Справа № 540/489/19
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/489/19

Головуючий в 1 інстанції: Гомельчук С.В. рішення суду першої інстанції прийнято у м. Херсон 02 липня 2019 року
Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Запорожана Д.В, Осіпова Ю.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Акцент Логістик" на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 02 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Акцент Логістик" до Головного управління ДФС України в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Акцент Логістик" (далі - позивач, ТОВ "Акцент Логістик") звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - відповідач, ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі) про визнання протиправним та скасування рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, зобов`язання вчинити певні дії, а саме:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ "Акцент Логістик" від 25.07.2018 року № 338/21- 22-08-01- 25;

- зобов`язати відповідача відновити в реєстрі платників податку на додану вартість запис про реєстрацію позивача.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначає, що в результаті протиправних дій відповідача, ТОВ "Акцент Логістик" було позбавлено статусу платника ПДВ. Підставою для анулювання реєстрації платника ПДВ вказано пп. „г" п. 184.1 ст.184 ПК України.

Позивач вважає що , наявні всі підстави для визнання протиправним та скасування прийнятого рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ 25.07.2018 року №338/21-22- 08-01-25 (форма №6-РПДВ) та відновлення реєстрації ТОВ "Акцент Логістик" як платника податку на додану вартість, оскільки через бездіяльність відповідача товариство не змогло подати податкову звітність з ПДВ. Позивач стверджує, що ним не отримувалось спірне рішення, а зазначеним в листі податкового органу поштовим відправленням на адресу товариства направлялось податкове повідомлення-рішення, яке не має відношення до спірних правовідносин.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 02 липня 2019 року у задоволені адміністративного позову - відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить зазначене рішення скасувати та прийняте нове, яким задовольнити позовні вимоги ТОВ "Акцент Логістик" в повному обсязі.

Зокрема, апелянт зазначає, що зазначені відповідачем у оскаржуваному рішенні №388/21-22-08-01-25 від 25.07 2018 року підстави для анулювання ПДВ, а саме щодо неподання податкових декларацій, тобто протягом 12 послідовних місяців, та як наслідок порушення підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 ПК України, не відповідає дійсності , оскільки 19 грудня 2017 року позивач за № подав до податкового органу - ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві податкову декларацію з ПДВ за листопад 2017 року, в якій були зазначені податкові зобов`язання в сумі 3000 грн. 00 коп. в т.ч. з ПДВ 500 грн. 00 коп.

Згідно приписів ст. 311 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції, може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що рішенням ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість №338/21-22-08-01-25 від 25 липня 2018 року на підставі пп. „г" п. 184.1 ст.184 ПК України анульовано реєстрацію ТОВ "Акцент Логістик" як платника податку на додану вартість.

Підставою для анулювання реєстрації платника податку на додану вартість стали дані реєстру податкових декларацій позивача №327/21-22-12-01 від 25 липня 2018 року, яким встановлено факти неподання товариством податкових декларацій за період з жовтня 2017 року по червень 2018 року податкових декларацій з ПДВ, а також факти подання за період з липня 2017 року по вересень 2017 року податкових декларацій з нульовими показниками, що свідчить про відсутність господарської діяльності.

Відповідно до ст. 42 ПК України рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ №338/21-22-08-01-25 (форма №6-РПДВ) направлено 30.07.2018 року поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення, яке вручено за довіреністю 01.08.2018.

07.10.2016 року між ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м.Києві та ТОВ "Акцент Логістик" був укладений договір №160620175 про визнання електронних документів (16.06.2017 року о 17:47 було отримано квитанцію №2 про прийняття договору про визнання електронних документів).

01.11.2016 року було змінено адресу реєстрації товариства та керівника ТОВ "Акцент Логістик". Квитанції, про припинення договору від 16.06.2017 у зв`язку зі зміною особи підписувача, збоку ДФС України не надходило.

07.10.2016 року були направлені дві заяви про приєднання до договору про визнання електронних документів до ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м.Києві та Херсонської об`єднаної ДПІ ГУ ДФС у Херсонській області.

