Справа № 500/369/19
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2019-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/7565/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Запотічного І.І., Шинкар Т.І.

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 30 травня 2019 року у справі № 500/369/19 (головуючий суддя Дерех Н.В., час ухвалення 11:38 год., м. Тернопіль, повний текст складений 04 червня 2019 року) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Тернопільській області, Чортківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В :

04 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:1) визнати протиправним та скасувати наказ Чортківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області за № 1-0 від 04.01.2019;

2) поновити його, ОСОБА_1 , на посаді головного державного інспектора Заліщицької ДПІ Чортківського управління ДФС у Тернопільській області;

3) стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 04.01.2019 року по час розгляду справи.

Рішенням від 30 травня 2019 року Тернопільський окружний адміністративний суд позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнав протиправним і скасувати наказ Чортківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області №1-О від 04.01.2019 року ,,Про звільнення ОСОБА_1 .

Поновив ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора Заліщицької державної податкової інспекції Чортківського управління Головного управління ДФС у Тернопільській області.

Стягнув з Головного управління ДФС у Тернопільській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 37031грн. 94 коп., провівши необхідні відрахування.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора Заліщицької державної податкової інспекції Чортківського управління Головного управління ДФС у Тернопільській області та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць суд звернув до негайного виконання.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДФС у Тернопільській області подало апеляційну скаргу, оскільки вважає, що висновок суду не повідає фактичним обставинам справи.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що відповідно наказом Державної фіскальної служби України від 10.05.2018 року № 296 визначено тримісячний строк для проведення реорганізації окремих територіальних органів ДФС у Тернопільській області, в тому числі і Чортківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області шляхом їх приєднання як структурних підрозділів до Головного управління ДФС у Тернопільській області та головам комісій з реорганізації забезпечити вжиття комплексу заходів щодо попередження та звільнення працівників.

На виконання наказу № 296 Чортківська ОДПІ видала наказ від 14.05.2018 року №6 ,,Про реорганізацію Чортківської ОДПІ, яким розпочато процедуру реорганізації Чортківської ОДПІ шляхом її приєднання як структурного підрозділу до Головного управління ДФС у Тернопільській області.

Відповідно до Переліку змін до організаційної структури Головного управління ДФС у Тернопільській області від 30.07.2018 року, затвердженого Державною фіскальною службою України, до організаційної структури ГУ ДФС у Тернопільській області введено такий структурний підрозділ як Борщівське управління із відділом Чортківська державна податкова інспекція та Заліщицька державна податкова інспекція. Тобто створено лише відділ Чортківська державна податкова інспекція та Заліщицька державна податкова інспекція в Борщівському управлінні, який є структурним підрозділом Головного управління ДФС у Тернопільській області без статусу самостійної юридичної особи.

16.08 2018 року ОСОБА_1 попереджений про наступне вивільнення з посади головного державного інспектора Заліщицького відділення Чортківської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області у зв`язку із ліквідацією такої юридичної особи як Чортківська ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області.

12.10.2018 року ОСОБА_1 повідомлений, що у зв`язку із тривалою процедурою організаційно-штатних змін дату наступного вивільнення, передбачену у попередженні від 16.08.2018 року, змінено на дату 16.11.2018 року.

18.10.2018 року Наказом Головного управління ДФС у Тернопільській області № 2034 ,,Про введення в дію змін до організаційної структури та штатного розпису ГУ ДФС на 2018 рік в організаційну структуру ГУ ДФС у Тернопільській області введено такий структурний підрозділ як Чортківське управління із відділом Заліщицька державна податкова інспекція. Тобто створено лише відділ Заліщицька державна податкова інспекція в Чортківському управлінні, який є структурним підрозділом Головного управління ДФС у Тернопільській області без статусу самостійної юридичної особи.

Враховуючи той факт що остаточна структура Головного управління ДФС у Тернопільській області почала діяти лише після 18.10. 2018 року, то Головним управлінням ДФС у Тернопільській області і розпочалось вжиття заходів щодо можливого переведення на рівнозначні посади працівників нижчестоящих установ фіскальних органів, які ліквідовувались, в тому числі і працівників, які попереджені про наступне вивільнення і працюють в Чортківській ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області.

Так, 15.11.2018 року ОСОБА_1 керівником ГУ ДФС Тернопільській області запропоновано вакантні посади в Головному управлінні ДФС у Тернопільській області, які є рівнозначними із посадою, яку він займав в Чортківській ОДПІ, яка ліквідовувалась. Рівнозначні посади пропонувались, щоб працівників можна було призначити на посади шляхом переведення, оскільки переведення держаного службовця на іншу посаду можливе, якщо таке переведення відбувається на рівнозначну або нижчу посаду. Щоб зайняти вищі посади особі необхідно пройти конкурс та відповідно стати переможцем такого конкурсу відповідно до ст. 41 Закону України ,,Про державну службу.

12.11.2018 року та 04.01.2019 року ОСОБА_1 пропонувались в Головному управлінні ДФС Тернопільській області вакантні посади, від яких він відмовився, про що власноручно написав.

