Справа № 400/3133/18
Суддя: Запорожан Д.В.
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/3133/18
Головуючий в 1 інстанції: Птичкіна В.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Запорожана Д.В.,

суддів Осіпова Ю.В., Танасогло Т.М.,

при секретарі Іщенко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Миколаївської митниці Державної фіскальної служби на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 3 травня 2019 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «В-ЦЕНТР» до Миколаївської митниці Державної фіскальної служби про скасування картки відмови та рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю В-ЦЕНТР звернулось до суду з позовом до Миколаївської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у прийнятті митної декларації від 06.12.2018 року, викладене у Картці відмови в прийнятті митної декларації № UA504070/2018/00083; визнання протиправним та скасування прийняте рішення про коригування митної вартості товарів № UA504070/2018/00055/1 від 06.12.2018 року.

Свої позовні вимоги ТОВ «В-ЦЕНТР» обґрунтувало незаконністю спірних рішень.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 3 травня 2019 року позов задоволено в повному обсязі. Скасовано спірні рішення.

В апеляційній скарзі Миколаївська митниця ДФС просить скасувати вищенаведене рішення, як таке, що прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права і прийняти нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні даного позову.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з обґрунтованості даного позову та наявності підстав для його задоволення.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 02.07.2018 року позивач та компанія «GIDUE Pellami s.r.I.» (Італія) уклали Контракт на поставку позивачу напівфабрикату шкіри арт. «Краст».

Відповідно до Контракту (арк. спр. 12-16), товарно-транспортної накладної (CMR) № 3177 від 23.11.2018 (арк. спр. 17), рахунку-фактури № 000716/18 від 23.11.2018 (арк. спр. 18), позивач подав 05.12.2018 до митного посту «Первомайськ» митну декларацію (МД) № UA504070/2018/202681, в якій вказав митну вартість Товару 10 208,66 євро.

06.12.2018р. відповідач, не погодившись з митною вартістю товару «шкіра із шкур ВРХ без волосяного покриву, оброблена після дублення, зі шліфованим лицем, лицьовий спилок, у напівшкірах, у вигляді шкіряного напівфабрикату КРАСТ: - арт. CRUST чорного кольору завтовшки 1,3 мм/1,5 мм-1,00 мм/1,2 мм- 876,28 м2 - 485 шт., фірма-виробник GIDUE pellami s.r.I., (IT) торговельна марка GIDUE pellami, визначеною позивачем з використанням основного методу (за ціною договору), прийняв Рішення про коригування (арк. спр. 11).

Згідно з Рішенням про коригування, визначений позивачем метод «… за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) не застосовується у зв`язку з тим, що подані документи не містять всіх даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості, декларантом не надані документи, передбачені п. 15.5 зовнішньоекономічного контракту № 0207/18 від 02.07.2018, а також виявлені невідповідності: у зовнішньоекономічному контракті № 0207/18 від 02.07.2018, підпис директора суттєво відрізняється від підпису невстановленої особи у рахунку-фактурі № 000716/18 від 23.11.2018 …».

Карткою відмови (а.с. 10), позивачеві було відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів із зазначенням такого: «… відповідно до ст.256 МКУ та на підставі ст.55 МКУ надано відмову у зв`язку з невірно визначеною митною вартістю товару ЕМД, згідно рішення про визначення митної вартості від 06.12.2018 № UA504070/2018/00055/1 …». У Картці відмови відповідач навів перелік документів, поданих позивачем для митного оформлення Товару, серед яких зовнішньоекономічний контракт; митна декларація; договір (контракт) про перевезення; рахунок-фактура; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг.

Так, відповідно до частини другої статті 52 Кодексу декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначений частиною другою статті 53 Кодексу.

Як передбачено ч.3 ст. 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, подані на підтвердження митної вартості товарів, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 Кодексу).

За приписами ч.ч.2,3 ст.54 Кодексу, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 58 Кодексу метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Кодексом встановлено, що орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості зобов`язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини п`ятої статті 54 Кодексу орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право в тому числі:

- упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

- у випадках встановлених Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання митної вартості.

Повноваження митних органів щодо можливості запиту додаткових документів передбачено як статтею 53 Кодексу, так і статтею 17 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів та торгівлі.