Після цього 31.01.2018, 13.02.2018, 19.02.2018, 22.02.2018, 28.02.2018, 02.03.2018 року повторно направлялись заяви про приєднання до договору про визнання електронних документів до Херсонської об`єднаної ДПІ ГУ ДФС у Херсонській області.

Вирішуючи справу та відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач належними доказами не спростував доводи відповідача та не довів протиправність спірного рішення, як наслідок відсутні підстави для відновлення реєстрації товариства в якості платника податку на додану вартість.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно пункту 184.1 статті 184 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) реєстрація платником податку на додану вартість діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у випадках, визначених абзацами "а"-"з" цього пункту.

Пунктом 184.2 статті 184 ПК України анулювання реєстрації на підставі, визначеній у підпункті "а" пункту 184.1 цієї статті, здійснюється за заявою платника податку, а на підставах, визначених у підпунктах "б" - "з" пункту 184.1 цієї статті, може здійснюватися за заявою платника податку або за самостійним рішенням відповідного контролюючого органу.

Відповідно до підпункту "г" пункту 184.1 статті 184 ПК України реєстрація платником податку на додану вартість анулюється якщо особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.

Крім того за змістом пункту 5.5 Положення про реєстрацію платників податків на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 №1130 (далі - Положення № 1130), анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу може бути здійснене на підставах, визначених у підпунктах "б" - "з" пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу (підпункти "б" - "з" пункту 5.1 цього розділу).

Підпунктом 3 абзацу 3 пункту 5.5 Положення № 1130 передбачено, що рішення про анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу приймаються за наявності відповідних підтвердних документів (відомостей). Такими документами є довідка про подання/неподання платником податку на додану вартість контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстр (перелік) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту у таких деклараціях (податкових розрахунках) протягом 12 послідовних податкових місяців (підстава - підпункт "г" пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу). У реєстрі (переліку) зазначаються дані про реєстрацію особи платником податку на додану вартість та по кожній декларації (податковому розрахунку) - податковий період, дата надходження декларації (податкового розрахунку) до контролюючого органу, загальні обсяги постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту звітного періоду, вказані у відповідних рядках та колонках податкової декларації (податкового розрахунку.

Суд першої інстанції дослідивши спірне рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість №338/21-22-08-01-25 від 25 липня 2018 року встановив, що на підставі даних реєстру податкових декларацій №327/21-22-12-01 від 25 липня 2018 року встановлено факти не подання податкових декларацій за період з жовтня 2017 року по червень 2018 року, а також встановлено факти подання за липень - вересень 2017 року податкових декларацій з нульовими показниками та погодився з висновком податкового оргагну про відсутність господарської діяльності у порзивача на протязі 12 послідовних податкових місяців.

Суд першої інстанції також зазначив у рішенні, що позивач не заперечує проти доводів відповідача про відсутність постачання/придбання товарів протягом 12 послідовних податкових місяців, як не заперечує проти не подання податкових декларацій, а лише в якості поважної підстави для не подання податкової звітності вказує на бездіяльність відповідача в приєднання до договору про визнання електронних документів.

Проте колегія суддів важає за необхідно наголосити, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи.

З матеріалів справи вбачається, що 07.10.2016 року між ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м.Києві та ТОВ "Акцент Логістик" був укладений договір №160620175 про визнання електронних документів (16.06.2017 року о 17:47 було отримано квитанцію №2 про прийняття договору про визнання електронних документів).

01.11.2016 року було змінено адресу реєстрації товариства та керівника ТОВ "Акцент Логістик". Квитанції про припинення договору від 16.06.2017 року у зв`язку зі зміною особи підписувача, збоку ДФС України не надходило.

07.10.2016 року були направлені дві заяви про приєднання до договору про визнання електронних документів до ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м.Києві та Херсонської об`єднаної ДПІ ГУ ДФС у Херсонській області.

