Справа № 640/12885/19
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 жовтня 2019 року № 640/12885/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Вєкуа Н.Г., при секретарі Шуст Н.А,

за участю представників сторін:

від позивача- Кобець Р.Ю

від відповідача 1 - Домарацька В.В

від відповідача 2 - Пожар В.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом підприємства з 100% іноземними інвестиціями «Білла-Україна»

до Головного управління ДФС у Житомирській області

Офісу великих платників податків ДФС

про скасування податкових повідомлень-рішень-

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось підприємство із 100% іноземними інвестиціями «Білла-Україна» (02140, м. Київ, вул. Гришка, б.3, ) з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області (10003, Житомирська обл, м. Житомир, вул. Юрка Тютюнника,7), Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11, ), в якому просить суд:

- скасувати повністю податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Житомирській області від 26.04.2019 року № ;

- скасувати повністю податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 24.04.2019 № .

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що не погоджується із висновками, зробленими в акті перевірки та рішенні за результатами розгляду скарги, вважає їх помилковими, такими, що зроблені за результатом неправильного застосування норм податкового законодавства та без врахування фактичних обставин справи, а тому податкові повідомлення-рішення, винесені на їх підставі, підлягають скасуванню.

Відповідач 1 - Головне управління Державної фіскальної служби у Житомирській області надало відзив на позовну заяву, в якому вказало, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення складені у відповідності до вимог закону, тому вважає позов безпідставним та просить у його задоволенні відмовити.

Відповідач 2 - Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби із доводами позивача не погодився, вважає висновки акту фактичної перевірки від 27.03.2019 року правомірними, а податкове повідомлення-рішення № від 27.03.2019 року таким, що прийнято в межах та у відповідності до вимог чинного законодавства України. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою суду від 18 липня 2019 року відкрито провадження у справі.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, представники відповідачів заперечували проти задоволення позовних вимог з підстав, зазначених у відзивах на позов.

В судовому засіданні 10 жовтня 2019 року проголошена вступна та резолютивна частина рішення.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до наказу від 25.03.2019 року №583 Головного управління ДФС у Житомирській області було проведено фактичну перевірку діяльності підприємства з 100% іноземними інвестиціями «Білла-Україна», за результатами якої було складено акт від 05.04.2019 року №0142/06/25/РРО/25288083, в якому встановлені наступні порушення:

- порушення п. 2 Постанови «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних та роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва» №957 від 30.10.2008 року;

- порушення п 11 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

На підставі вищевказаного акту були прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення: податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Житомирській області № від 26.04.2019 року на суму 416188,40 грн за здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої; податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДФС № від 24.04.2019 року на суму 85 грн за проведення розрахункових операцій через РРО без використання режиму попереднього програмування найменування товару.

Відповідно до п. 56.1 ст. 56 Податкового Кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Позивач скористався своїм правом на адміністративне оскарження та звернувся зі скаргою до Державної фіскальної служби України.

Рішенням про результати розгляду скарги від 02.07.2019 року №30061/6/99-99-11-06-01-25 податкові повідомлення рішення залишено без змін, а скаргу позивача без задоволення.

Незгода позивача із прийнятими рішеннями зумовила його звернення до Окружного адміністративного суду м. Києва із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. п. 19-1.1.20 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: забезпечують контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, які провадять оптову або роздрібну торгівлю алкогольними напоями, вимог законодавства щодо мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін на такі напої.

В силу приписів абз. 1. п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Так, абз. 1 п. п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України встановлено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

За змістом абз. 1 п. 86.1 ст. 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначені Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Приписами ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» визначено, що мінімальні оптово-відпускні ціни на алкогольні напої - ціни, які визначаються за кодами виробів Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності за 1 літр 100-відсоткового спирту, обраховані виходячи з найнижчої оптової ціни на вітчизняну або контрактної вартості на імпортну продукцію та податків і зборів, які відповідно до чинного законодавства підлягають сплаті з одиниці продукції вітчизняними виробниками й імпортерами, та з урахуванням вартості тари.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», Кабінету Міністрів України надано право встановлювати мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої.

