Справа № 540/747/19
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

17 жовтня 2019 року

Київ

справа №540/747/19

адміністративне провадження №К/9901/24495/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шишова О.О.,

суддів: Дашутіна І.В., Єресько Л.О.,

розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу № 540/747/19

за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 серпня 2019 року (головуючий суддя: Ступакової І.Г., судді: Бітова А.І., Лук`янчук О.В.),

УСТАНОВИВ:

І. Суть спору

1. ОСОБА_1 ( далі - позивач) звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області (далі -відповідач), в якому просив суд визнати протиправним та скасувати рішення управління ДМС України в Херсонській області від 14.03.2019 року про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

2. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законом України. Як на час винесення оскаржуваного рішення, так і на час розгляду справи, правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначено Законом України «Про громадянство України». Із оскаржуваного рішення вбачається, що підставою стало подання заявником свідомо неправдивих відомостей. Так, ст.21 Закону передбачено, що рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до ст.ст. 8, 10 цього Закону шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України. Згідно зі ст.17 Закону, громадянство України припиняється: внаслідок виходу з громадянства України; внаслідок втрати громадянства України; за підставами, передбаченими міжнародними договорами України. Положеннями статті 19 Закону встановлено, що підставами для втрати громадянства України є: добровільне набуття громадянином України громадянства іншої держави, якщо на момент такого набуття він досяг повноліття; набуття особою громадянства України на підставі фальшивих документів; добровільний вступ на військову службу іншої держави, яка відповідно до законодавства цієї держави не є військовим обов`язком чи альтернативної (невійськовою) службою датою припинення громадянства України у таких випадках, передбачених цією статтею, є дата видання відповідного Указу Президента України. Повноваження державних органів, які беруть участь у вирішенні питань громадянства визначені розділом 4 Закону України «Про громадянство». Позивач, вважає, що на момент подання документів у 2007 році рішення суду набрало законної сили і позивач не міг знати, що в 2011 році дане рішення буде скасоване судом апеляційної інстанції, таким чином, у діях позивача відсутні ознаки, які б свідчили про отримання громадянства шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України, а відтак положення ст. 21 Закону України «Про громадянство України» не підлягають застосуванню до позивача.

ІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

3. Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 10 червня 2019 року у задоволені позовних вимог відмовлено.

3.1. Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив із правомірності прийнятого рішення, оскільки відповідачем встановлено та підтверджено належними доказами наявність підстав для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України.

4. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 серпня 2019 року рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 10 червня 2019 року скасовано.

4.1. Прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення задоволено в повному обсязі.

4.2. Визнано протиправним та скасовано рішення управління ДМС України в Херсонській області від 14.03.2019 року про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

4.3. Стягнуто з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 921,90 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 7779, 50 гривень.

5. Задовольняючи позов суд апеляційної інстанції, виходив з того, що прийняття Головним Управлінням Державної міграційної служби в Херсонській області рішення від 13.03.2019 року про скасування оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 є протиправним, оскільки судом не встановлено наявність належних підстав скасування передбачених ст. 21 Закону України "Про громадянство України".

ІІІ. Касаційне оскарження

6. Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області, звернулося з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

6.1. Відповідач вказує, що правовідносини щодо набуття громадянства України, оформлення та припинення громадянства врегульовані Конституцією України, Законом України «Про громадянство», Указом Президента України «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України» та іншими нормативними актами. Відповідно до ч.1 ст.8 Закону №2235-ІІІ особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24.08.1991 на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Закарпатської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

6.2. Згідно із положенням п.25 Порядку для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону, подає документи, передбачені підпунктами «а» - «в» пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях. Таким чином, при оформленні набутті громадянства України ОСОБА_1 документом, що підтверджував факт постійного проживання Позивача на території України станом до 24.08.1991 року було рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 24.07.2007 року по справі 2-о-160/07. Однак, 06.07.2011 року Апеляційний суд Херсонської області задовольнив апеляційну скаргу прокурора м.Нова Каховка Херсонської області на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 24.07.2007 року у справі № 2-о-160/07, рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 24.07.2007 року скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення відмовлено. Рішення апеляційної інстанції мотивовано тим, що рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 24.07.2007 року прийнято з порушенням норм матеріального і процесуального права, докази якими суд першої інстанції обґрунтував прийняте рішення є неналежним та не підтверджують факт постійного безперервного та законного проживання ОСОБА_1 на території України до 24.08.1991року , надані заявником довідки містять лише інформацію починаючи з 1991 року. Рішення апеляційної інстанції набрало законної сили. В зв`язку з чим відповідач, вважає, що прийняте рішення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 прийнято відповідно до норм чинного законодавства та є законним та обґрунтованим.