Після цього 31.01.2018, 13.02.2018, 19.02.2018, 22.02.2018, 28.02.2018, 02.03.2018 року повторно направлялись заяви про приєднання до договору про визнання електронних документів до Херсонської об`єднаної ДПІ ГУ ДФС у Херсонській обласі.

Проте, відповідно до інформації, яка вказана в квитанціях №2 (копії квитанцій додаються до позову) - ДОКУМЕНТ НЕ ПРИЙНЯТО. При необхідності виправте документ та відправте його знову. Усі реквізити Заяви про приєднання до Договору про визнання електронних документів/Повідомлення про надання інформації щодо ЕЦП обов`язкові для заповнення (п.п. 2,13 розд. III). Наказ Міністерства фінансів України від 06.06.2017 №557 "Про затвердження Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами", зареєстрований в Міністерстві юстиції України 03 серпня 2017 р. за № 959/30827. (Код: 5) або - ДОКУМЕНТНЕ ПРИЙНЯТО. При необхідності виправте документ та відправте його знову. Невідповідність реєстраційних даних автора, зазначених у Заяві про приєднання до Договору/Повідомленні про надання інформації щодо ЕЦП, даним Єдиного державного реєстру та Державного реєстру фізичних осіб-платників податків (п.п. 9,13 розд. III). Наказ Міністерства фінансів України від 06.06.2017 №557 "Про затвердження Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами", зареєстрований в Міністерстві юстиції України 03 серпня 2017р. за № 959/30827. (Код: 2).

Відповідно до ідентифікації зазначених кодів вбачається, що "Код 2" може свідчити про невірно вказані в заяві дані про документ про державну реєстрацію або вказано електронний адрес відмінний від того, що зазначено в держреєстрі; "Код 5" може свідчити, що в документі було невірно заповнено один із реквізитів невірно заповнено адресу субсайту офіційного порталу ДФС - повинно бути прописано: https://cabinet.sfs.gov.ua/contract або в документі не було вказано електронну адресу або вказано адресу не українського провайдера (наприклад, @і. uа або @ukr.net).

Колегія суду зазначає, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки тим обставинам, що не поданню ТОВ «АКЦЕНТ ЛОГІСТИК» декларацій з ПДВ протягом жовтня, грудня 2017 року, січня - червня 2018 року передувало відмова податкового органу - ДФС України у реєстрації договорів про визнання електронних документів та заяв про приєднання до договорів про визнання електронних документів/ відправлених у 2017 та 2018 роках з необґрунтованих на думку позивача підстав. ТОВ "Акцент Логістик" стверджує, що воно фактично було позбавлено права своєчасного звітування шляхом направлення засобами електронного зв`язку податкової звітності. Суд не надав мотивованої оцінки цьому аргументу позивача.

Відповідно до ч.8 ст.45 Бюджетного кодексу України №2456-VI, в редакції від 08.07.2010 року, у разі зміни місцезнаходження субєкта господарювання платників податків сплата визначених законодавством податків і зборів після реєстрації здійснюється за місцем попередньої реєстрації до закінчення поточного бюджетного періоду.

Відповідно до п.10.13. Наказу №1588 від 09.12.2011 року «Про затвердження порядку обліку платників податків і зборів» у разі зміни місцезнаходження суб`єкта господарювання - платника податків сплата визначених законодавством податків і зборів після такої реєстрації здійснюється таким платником податків за місцем попередньої реєстрації до закінчення поточного бюджетного періоду:

1) у такому випадку одночасно із зняттям з обліку юридичної особи (крім юридичних осіб, які включені до Реєстру неприбуткових установ та організацій) або фізичної особи - підприємця за основним місцем обліку здійснюється взяття на облік платника податків за неосновним місцем обліку згідно із розділом VII цього Порядку без подання заяви платником податків та з урахуванням особливостей, визначених пунктами 10.14 - 10.21 цього розділу;

2) до закінчення року платник податків обліковується в контролюючому органі за попереднім місцезнаходженням (неосновне місце обліку) з ознакою того, що він є платником податків до закінчення року, а в контролюючому органі за новим місцезнаходженням (основне місце обліку) - з ознакою того, що він є платником податків з наступного року.