Стаття 17 Угоди передбачає, що ніщо не повинно тлумачитися так, що обмежує або ставить під сумнів право митних адміністрацій упевнитися в істинності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей митної оцінки.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 Кодексу.

ТОВ «В-ЦЕНТР» на виконання контракту № 0207/18 від 02.07.2018, укладеного з «GIDUE pellami s.r.l.» Італія з метою здійснення митного оформлення товару « ШКІРА ІЗ ШКУР ВРХ БЕЗ ВОЛОСЯНОГО ПОКРИВУ, ОБРОБЛЕНА ПІСЛЯ ДУБЛЕННЯ, ЗІ ШЛІФОВАНИМ ЛИЦЕМ. ЛИЦЬОВИЙ СПИЛОК. У НАПІВШКІРАХ. У ВИГЛЯДІ ШКІРЯНОГО НАПІВФАБРИКАТУ КРАСТ: АРТ.'"CRUST", ЧОРНОГО КОЛЬОРУ. ЗАВТОВШКИ 1,ЗММ/1,5ММ- 1,0ММ/1,2 НОМЕР_1 876,28М2 - 485ШТ ФІРМА ВИРОБНИК - «GIDUE pellami s.r.l.»,(IT) ТОРГОВЕЛЬНА МАРКА- «GIDUE pellami»» подана митна декларація № UA504070/2018/202681 05.12.2018.

Митна вартість заявлена декларантом ТОВ «В-ЦЕНТР» за основним методом визначення митної вартості (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Контроль правильності визначення митної вартості зазначеного товару здійснювався посадовими особами митниці відповідно до вимог частин 1 та 2 статті 54 Кодексу та статей 337 і 363 Кодексу в частині контролю із застосуванням системи управління ризиками.

Для виконання митних формальностей, згенерованих АСАУР, посадовою особою витребувані документи, які підтверджують заявлену митну вартість товару.

За результатом розгляду документів, наданих декларантом, посадовою особою встановлено, що надані документи не містили всіх даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості та містили розбіжності та неточності, а саме:

- документи , зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності чи наявні ознаки підробки, а саме:

1)у зовнішньоекономічному контракті № 0207/18 від 02.07.2018 підпис директора суттєво відрізняється від підпису невстановленої особи у рахунку- фактурі №000716/18 від 23.11.2018 та гр.1,6 наданого контракту не має відповідного заповнення;

2)відсутня інформація щодо складових митної вартості товару, вказаних у зовнішньоекономічного контракту № 0207/18 від 02.07.2018.

Відповідно до частини 3 ст.53 МКУ для підтвердження заявленої митної вартості та її складових частин посадовою особою витребувані наступні документи:

1)виписку з бухгалтерської документації щодо складових митної вартості

(пакування, тари, маркування);

2)каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

3)висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларантом була надана відповідь про неможливість надання документів, витребуваних митним органом.

Відповідно до ч.2.5 розділу 2 наказу Державної фіскальної служби України від 11.09.15 №689 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України» (далі-наказ № 689) здійснено порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних товарів) митне оформлення яких вже здійснено.

Згідно вимог ч.4 ст.57 Кодексу проведено процедуру консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статті 64 Кодексу. Митницею була проведена процедура консультації шляхом витребування додаткових документів.

У постанові Верховного Суду України від 07.09.2012 в аналогічній адміністративній справі № 21-242а 12 зазначено, що обмін інформацією між декларантом та митним органом для обґрунтування вибору підстав для визначення митної вартості здійснюється в тому числі шляхом витребування митним органом додаткових документів.

Відповідно до положень п.10.1 контракту № 0207/18 від 02.07.2018 оплата за товар повинна бути здійснена протягом 30 днів з дати виписки CMR. CMR № 3177 датована 23.11.2018. На дату подання Адміністративного позову оплата повинна бути здійснена в повному обсязі. Проте, Позивачем не надано жодного документа про здійснення оплати за оцінюваний товар відповідно з вимогами п. 10.1 зазначеного контракту. Зазначене може свідчити про порушення Покупцем своїх обов`язків та нарахування пені відповідно до умов п.11.1 контракту № 0207/18 від 02.07.2018.