У зв`язку з перебуванням з 15.11.2018 по 04.01.2019 на лікарняному ОСОБА_1 наказом Чортківської ОДПІ за № 1-0 від 04.01.2019 ОСОБА_1 був звільнений з посади головного державного інспектора Заліщицького відділення Чортківської ОДПІ.

Відповідач вважає звільнення позивача правомірним, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

При цьому, відповідач акцентує увагу суду апеляційної інстанції на тому, що суд зобов`язав іншу юридичну особу, а саме Головне управління ДФС у Тернопільській області, яка є вищестоящим органом по відношенню до Чортківської об`єднаної державної податкової інспекції поновити ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора Заліщицької ДПІ Чортківського управління ДФС у Тернопільській області, тобто на посаді, яку ОСОБА_1 ніколи не займав і яка є вищою (не є рівнозначною) в розумінні Закону України ,, Про державну службу по відношенню до посади, з якої його було звільнено відповідно до наказу Чортківської ОДПІ №1-0 від 04.01.2019 року.

Крім того, відповідно до Переліку змін № 3 до штатного розпису на 2018 рік Головного управління ДФС у Тернопільській області, затвердженого Державною фіскальною службою України 12.10.2018 року, в такому структурному підрозділі як Чортківське управління передбачене відділення Заліщицька державна податкова інспекція зі штатними одиницями - начальник ДПІ та одиниці старшого державного інспектора. Отже, посада головного державного інспектора Заліщицького відділення Чортківської об`єднаної державної податкової інспекції взагалі відсутня і ніколи не існувала.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому спростовує доводи відповідача про невідповідність рішення суду першої інстанції вимогам матеріального та процесуального права.

Представники відповідача в судовому засіданні підтримали вимоги апеляційної скарги та просять їх задовольнити в повному обсязі.

Позивач заперечив вимоги апеляційної скарги та просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не належить до задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 працює в органах податкової служби з 04 лютого 1994 року. Присягу державного службовця він прийняв 13 січня 1995 року . 01 січня 2014 року йому присвоєно спеціальне звання радника податкової та митної справи ІІІ рангу.

З 15 січня 2015 року ОСОБА_1 працював головним державним ревізором-інспектором сектору оподаткування юридичних осіб Заліщицького відділення Чортківської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Тернопільській області.

З 19.05.2017 року у зв`язку із затвердженням організаційної структури позивач переведений на посаду головного державного інспектора Заліщицького відділення.

У відповідності до наказу Чортківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області від 04.01.2019 №1-О ОСОБА_1 звільнений з посади у зв`язку із зміною організаційної структури та скороченням штатної чисельності працівників Чортківської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області згідно п.1 ст. 40 КЗпП України з 04.01.2019 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, при звільненні позивача відповідач допустив порушення процедури звільнення працівника у зв`язку із реорганізацією.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів апеляційного суду, відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального права та є вірними.

Так, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до статті 36 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) підставами припинення трудового договору зокрема є: розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною другою статті 40 цього Кодексу встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2, 6 частини першої цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно з частинами першою і третьою статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

В постанові від 21 березня 2018 року у справі № 802/651/16-а ( адміністративне провадження № К/9901/6762/18 ) Верховний Суд зазначив, що судам необхідно з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Відповідно до частини першої статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Тобто при реорганізації юридична особа припиняється, але її права та обов`язки в порядку правонаступництва переходять до нової (іншої) юридичної особи. При цьому до правонаступника переходять обов`язки не тільки в частині майнових прав, а й трудових відносин, в тому числі обов`язок щодо працевлаштування працівника (переведення працівника на іншу роботу).

Ліквідація юридичної особи публічного права здійснюється розпорядчим актом органу державної влади, органу місцевого самоврядування або уповноваженою на це особою. У цьому акті має бути наведено обґрунтування доцільності відмови держави від виконання завдань та функцій такої особи або їх передачі іншим органам виконавчої влади. Якщо таке обґрунтування наведене, то у такому випадку має місце ліквідація юридичної особи публічного права, а якщо ні, то самого лише посилання на те, що особа ліквідується, є недостатнім. У зв`язку з цим при вирішенні спорів щодо поновлення на роботі працівників юридичної особи публічного права, про ліквідацію яких було прийнято рішення, судам належить, крім перевірки дотримання трудового законодавства щодо таких працівників, з`ясовувати фактичність такої ліквідації (чи мала місце у цьому випадку реорганізація). При вирішенні зазначеної категорії спорів підлягає оцінці і правовий акт, що став підставою ліквідації, зокрема: чи припинено виконання функцій ліквідованого органу, чи покладено виконання цих функцій на інший орган.

Суд першої інстанції належним чином дослідив надані сторонами докази та встановив, що згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.03.2018 року № 296 ,,Про реформування територіальних органів Державної фіскальної служби, а також відповідно до Наказу ДФС від 10.05.2018 року №296 ,,Про реорганізацію територіальних органів ДФС у Тернопільській області, реорганізовано Чортківську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Тернопільській області шляхом приєднання як структурного підрозділу до Головного управління ДФС у Тернопільській області.