7. Відзив на касаційну скаргу до суду не надходив.

IV. Встановлені судами фактичні обставини справи

8. Позивач 20.08.2007 року звернувся до Бериславського РВ УМВС України в Херсонській області із заявою щодо оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини 1 статті 8 Закону України "Про громадянство", до заяви додав рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 24.07.2007 по справі № 2-о-160/07 про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України з травня 1991 року.

9. 03.10.2007 року за рішенням УМВС України в Херсонській області ОСОБА_1 . набув громадянство України за територіальним походженням, отримав довідку про реєстрацію особи громадянином України, підставою набуття громадянства України стало рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 24.07.2007 року по справі № 2-о-160/07 про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України з травня 1991 року.

10. 16.10.2007 року ОСОБА_1 отримав паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Бериславським РВ УМВС України в Херсонській області та закордонний паспорт серії НОМЕР_2 від 21.10.2008 року.

11. Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 06.07.2011 року по справі № 22ц-2922/11 скасовано рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 24.07.2007 по справі № 2-о-160/07, з підстав того, що докази якими суд першої інстанції обґрунтував прийняте рішення є неналежним та не підтверджують факт постійного безперервного та законного проживання ОСОБА_1 на території України до 24.08.1991 року, а надані заявником довідки містять лише інформацію починаючи з 1991 року.

12. 13.03.2019 року за результатами проведеної перевірки УДМС України в Херсонській області щодо оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запропоновано РС УДМС України в Херсонській області оформити подання про скасування рішення про набуття громадянства України за територіальним походженням щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1

13. Поданням Бериславського РС УДМС України в Херсонській області від 13.03.2019 року скасовано рішення УДМС України в Херсонській області від 03.10.2007 року про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1

14. 27.03.2019 року за вих. № 15/981 Бериславським РС УДМС на адресу ОСОБА_1 направлено повідомлення про прийняте рішення УДМС, що позивачем не заперечувалось.

15. Вищевказане слугувало підставою для звернення ОСОБА_1 до суду першої інстанції з вказаним позовом.

V. Релевантні джерела права й акти їх застосування

16. Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

17. Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

18. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

19. За приписами статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

20. Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

21. Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначено Законом України "Про громадянство України" №2235-III.

22. Відповідно до статті 1 цього Закону, громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках; громадянин України - особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України.

23. Статтею 8 Закону № 2235-ІІІ вказано, що особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.

24. Згідно зі статтею 17 Закону № 2235-ІІІ, громадянство України припиняється внаслідок виходу з громадянства України; внаслідок втрати громадянства України; за підставами, передбаченими міжнародними договорами України.

25. За приписами статті 19 Закону № 2235-ІІІ підставами для втрати громадянства України є: добровільне набуття громадянином України громадянства іншої держави, якщо на момент такого набуття він досяг повноліття; набуття особою громадянства України на підставі статті 9 цього Закону внаслідок обману, свідомого подання неправдивих відомостей або фальшивих документів; добровільний вступ на військову службу іншої держави, яка відповідно до законодавства цієї держави не є військовим обов`язком чи альтернативною (невійськовою) службою. Датою припинення громадянства України у випадках, передбачених цією статтею, є дата видання відповідного указу Президента України.

26. Як встановлено статтею 21 Закону № 2235-ІІІ, рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 8 та 10 цього Закону шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

27. Пунктом 44 Порядку унормовано, що провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (далі-Порядок), передбачено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

28. Відповідно до пункту 88 Порядку, для скасування рішень про оформлення набуття громадянства України відповідно до статті 21 Закону органами внутрішніх справ, дипломатичними представництвами чи консульськими установами України готуються такі документи:

а) подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України;

б) документи, які підтверджують, що особа набула громадянство України за територіальним походженням (стаття 8 Закону) або була поновлена у громадянстві України (стаття 10 Закону) шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянства України (довідка органу внутрішніх справ, дипломатичного представництва чи консульської установи про те, що іноземець, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, не подав документ про припинення цього громадянства, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації його громадянином України, а незалежні від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства не існують (частина п`ята статті 8 та частина друга статті 10 Закону); інформація органу внутрішніх справ України про те, що іноземець, який подав декларацію про відмову від іноземного громадянства, не повернув паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави (частина восьма статті 8 та частина сьома статті 10); інформація про те, що на момент реєстрації громадянином України існували підстави, за наявності яких особа не поновлюється у громадянстві України (частини перша та друга статті 10 з урахуванням частини п`ятої статті 9 Закону; частина п`ята статті 10 Закону); інформація про інші неправдиві відомості та фальшиві документи, які були подані для набуття громадянства України відповідно до статей 8 та 10 Закону, або інформація про приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України відповідно до статей 8 та 10 Закону).