Відповідно до ч. 5 ст. 58 Кодексу «ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця».

У зв`язку з тим, що декларантом не надані у повному обсязі документи, необхідні для підтвердження числових значень складових митної вартості імпортованого товару, та не спростовані розбіжності та неточності у поданих до митного оформлення документах, Миколаївської митницею, відповідно до положень ст. 55 Кодексу, прийнято рішення про коригування митної вартості №UA504070/2018/00055/1 від 06.12.2018 року. Митну вартість визначено із застосуванням резервного методу. Митна вартість ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях, основою для визначення митної вартості є митна вартість оцінюваних товарів яка визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ).

В графі 33 рішення зазначено обґрунтовані причини, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано.

Визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджено документально або не підтверджено документально або не визначено кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна зі складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Тобто, основний метод за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються не застосовується враховуючи таке.

Відповідно до ст. 57 Кодексу визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні - за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних товарів); на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість не може бути визначено шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм Митного кодексу.

Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів не було застосовано у зв`язку з відсутністю вартості операції з ідентичними товарами, прийнятої митним органом, з дотриманням умов, зазначених у ст.59 Митного кодексу.

Згідно зі ст. 60 Митного кодексу у разі, якщо митну вартість оцінюваних товарів не може бути визначено відповідно до положень статей 58 і 59 Кодексу, за митну вартість береться вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Під подібними (аналогічними) слід розуміти товари, які хоч і не є однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними. У зв`язку з відсутністю цінової інформації щодо вартості подібних (аналогічних) товарів метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів не застосовано.

Так, метод визначення митної вартості на основі віднімання вартості (ст.62 МКУ) не застосовано у зв`язку з відсутністю інформації щодо ціни одиниці товару, за якою оцінювані або ідентичні чи подібні (аналогічні) імпортовані товари продаються на території України у найбільших загальних кількостях покупцю, який не є пов`язаною з продавцем особою, одночасно або у час, наближений до дати ввезення оцінюваних товарів, за умови вирахування, якщо вони можуть бути виділені, компонентів, зазначених у ст. 62 МКУ.

Метод визначення митної вартості на основі додавання вартості (ст.63 МКУ) не застосовано у зв`язку з відсутністю інформації щодо вартості товарів, надана виробником товарів, що оцінюються, або від його імені та складається із сум, зазначених у ст. 63 МКУ.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 Кодексу.

Згідно частини 6 ст. 54 МКУ митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 Митного Кодексу України, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Так, товар випущений у вільний обіг згідно МД №UА504070/2018/202687 від 06.12.2018р. відповідно до положень 7 ст.55 МКУ з наданням фінансової гарантії на суму 33903,57 грн.

Отже, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість даного позову та наявність підстав для його задоволення.

До того ж, ще слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, що, в свою чергу, в даному випадку, і було належним чином зроблено представником відповідача.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, судова колегія вважає, що судом першої інстанції було не повно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, та порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, до того ж, висновки суду не відповідають обставинам справи та ґрунтуються на невірному тлумаченні норм діючого у цій сфері законодавства, в зв`язку із чим, адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення має право скасувати його повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Отже, за таких обставин та враховуючи, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також в зв`язку із тим, що деякі висновки суду не відповідають обставинам справи, судова колегія, діючи виключно в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, у відповідності до п.п.1,3,4 ч.1 ст.317 КАС України, вважає за необхідне скасувати судове рішення суду 1-ї інстанції та прийняти нове - про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.308,310,315,317,321,322,325,329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Миколаївської митниці Державної фіскальної служби задовольнити.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 3 травня 2019 року скасувати.

Прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «В-ЦЕНТР» до Миколаївської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у прийнятті митної декларації від 06.12.2018 року, викладене у Картці відмови в прийнятті митної декларації № UA504070/2018/00083; визнання протиправним та скасування прийняте рішення про коригування митної вартості товарів № UA504070/2018/00055/1 від 06.12.2018 року відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст виготовлено 16.10.2019 року.

Головуючий Д.В. Запорожан

Судді: Ю.В. Осіпов

Т.М. Танасогло