазначення позивачем обмежень щодо реалізації його прав та/або користування ними; визначення форми дискримінаційних дій та розкриття їх змісту та прав, звуження яких зазнав позивач в контексті п. 49. 4 ст. 49 ПКУ; надання рішення загальних зборів учасників ТОВ "Аніка" щодо призначення ОСОБА_1 на посаду генерального директора; надання оригіналу квитанції про сплату судового збору у розмірі 1921,00 грн. за другу вимогу немайнового характеру.

Позивачу встановлено десятиденний строк для усунення вищевказаних недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач отримав ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 17 травня 2019 року, якою його позов залишено без руху 05 липня 2019 року.

Колегія суддів зазначає, що суд не повинен тлумачити положення статей у такий спосіб, щоб створювати штучні перешкоди для доступу до правосуддя в адміністративній справі.

Так, характерною помилкою щодо застосування статей 160, 161 КАС України є формальний підхід до цих норм, внаслідок чого позовні заяви безпідставно залишаються без руху та повертаються.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 р. № 3674-VI.

Як вбачається з заявлених позовних вимог, дійсно ТОВ «Аніка» звернулося до суду з двома вимогами немайнового характеру.

Разом з тим, колегія суддів проаналізувавши позовну заяву, дійшла висновку, що заявлені позивачем вимоги взаємопов`язані між собою і за своєю суттю не є окремими вимогами немайнового характеру.

У відповідності до пп.1 п.3 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у таких розмірах, зокрема, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру юридичною особою становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Розмір прожиткового мінімуму станом на 2019 рік становить - 1921 грн.

Таким чином, позивачем було правомірно сплачено судовий збір у розмірі 1921 грн.

Зі змісту позовної заяви також вбачається, що вона підписана генеральним директором ТОВ "Аніка" ОСОБА_1., на підтвердження повноважень якої надано копію статуту ТОВ "Аніка".

Колегія суддів зазначає, що відповідно до Статуту товариства єдиним засновником Товариства є ОСОБА_1 , отже відсутні підстави вважати, що позовна заява підписана особою, яка немає повноважень на її підписання.

Таким чином, вимога суду про надання рішення загальних зборів учасників ТОВ "Аніка" щодо призначення ОСОБА_1 на посаду генерального директора свідчить про надмірний формалізм.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 08 травня 2019 року у справі № 160/7887/18 (К/9901/8838/19), де зазначено, що повернення заяв (скарг) за наявності процесуальної можливості пересвідчитись у паспортних даних під час розгляду справи (скарги) ставить під загрозу дотримання завдань адміністративного судочинства, закріплених у частині першій статті 2 КАС України, а також дотримання учасниками справи строків звернення до суду та оскарження судових рішень, особливо під час звернення із заявами (скаргами) у термінових адміністративних справах (§ 2 глави 10 указаного Кодексу). Суд першої інстанції наведеного не врахував і дійшов передчасного висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви на підставі пункту першого частини 4 статті 169 КАС України, що потягнуло порушення норм процесуального права та постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Щодо посилання суду першої інстанції на ту обставину, що згідно даних ЄДРПОУ Києво-Святошинська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області з 16.05.2018 перебуває в стані припинення, а тому в силу положень ст. 111 ЦК України не може бути відповідачем у спірних правовідносинах колегія суддів зауважує на таке.

Статтею 5 КАС України визначені певні способи захисту порушених прав при зверненні до суду. Разом з тим, наведений перелік не є вичерпним, оскільки це прямо випливає з положень частини другої статті 5 КАС України, яка вказує на те, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Колегія суддів, наголошує на тому, що під час вирішення питання дотримання вимог ст. ст. 160, 161 КАС України слід уникати зайвого формалізму, оскільки нормами Кодексу адміністративного судочинства України не покладено обов`язок на позивача відслідковувати та пересвідчуватися чи перебуває відповідач (суб`єкт владних повноважень) в стані припинення.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції не був позбавлений вирішити вказане питання шляхом заміни сторони у справі, не позбавляя при цьому позивача права на звернення до суду за захистом порушеного права.

Натомість, судом першої інстанції було повернуто позовну заяву позивача ухвалою від 20 липня 2019 року, при цьому не було враховано та не надано оцінки вищевказаним обставинам, що фактично позбавило заявника на звернення до суду.

При таких обставинах, колегія суддів звертає увагу, що позовна заява була передчасно повернута позивачу, а ухвала Київського окружного адміністративного суду від 20 липня 2019 року підлягає скасуванню.

Також судом апеляційної інстанції враховується позиція Європейського Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити перетворення судового процесу у безладний рух.

Разом із тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження.

З тексту ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод прямо витікає, що доступність правосуддя є невід`ємним елементом права на справедливий суд.

Так, у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Зміст права на захист полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права є такими, що призвели до неправильного вирішення питання, та є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції з постановленням нової ухвали про направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

За змістом частини першої статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Таким чином апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з винесенням нової ухвали про направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст 310, 312, 315, 320, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аніка» - задовольнити.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 20 липня 2019 року - скасувати, направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: Ю.А. Ісаєнко

Я.М. Собків

Повний текст постанови виготовлено 16 жовтня 2019 року.