З Витягу Єдиного державномого реєстра юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що позивач знаходився на податковому обліку в ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м.Києві, а після зміни місцязнаходження - в Херсонської об`єднаної ДПІ ГУ ДФС у Херсонській області.

Колегією суддів встановлено, що квитанції про припинення договору від 16.06.2017 року у зв`язку зі зміною особи підписувача, збоку ДФС України не надходило, а таким чином укладений договір №160620175 про визнання електронних документів, між ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м.Києві та ТОВ "Акцент Логістик" був дійсним та позивач до кінця 2017 року мав право подавати податкові декларації до цього податкового органу, незважаючи на те,що ним було змінено адреса реєстрації на м. Херсон та керівник підприємства.

Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що зазначені відповідачем у оскаржуваному рішенні № 388/21-22-08-01-25 від 25.07.2018 року підстави для анулювання ПДВ, а саме щодо неподання податкових декларацій з жовтня 2017 року по червень 2018 року, та як наслідок порушення підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 ПК України, не відповідає дійсності, оскільки 19 грудня 2017 року позивач за № , подав до податкового органу - ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві податкову декларацію з ПДВ за листопад 2017 року, в якій були зазначені податкові зобов`язання в сумі З 000 грн. 00 коп., в т.ч. з ПДВ 500 грн. 00 коп.

Зазначені зобов`язання виникли при взаємовідносинах з ТОВ «НИКПРОДТОРГ» та підтверджуються зокрема - Декларацією з податку на додану вартість за листопад місяць 2017 року;

- Договором № 1/11-ТП від 10.11.2017 року про надання послуг;

- Актом здачі-приймання робіт (надання послуг) від 16.11.2017 року.

Вказані докази містяться в матеріалах справи разом з клопотанням про залучення документів до матеріалів справи від 01 липня 2019 року(а.с.221-231), прийняті судом як докази, однак при прийнятті рішення,суд першої інстанції не навів в мотивувальній частині рішення мотивів відхилення цих доказів.

Отже висновок суду першої інстанції про те, що позивач не заперечує проти доводів відповідача про відсутність постачання/придбання товарів протягом 12 послідовних податкових місяців, як не заперечує проти не подання податкових декларацій, не відповідає дійсності та спростовується вищевказаними доказами.

Дані обставини, на думку колегії суддів, вказують на те, що позивач не порушував норми податкового законодавства, зокрема підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 ПК України (відповідно до якого Реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо: особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту), а тому у відповідача не було правових підстав для прийняття спірного рішення та позбавлення ТОВ «АКЦЕНТ ЛОГІСТИК» платником ПДВ.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Колегія суддів вважає, що відповідач не довів належним чином правомірності оскаржуваного рішення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги та необхідність задоволення позовних вимог ТОВ «АКЦЕНТ ЛОГІСТИК.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неповністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовані норми матеріального права, що у відповідності до вимог ч.1 ст.317 КАС України є підставами для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Акцент Логістик" задовольнити.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 02 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Акцент Логістик" до Головного управління ДФС України в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, зобов`язання вчинити певні дії -скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Акцент Логістик" задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС України в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 25 липня 2018 року № 338/21- 22-08-01- 25 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю "Акцент Логістик".

Зобов`язати Головне управління ДФС України в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі відновити в реєстрі платників податку на додану вартість запис про реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю "Акцент Логістик".

Стягнути з Головного управління ДФС України в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі () за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Акцент Логістик" () судовий збір за подачу позову у сумі 1921 грн. (тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня), а також стягнути судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 2881,5 грн. (дві тисячі вісімсот вісімдесят одна гривня) 50 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Танасогло Т.М.
Судді Запорожан Д.В. Осіпов Ю.В.