Так, актом перевірки зафіксовано факт здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями (2 пляшки горілки особлива «Легка горілка Воздух», місткістю 0,7 л, міцністю 40%, код УКТ ЗЕД на загальну суму 250,30 грн, тобто реалізовано за ціною 125,15 грн за пляшку (фіскальний чек від 27.03.2019 року № 5212 ) та ПЕТ упаковку вина ТМ «Артемівське» біле, місткістю 3 л, міцністю 9-13%, код УКТ ЗЕД реалізовано за ціною 173 грн (фіскальний чек від 27.03.2019 року № 5213) за цінами, нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на такі алкогольні напої.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 957 від 30.10.2008 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» встановлено розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв згідно з додатком до даної постанови.

Судом встановлено, що відповідно до вказаної постанови розмір мінімальної роздрібної ціни становить: горілка та лікеро-горілчані вироби, інші - 446 грн за 1 літр 100-відсоткового спирту, відповідно мінімальна роздрібна ціна за товар «Горілка особлива Воздух» 0,7 л (40%) становить: 447*0,7*40%- 125.16 грн (125,20 з урахуванням заокруглення)

З фіскального чеку № 5212 від 27.03.2019 року вбачається, що здійснена контрольна закупка відбулась на суму 250,30 грн за дві пляшки горілки. Вказана ціна товару складається з : ціни товару - 137,00 грн (за дві пляшки 274,00 грн), знижки - 11,84 грн за пляшку (за дві пляшки 23,68 грн), округлення - 0,02 грн. Таким чином, ціна однієї пляшки горілки складає 137-11,86=125,16 грн. (ціна товару за мінусом знижки).

Правила округлення врегульовані Постановою Правління Національного банку України від 15.03.2018 року №25 «Про оптимізацію обігу монет дрібних номіналів» та п. 4 Примітки до Постанови Кабінету Міністрів України № 957 від 30.10.2008 року, відповідно до якої мінімальні оптово-відпускні і роздрібні ціни на окремі види алкогольних напоїв, визначені (розраховані) згідно з примітками 1-3 цього додатка, заокруглюються:

у бік зменшення до найближчого числа, що закінчується на 0, якщо закінчуються від 1 до 4 копійок; у бік збільшення до найближчого числа, що закінчується на 0, якщо закінчуються від 5 до 9 копійок.

Таким чином, під заокругленням слід розуміти математичну операцію, яка полягає в заміні числа в бік збільшення або зменшення з відповідною точністю.

Отже, у випадку реалізації однієї пляшки горілки, фінальна вартість реалізації товару «Горілка особлива Воздух» 0,7 л (40%) становить 125,20 грн, що не є нижчою за мінімальну роздрібну ціну.

Такі ж висновки підтвердив відповідач 1 у своєму відзиву на адміністративний позов (аркуш відзиву 1/об).

Тому висновок відповідачів щодо продажу алкогольного напою за ціною, нижче від мінімальної роздрібної є необґрунтованим та таким, що зроблений в зв`язку із маніпулюванням правилами округлення ціни на товар.

Щодо мінімальної роздрібної ціни на ПЕТ упаковку вина ТМ «Артемівське» біле, місткістю 3 л, міцністю 9-13%, код УКТ ЗЕД , то вона визначається відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних та роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва» № 957 від 30.10.2008 року, відповідно до якої вина в іншій тарі (не скляній) реалізуються за ціною 42 грн за 1 л.

Товар вино ТМ «Артемівське» столове біле 3 л п/мл (9-13%) реалізується не в скляній, а в картонній тарі. А тому мінімальна роздрібна ціна за вино в картонній тарі об`ємом 3 л становить добуток затвердженої мінімальної ціни та місткості тари (без ділення на 0,7 )- 126 грн (42 грн*3).

Як свідчать матеріали перевірки, вказаний товар реалізовувався за ціною 173 грн, що перевищує мінімальну роздрібну ціну на вказаний вид алкоголю, тому висновки відповідача в цій частині перевірки суд вважає необґрунтованими та незаконними.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів» до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої, виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 грн.

Розрахунок штрафних санкцій відповідачем був здійснений виходячи із наступного.