29. У пункті 96 Порядку зазначено, що подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 Закону, стосовно особи, яка проживає в Україні, готується управлінням, відділом (сектором) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, до якого цією особою подавалися документи щодо оформлення набуття громадянства України.

30. Подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України разом із документами, передбаченими підпунктом "б" пункту 88 цього Порядку, надсилається до головного управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі.

31. За змістом пункту 97 Порядку, рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується начальником головного управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі або його заступником.

32. Повідомлення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України у тижневий строк надсилається до управління, відділу (сектору) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, яким було внесено подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України.

33. Управління, відділ (сектор) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення не пізніш як у тижневий строк з дня одержання повідомлення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України повідомляє про це відповідну особу у письмовій формі із зазначенням причин скасування такого рішення.

VI. Позиція Верховного Суду

34. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що відповідно до частини 1 статті 341 КАС України, Суд переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

35. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст. 341 КАС України).

36. Судами встановлено, що спір у даній справі виник у зв`язку з проходженням позивачем процедури з питань громадянства України.

37. З аналізу вищенаведених нормативних актів убачається, що скасування рішення про оформлення набуття громадянства відбувається на підставі подання органів міграційної служби, дипломатичними представництвами чи консульськими установами України та на підставі документів, які підтверджують, що особа набула громадянство України за територіальним походженням шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

38. При цьому, скасування рішення про оформлення набуття громадянства потребує наявності достатніх та належних доказів щодо встановлення факту подання особою свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів.

39. У ході розгляду даної адміністративної справи, судами попередніх інстанцій було встановлено, що документом, який підтверджував факт постійного проживання ОСОБА_1 на території України станом до 24.08.1991 року було рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 24.07.2007 року по справі 2-о-160/07, яке 06.07.2011 року скасовано Апеляційним судом Херсонської області, з підстав того, що докази якими суд першої інстанції обґрунтував прийняте рішення є неналежними та не підтверджують факт постійного безперервного та законного проживання ОСОБА_1 на території України до 24.08.1991року, а надані заявником довідки містять лише інформацію починаючи з 1991 року.

40. Підставою для скасування відповідачем рішення УМВС України в Херсонській області від 03.10.2007 року про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням стала наявність рішення апеляційного суду Херсонської області від 06.07.2011року, яким встановлено факт відсутності постійного проживання на території України з травня 1991 року та відсутність доказів, які підтверджують факт постійного проживання позивача.

41. Колегія суддів перевіривши матеріали справи зазначає, що зі змісту прохальної частини позову позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення управління ДМС України в Херсонській області від 14.03.2019 року про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

42. Проте, матеріали справи рішення управління ДМС України в Херсонській області від 14.03.2019 року про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 не містять.

43. Верховний Суд звертає увагу судів попередніх інстанцій що ними вищевказані обставини не були досліджені.

44. Так суд першої інстанції у мотивувальній частині судового рішення посилається на рішення відповідача від 13.03.2019 року.

45. Суд апеляційної інстанції скасовуючи рішення суду першої інстанції, скасовує рішення відповідача від 14.03.2019 року.

46. У матеріалах справи є подання від 13.03.2019 року, на зворотньому боці якого є рішення, яке затверджене Начальником УДМС України в Херсонській області (а.с.47).

47. З матеріалів справи також вбачається, що у листі від 27.03.2019 № 15/981 (а.с.12) Бориславський районний сектор ДМС України в Херсонській області зазначав про існування рішення УДМС України в Херсонській області від 14 березня 2019 року.

48. Тобто, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи суди попередніх інстанцій не з`ясували, чи відповідає предмет спору вказаний в позові (рішення відповідача від 14.03.2019 року) тим самим предметом спору що розглядався судами. Крім того при таких суперечностях не було з`ясовано чи існує взагалі рішення відповідача від 14.03.2019 року яке було скасовано.

49. Приписами статті 242 КАС України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто таким, що ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

50. Таким чином, судами першої та апеляційної інстанцій неповно встановлені обставини справи, що мають значення для правильного вирішення спору.

51. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

52. Відповідно до частини другої статті 353 КАС підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази; або необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.

53. Відповідно до частини четвертої наведеної статті, справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

54. З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суди попередніх інстанцій допустили порушення норм процесуального права, зокрема, судами не було встановлено обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, у зв`язку з чим справа підлягає направленню до суду першої інстанції на новий розгляд.

VII. Судові витрати

55. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

56. Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області задовольнити частково.

2. Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 10 червня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 серпня 2019 року у справі №540/747/19- скасувати.

3. Справу №540/747/19 направити на новий розгляд до Херсонського окружного адміністративного суду.

4. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Шишов

Судді І.В. Дашутін

Л.О. Єресько