Справа № 489/3520/19
Суддя: Коваленко І. В.
Дата ухвалення: 2019-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 489/3520/19 провадження №2-а/489/166/19
РІШЕННЯ

Іменем України

09 жовтня 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.

секретаря судового засідання Буряченка Д.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Тарасюк І.Є.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Фікретлі Турана Могамедалі огли про визнання дій неправомірними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 № 472161 від 25.06.2019.

В позові вказав, що 25.06.2019 відносно нього було винесено постанову, згідно якої 25.06.2019 о 21 год. 39 хв., керуючи транспортним засобом Geely Emgrand, номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожнього знаку 3.34 та здійснив зупинку під дією вказаного знаку, чим порушив Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, (далі - Правила дорожнього руху) та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. З вказаною постановою позивач незгодний та вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Як на підставу позовних вимог посилається на те, що постанова у справі була винесена без фактичного розгляду адміністративної справи та в порушення встановленого порядку розгляду адміністративних матеріалів.

04.10.2019 надійшов відзив відповідача на адміністративний позов про скасування постанови ДП18 № 472161 від 25.06.2019 з долученим до нього диском з відеозаписом.

У відзиві вказано, що 25.06.2019 інспекторами Управління патрульної поліції у Миколаївської області Департаменту патрульної поліції було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме водій автомобіля Geely, номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку/стоянку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено». У зв`язку із чим, після дослідження доказів і надання їм оцінки було встановлено склад адміністративного правопорушення та розглянуто справу про адміністративне правопорушення і винесено постанову.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 20.07.2019, з урахуванням вимог статті 286 КАС України, відкрите провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

У судовому засіданні позивач наполягав на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача у задоволенні позовної заяви просила відмовити.

Суд, вислухавши учасників справи та дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані у ній докази, дійшов наступного.

Із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 472161 від 25.06.2019, вбачається, що 25.06.2019 о 21 год. 39 хв., ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Geely Emgrand, номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» та здійснив зупинку під дією вказаного знаку, чим порушив Правила дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» Правил дорожнього руху, забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

За положеннями ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Із дослідженого відеозапису вбачається, що транспортний засіб позивача знаходиться в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена». Після звернення працівника поліції до позивача останній зазначив, що він зупинився під знаком 3.34, оскільки іншого місця для зупинки поруч не було, таким чином факт вчинення правопорушення позивачем наявний та не підлягає сумніву.

З урахуванням наданого відповідачем відеозапису, суд не бере до уваги заперечення відповідача на те, що його не було ознайомлено з його правами та обов`язками. Крім того, позивач в повній мірі скористався своїми правами внаслідок подання дійсного позову суду.

Також, з наявних у справі доказів, в ході судового розгляду не встановлено порушення інспектором поліції порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та складення оспорюваної позивачем постанови, а доводи позивача ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального права та не відповідають обставинам справи.

В силу положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3, 5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1-126) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, відповідач оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності та виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.

У відповідності до вимог ч.3 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього кодексу.

Частина 2 статті 258 КУпАП надає право Національній поліції не складати протокол про вчинення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

При цьому, слід зазначити, що за приписами закону про адміністративні правопорушення розгляд справі і накладення штрафу інспекторами поліції фактично відбувається в спрощеному порядку, підстави для відкладення таких контролюючих функцій не передбачено.

Таким чином, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за порушення правил у сфері дорожнього руху, має спростувати виявлене правопорушення на місці його вчинення, в іншому випадку правомірність дій водія доводиться у судовому порядку шляхом подання позову про скасування відповідного рішення суб`єкта владних повноважень, з можливістю скористатись правовою допомогою.

Зміст ст. 268 КУпАП вказує на те, що зазначені права поділяються на загальні, які має кожна особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також права, якими особа наділяється при розгляді справи.

Законом встановлений спеціальний порядок притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП, який полягає у тому, що протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова виноситься на місці вчинення правопорушення. У такому випадку не здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом ІV КУпАП.

Суд враховує висновок Конституційного Суду України, який викладений у рішенні від 26.05.2015 № 5-рп/2015, згідно якого скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

У вказаному рішенні міститься висновок про те, що положення, зокрема ч. 1 ст. 268 КУпАП, є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

На час розгляду конституційного подання і прийняття вказаного рішення, КУпАП не було передбачено застосування скороченого провадження у справах про адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», що набув чинності з 08.08.2015 були внесені зміни до ст. 258 КУпАП у частині визначення випадків, у яких протокол про адміністративне правопорушення не складається, а накладання адміністративного стягнення на правопорушника відбувається безпосередньо на місці його вчинення.

За таких обставин, приймаючи до уваги, те що дотримання Правил дорожнього руху є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, суд приходить до переконання, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Оцінивши в сукупності наявні в справі докази, суд приходить до висновку про правомірність оскаржуваної постанови, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 18, 19, 241-246, 286 КАС України, суд

вирішив:

Відмовити в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Фікретлі Турана Могамедалі огли про визнання дій неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається: https://court.gov.ua/sud1416/.

Учасники судового розгляду:

позивач - ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 ;

відповідач -інспектор Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Фікретлі Туран Могамедалі огли , місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1-Б/1.

Повний текст судового рішення складено 18.10.2019.

Суддя І.В. Коваленко