Під час проведення перевірки Головне управління Державної фіскальної служби у Житомирській області запитувало у позивача документацію, зокрема, видаткові накладні на отримання алкогольних напоїв, у відповідь на які, товариство надало запитувані документи, що у подальшому були використані для визначення вартості отриманої партії алкогольних напоїв для розрахунку штрафних санкції.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не погоджується з тим, що отримана партія алкогольних напоїв, має визначатися згідно видаткових накладних від постачальників, копії яких надавалися контролюючому органу під час проведення перевірки.

Матеріалами справи підтверджується, що товар «Горілка особлива Воздух» 0,7 л (40%) отримана відповідно до видаткової накладної №179143/170170 від 17.10.2018, постачальник ТОВ «Баядера Логістик». Отримана партія товару розрахована, виходячи з мінімальних роздрібних цін відповідно до вищевказаної накладної та складає 346 892,00 грн.

Товар вино ТМ «Артемівське» столове біле 3 літри п/мл (9-13%), отримано відповідно до видаткової накладної №KS 00009041 від 31.01.2019, постачальник ТОВ «С.К.С». Отримана партія товару була розрахована, виходячи з мінімальних роздрібних цін та відповідно до вищевказаної накладної складає 69 296,40 грн.

Суд звертає увагу на те, що при розрахунку штрафних санкцій відповідач 1 посилається на те, що загальна сума видаткової накладної №179143/170170 від 17.10.2018 року складає 346 892,00 грн. Однак, як вбачається із змісту вказаної видаткової накладної, загальна сума накладної складає 260 318,76 грн. Неправильно зазначена сума видаткової накладної відповідно призвела до завищення нарахованих штрафних санкцій позивачу.

Відповідно до п. п. 1.2 Державного стандарту України (ДСТУ 3993-2000) «товарознавство, терміни та визначення», терміни, регламентовані у цьому стандарті, є обов`язковими для застосування в усіх видах нормативних документів, науково-технічній, довідковій та навчально-методичній літературі, що належить до товарознавства, для робіт зі стандартизації, сертифікації або для використання результатів цих робіт, що містять програмні засоби для комп`ютерних систем.

Згідно з п. 5.1.6 (ДСТУ 3993-2000), партія товару це - визначена кількість товарів одного або декількох найменувань, закуплених, відвантажених або отриманих одночасно за одним товаросупровідним документом.

З наведено вбачається, що визначення партія товарів може включати в себе товари одного або декількох найменувань, закуплених одночасно за одним товаросупровідним документом.

Відповідно до Держстандарту України (ДСТУ) 4806:2007 «Вина», вина приймають партіями; партією вважають будь-яку кількість вина, виготовлену одним підприємством, одного найменування, оформленою одним документом про якість з значенням органолептичних та фізико-хімічних характеристик продукції.

Проте, контролюючим органом розмір штрафних санкцій був розрахований виходячи не з партії товару, а із суми всієї накладної, до якої увійшли й інші товари, окрім тих, які на думку контролюючого органу, було реалізовано за заниженими цінами.

Верховний суд у Постанові від 07.09.2018 року по справі № П/808/261/14 прийшов до висновку, що партією товару слід вважати товари, які відвантажені або поставлені одночасно. Відповідно до ДСТУ 4165:2003 та 4806:2007, які визначають поняття партії товару саме для алкогольних напоїв, поняття «партії товару» прив`язується саме до єдиного найменування товару. Тобто товари, які мають одну єдину назву та щодо яких були виявлені правопорушення.

Натомість відповідач 1 при розрахунку штрафних санкцій прийшов до висновку, що партією товару є сума видаткових накладних № 179143/170170 від 17.10.2018 року та №KS 00009041 від 31.01.2019, адже вищевказані видаткові накладні містять найменування різних алкогольних напоїв, а датами відвантаження товару є різні календарні дні, що в свою чергу суперечить критеріям, встановленим ДСТУ та відображеними у практиці Верховного Суду.

За таких обставин суд вважає, що нарахування відповідачем 1 штрафних санкцій є неправомірним.