Наказом Головного управління ДФС у Тернопільській області №1570 від 13.08.2018 року ,,Про введення в дію змін до організаційної структури та штатного розпису Головного управління ДФС у Тернопільській області на 2018 рік, введено в дію затверджений Перелік змін до організаційної структури на 2018 рік та Перелік №2 змін у штатному розписі на 2018 рік Головного управління ДФС у Тернопільській області.

16.08.2019 року Головою комісії з реорганізації Чортківскької ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області ОСОБА_1 попереджений про наступне вивільнення з 16.10.2018 року. При цьому, жодної пропозиції щодо посад позивачу не поступало.

Наказом Головного управління ДФС у Тернопільській області №2034 від 18.10.2018 року ,,Про введення в дію змін до організаційної структури та штатного розпису ГУ ДФС на 2018 рік, введений в дію затверджений Перелік №2 до організаційної структури на 2018 рік та Перелік №3 у штатному розписі на 2018 рік ГУ ДФС.

12.10.2018 року Чортківською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Тернопільській області позивачу вручено повідомлення ,,Про наступне вивільнення, яким повідомлено про зміну дати наступного вивільнення передбаченої в попередженні від 16.08.2018 року на 16.11.2018 року.

При цьому, 15.11.2018 року Головним управлінням ДФС у Тернопільській області позивачу було надано повідомлення - пропозиція із Переліком посад, які є вакантними (тимчасово вакантними) у Головному управлінні ДФС у Тернопільській області станом на 15.11.2018 року, які пропонуються для переведення головному державному інспектору Заліщицького відділення Чортківської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області. Даний Перелік підписаний позивачем із застереженням ,,із запропонованими посадами не погоджуюсь.

Крім цього, Головним управлінням ДФС у Тернопільській області позивачу був наданий ,,Перелік посад, які є вакантними (тимчасово вакантними) у Головному управлінні ДФС у Тернопільській області станом на 04.01.2019 року, які пропонуються для переведення головному державному інспектору Заліщицького відділення Чортківської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області. Даний Перелік був підписаний позивачем 04.01.2019 року із застереженням ,,відмовляюсь.

Враховуючи наведені обставини колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що одночасно з повідомленням про наступне вивільнення роботодавець повинен запропонувати працівнику роботу на тому ж підприємстві, в тій самій установі, організації за відповідною професією чи спеціальністю, а за відсутності роботи - іншу. Однак, відповідачем було запропоновано позивачу перелік запропонованих посад лише 15.11.2018 року та 04.01.2019 року, в той час як повідомленння про наступне вивільнення датовані 16.08.2018 року та 12.10.2018 року, чим порушено вимоги статті 49-2 КЗпП України.

Крім того, суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідач повинен був запропоновувати позивачу одночасно із повідомленням про наступне вивільнення перелік усіх вакантних посад у тій самі установі відповідно до його кваліфікації.

З матеріалів справи колегія суддів вбачає, що 12.11.2018 року ОСОБА_1 були запропоновані в Головному управлінні ДФС Тернопільській області наступні вакантні посади: СДРІ відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних та самозайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб (тимчасова вакансія); СДІ сектору організаційного абезпечення Козівського управління; СДРІ відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Козівського управління (тимчасова вакансія) ; СДІ сектору організаційного забезпечення Теребовлянського управління; СДІ сектору обслуговування платників Теребовлянського управління; СДІ Гусятинської державної податкової інспекції Теребовлянського управління (тимчасова вакансія);СДРІ відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Тернопільського управління (тимчасова вакансія); СДРІ відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Чортківського управління (тимчасова вакансія).

04.01.2019 року ОСОБА_1 запропоновано в Головному управлінні ДФС у Тернопільскій області наступні вакантні посади: СДРІ відділу контрольно-перевірочної роботи юридичних осіб управління податків з фізичних осіб (тимчасова вакансія); СДІ сектору організації документування і роботи з документами з обслуговування Козівського управління управління організації роботи (тимчасова вакансія); СДРІ відділу організації і стягнення боргу та роботи з безхазяйним майном управління погашення боргу (тимчасова вакансія); СДІ Гусятинської державної податкової інспекції Теребовлянського управління (тимчасова вакансія); СДРІ відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Тернопільського управління (тимчасова вакансія).

Таким чином, позивачу, який має поважний вік, пропонувались в основному тимчасові вакантні посади в інших інспекціях та управліннях. В Чортківському управлінні пропонувалась лише тимчасова вакансія, а в Заліщицькому відділенні, де працював позивач до звільнення, йому не пропонувалась жодна посада.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів визнає вірними та обгрунтованими висновки суду першої інстанції щодо протиправності звільнення позивача з посади головного державного інспектора Заліщицького відділення Чортківської ОДПІ.

Доводи відповідача щодо відсутності посади, на яку поновив суд позивача, колегія суддів визнає безпідставними, оскільки позивач повинен бути поновлений на рівнозначній посаді відповідно до його кваліфікації.

Наведене спростовує доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення цієї скарги.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ч.3 ст. 243, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст.315, ст. ст. 316, 321, 322 , 325, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 30 травня 2019 року у справі № 500/369/19 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді І. І. Запотічний
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 17.10.2019.