Справа № 500/1966/19
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення без розгляду заяви про забезпечення позову

Справа №500/1966/19

16 жовтня 2019 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Мартиць О.І., розглянувши заяву про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської митниці ДФС, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Державна фіскальна служба України про визнання дій протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

27.08.2019 до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Тернопільської митниці ДФС, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Державна фіскальна служба України, в якій позивач просить визнати протиправними дії Тернопільської митниці ДФС щодо коригування митної вартості, скасувати рішення про коригування митної вартості UA403000/2019/001193/2 від 18.07.2019, скасувати карту відмови в прийняті митної декларації UA403000/2019/00650 від 19.07.2019 і стягнути суму шкоди заподіяної оскаржуваним рішенням.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 02.09.2019 подану позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків до 10 днів з моменту вручення даної ухвали.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 16.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі на 16 10.2019, яке за клопотанням представника відповідача відкладено до 31.10.2019.

Того ж дня позивачем також подано через відділ документального забезпечення Тернопільського окружного адміністративного суду заяву про забезпечення позову шляхом:

- призупинення дії рішення Тернопільської митниці ДФС про коригування митної вартості UA403000/2019/001193/2 від 18.07.2019 та карти відмови в прийняті митної декларації UA403000/2019/00650 від 19.07.2019,

- встановлення заборони Тернопільській митниці ДФС перераховувати будь - кому, суму гарантійних зобов`язань сплачених ним у сумі UAH 29540,

- встановлення заборони Державній казначейській службі України зараховувати до Державного бюджету України суму гарантійних зобов`язань сплачених ним у сумі UAH 29540, для випуску автомобіля у вільний обіг, або

- у інший спосіб, який суд вважатиме достатнім для забезпечення цього позову.

В обґрунтування зазначено, що ознаки протиправності рішення Тернопільської митниці ДФС і порушення його прав є очевидними. Оскільки ним сплачено UAH 29540 як гарантійні зобов`язання, під які випущено автомобіль у вільний обіг і строк гарантійного зобов`язання закінчується 17.10.2019, а рішення суду у цій справі набере законної сили після 17.10.2019, то сплачена гарантійна сума буде зарахована до Державного бюджету України до винесення судового рішення у цій справі.

Також позивач зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи навіть унеможливити виконання рішення суду, так як повернення коштів зарахованих до Державного бюджету України є надмірно складною процедурою, яка триває роками. Сплату судового збору за розгляд заяви про забезпечення позову просить покласти на відповідача, враховуючи, що відповідач зловживає процесуальними правами та спір виник в результаті неправильних дій відповідача.

Відповідно до вимог частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши необхідні для розгляду заяви матеріали адміністративної справи, провівши аналіз положень чинного законодавства України, що регулює порядок забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно положень частини другої статті 150 КАС України забезпечення позову допускається, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Таким чином, законодавством встановлено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Відповідно до частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб. (частина друга статті 151 КАС України)

За нормами частини першої статті 152 КАС України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити: 1) найменування суду; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності; або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Однак, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не відповідає вимогам статті 152 КАС України.

Так, заявником (позивачем) до поданої заяви про забезпечення позову не надано жодних доказів, які б вказували, що невжиття заходів забезпечення позову, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, або ж вказували на наявність очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення у зв`язку із цим прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду.

Відповідно до частини четвертої статті 152 КАС України до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Разом з тим до заяви про забезпечення позову позивачем ОСОБА_1 не додано документу, що підтверджує сплату судового збору.

Водночас у заяві позивач просить сплату судового збору за розгляд заяви про забезпечення позову покласти на відповідача, оскільки, на думку позивача, відповідач зловживає процесуальними правами та спір виник в результаті неправильних дій відповідача.

Суд до доводів заявника, викладених у заяві про забезпечення позову ставиться критично, так як оцінку протиправності рішення про коригування митної вартості UA403000/2019/001193/2 від 18.07.2019 та картки відмови в прийнятті митної декларації UA403000/2019/00650 від 19.07.2019 буде надано за наслідками розгляду справи по суті заявлених позовних вимог, а не на стадії розгляду заяви про забезпечення позову.

Згідно з підпунктом 1 пункту 6 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI за подання до адміністративного суду заяви про забезпечення позову ставка судового збору становить 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на частину першу статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 23.11.2018 №2629-VIII установлено, що у 2019 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року становить 1921 гривня.

Таким чином, судовий збір за подання до адміністративного суду заяви про забезпечення позову становить 576,30 грн. (1921,00 грн. х 0,3).

Таким чином, подана заява про забезпечення позову є необґрунтованою та не підтвердженою належними та допустимими доказами, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Згідно частини сьомої статті 154 КАС України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.

З огляду на викладене, суд вважає, що заяву про забезпечення позову слід повернути заявнику без розгляду.

Керуючись статтями 151,152,154,243,248 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі №500/1966/19 за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської митниці ДФС, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Державна фіскальна служба України про визнання дій протиправними та скасування рішень повернути заявнику без розгляду.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала набирає законної сили згідно зі статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено та підписано 16.10.2019 року.

Головуючий суддя Мартиць О.І.

копія вірна:

Суддя Мартиць О.І.