Також перевіркою були встановлені факти проведення розрахункових операцій через РРО без використання режиму попереднього програмування товару, а саме, при реалізації горілки «Воздух», місткістю 0,7 л, міцністю 40% за ціною 125,15 грн, у чеку № 5212 від 27.03.2019 року не вказано найменування горілки «Воздух», об`єм та кількість.

Суд не погоджується із такими висновками відповідача з огляду на такі обставини.

Згідно з п. 11 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суб`єкти господарювання мають проводити розрахункові операції через РРО з використанням режиму попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості.

Відповідно до ст. 2 вказаного Закону розрахунковий документ - це документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановлений у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Частина 2 розділу ІІ Положення про форму та зміст розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 року №13, встановлено обов`язкові реквізити касового чеку.

Зокрема, касовий чек повинен містити наступну інформацію:

- якщо кількість придбаного товару (обсяг отриманої послуги) не дорівнює одиниці виміру, -кількість, вартість придбаного товару (отриманої послуги);

- вартість одиниці виміру товару (послуги);

- назва товару (послуги).

Товарний чек № 5212 від 27.03.2019 року містить всі передбачені законодавством обов`язкові реквізити.

Зокрема, чек № 5212 містить найменування товару зі скороченням, в зв`язку із довгою назвою - «Горілка Особлива легка Во». Суд зауважує, що із вказаної назви можна ідентифікувати товар, який реалізується, тому твердження відповідача про відсутність назви товару не відповідає дійсності.

Крім того, відповідач зазначає про відсутність об`єму та кількості товару у чеку.

З такими висновками контролюючого органу суд також не погоджується і зазначає, що для алкогольних напоїв кількість придбаного товару вимірюється у пляшках. Оскільки у чеках кількість придбаного товару дорівнювала одиниці виміру (по 1 пляшці), відомості про товар були надруковані в одному рядку, тому об`єм пляшки у товарному чеку не відображався.

Судом встановлено, що ані у Законі України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», ані в Положенні № 13 не міститься вимоги про зазначення в касовому чеку об`єму пляшки реалізованого алкогольного напою.

Крім того, у Додатку № 1 до Положення № 13 міститься форма фіскального чеку на товари (послуги), в якій також немає вимоги про зазначення в касовому чеку об`єму пляшки реалізованого алкогольного напою.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позивачем не вчинено порушення вимог вищевказаного законодавства, так як такий реквізит, як об`єм пляшки реалізованого алкогольного напою не є обов`язковим.

Тому, з урахування досліджених обставин, справи суд вважає винесене податкове повідомлення-рішення № від 24.04.2019 року на суму 85 грн незаконним та необґрунтованим.

Згідно із ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Необхідно врахувати правову позицію, висловлену у рішенні Європейського суду з прав людини від 23.07.2002 у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції», яке згідно із Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права та підлягає застосуванню судами.

Так, у п. 110 вказаного рішення Європейський суд з прав людини дійшов висновку про те, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

Суд вважає, що відповідачем не доведена, а позивачем спростована, правомірність прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, з огляду на що, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Європейським судом з прав людини у рішенні у справі «Трофимчук проти України» від 28.10.2010, № 4241/03 (п. 54) зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін (див. рішення у справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1).

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32), зокрема у п.58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, 4909/04 зазначив, що згідно з його усталеною практикою, що відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Оскільки відповідачами у справі виступали Головне управління Державної фіскальної служби у Житомирській області та Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби, судовий збір стягується із відповідачів солідарно.

Керуючись ст. ст. 77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В :

1. Адміністративний позов Підприємства із 100% іноземними інвестиціями «Білла-Україна» (02140, м. Київ, вул. Гришка, б.3, ) задовольнити повністю;

2. Скасувати повністю податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Житомирській області від 26.04.2019 року № ;

3. Скасувати повністю податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 24.04.2019 № .

4. Стягнути на користь Підприємства із 100% іноземними інвестиціями «Білла-Україна» (02140, м. Київ, вул. Гришка, б.3, ) суму сплаченого судового збору у розмірі 8163,84 (вісім тисяч сто шістдесят три грн вісімдесят чотири коп) солідарно за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області та Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення встановленого ст. 295 КАС України строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено і підписано 16 жовтня 2019 року

Суддя Н.Г. Вєкуа