Справа № 520/297/19
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2019-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 р. Справа № 520/297/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Любчич Л.В.

суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представника позивача Білоус С.Ю.

представника відповідача Соіч Ю.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової служби України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.05.2019 (суддя Шляхова О.М., майдан Свободи, 6, Харків, 61022, повний текст складено 16.05.19) по справі № 520/297/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН"

до Державної податкової служби України

про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації,

ВСТАНОВИВ:

У січня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН" ( далі - позивач, ТОВ "ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН") звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової служби України ( далі - відповідач, ДПС України), в якому просило - визнати протиправною та скасувати Індивідуальну податкову консультацію відповідача від 29.10.2018 №4624/6/99-99-13-02-03- 15/ІПК.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.05.2019 адміністративний позов ТОВ "ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН" задоволено.

Скасовано індивідуальну податкову консультацію ДПС України від 29.10.2018 №4624/6/99-99-13-02-03- 15/ІПК.

Не погодившись з даним судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.05.2019 та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, шо вартість безоплатного відвідування працівниками приміщень (власних та орендованих) пристосованих для занять спортом (трен6ажерного залу, залу для занять йогою), майданчиків для гри в футбол, тощо, включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу такого працівника як інший дохід та оподатковується податком на доходи фізичних осіб і військовим збором на загальних підставах. Вартість безоплатного відвідування працівниками приміщень (власних та орендованих) пристосованих для занять спортом (трен6ажерного залу, залу для занять йогою), майданчиків для гри в футбол, тощо, не є виплатою, яка включається до заробітної плати або до суми винагороди за цивільно-правовим договором. Отже вказаний дохід не є базою нарахування єдиного внеску. При наданні податкової консультації контролюючий орган відповів на питання, які були зазначені позивачем у запиті, виконав вимоги ст. 52 Податкового кодексу України (ПК України). Податкова консультація може бути визнана недійсною виключно у тому випадку, коли вона суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору, що в даному випадку не мало місця.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 02.07.2019 залишено без руху апеляційну скаргу у зв`язку з несплатою судового збору та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.08.2019, після усунення недоліків апеляційної скарги, відкрито провадження по справі № 520/297/19.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Позивач зазначив, що оскаржувана податкова консультація не містить у собі роз`яснень з питань практичного застосування норм податкового кодексу, на які посилається відповідач. Фактично, оскаржувана консультація є набором цитованих норм ПК України на основі яких відповідач робить висновок, який насправді не випливає з тих норм. Сама по собі наявність у оскаржуваній податковій консультації посилань на норми ПК України не свідчить про її обгрунтованість. Зокрема, відповідач не роз`яснює, за якими критеріями право працівника на відвідування приміщень для заняття спортом кваліфікується як об`єкт оподаткування, що є базою оподаткування, як визначається її грошове вираження, хто є платником податків, як позивач має визначати базу оподаткування для неідентифікованого платника податків, тощо. Позивач, в підтвердження своєї позиції, послався на висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 16.10.2018 по справі № 820/4461/17.

Ухвалою суду від 05.09.2019 закінчено підготовку справи до розгляду та призначено у відкритому судовому засіданні.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача та представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та у відзиві на неї, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини, які не оспорені сторонами.

Листом від 26.09.2018 за №2018/09/261 ТОВ "ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН" направило звернення до Офісу великих платників Державної фіскальної служби (далі - Офіс великих платників) про надання індивідуальної податкової консультації, в якому просило надати індивідуальну податкову консультацію з питань практичного застосування положень підпункту 14.1.47. пункту 14.1. статті 14, пункту 163.1 статті 163, підпункту «а» підпункту 164.2.17. пункту 164.2. статті 164 та підпункту 1.7. пункту 16і Підрозділу 10 Розділу XX ПК України під час визначення загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платників податку на доходи фізичних осіб - працівників Товариства.

Позивачем у зверненні за наданням податкової консультації було поставлено наступні запитання:

1. Чи є об`єктом оподаткування податком на доходи фізичних осіб (у розумінні підпункту 14.1.47. пункту 14.1. статті 14, пункту 163.1 статті 163, підпункту «а» підпункту 164.2.17. пункту 164.2. статті 164 ПК України) надання працівникам ТОВ "ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН" можливості вільного відвідування приміщень для занять спортом та фізичною культурою, обладнаних необхідним обладнанням та утримуваних за рахунок Товариства, за умови, що: а) обов`язок Товариства (як роботодавця) з надання працівникам такого права встановлено колективним договором ТОВ "ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН", а відповідно надається працівникам у зв`язку з виконанням ними обов`язків трудового найму; б) Товариство не здійснює облік працівниками вказаних приміщень для заняття спортом?

2. Чи є об`єктом оподаткування Військовим збором (у розумінні підпункту 1.7 пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України) надання працівникам ТОВ "ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН" можливості вільного відвідування приміщень для занять спортом та фізичною культурою, обладнаних необхідним обладнанням та утримуваних за рахунок Товариства, за умови, що: а) обов`язок Товариства (як роботодавця) з надання працівникам такого права встановлено колективним договором ТОВ "ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН", а відповідно надається працівникам у зв`язку з виконанням ними обов`язків трудового найму; б) Товариство не здійснює облік працівниками вказаних приміщень для заняття спортом?

3. Чи є базою нарахування ЄСВ (у розумінні ст. 7 Закону України "Про збір та облік єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) надання працівникам ТОВ "ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН" можливості вільного відвідування приміщень для занять спортом та фізичною культурою, обладнаних необхідним обладнанням та утримуваних за рахунок Товариства, за умови, що: а) обов`язок Товариства (як роботодавця) з надання працівникам такого права встановлено колективним договором ТОВ "ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН", а відповідно надається працівникам у зв`язку з виконанням ними обов`язків трудового найму; б) Товариство не здійснює облік працівниками вказаних приміщень для заняття спортом?

Листом від 09.10.2018 №42121/10/28-10-27-01-11 Офіс великих платників повідомив Товариство, про направлення підготованої індивідуальної податкової консультації до ДФС України.

Листом від 29.10.2018 № 4624/6/99-99-13-02-03-15/ІПК відповідачем була надана податкова консультація по суті порушених у запиті питань з посиланням на норми ПК України.

У цій консультації зазначено, зокрема, що вартість безоплатного відвідування працівниками приміщень (власних та орендованих) пристосованих для занять спортом (тренажерного залу, залу для занять йогою), майданчиків для гри в футбол тощо, включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу такого працівника та оподатковується податком на доходи фізичних осіб і військовим збором на загальних підставах.

Такий висновок фактично був відповіддю на перше (щодо оподаткування податком на доходи фізичних осіб) та друге (щодо військового збору) запитання Запиту позивача на консультацію.

Отже, відповідачем сформульовано позицію, відповідно до якої: по-перше, вартість безоплатного відвідування працівниками приміщень (власних та орендованих) пристосованих для занять спортом (тренажерного залу, залу для занять йогою), майданчиків для гри в футбол тощо, оподатковується податком на доходи фізичних осіб на загальних підставах; по-друге, вартість безоплатного відвідування працівниками приміщень (власних та орендованих) пристосованих для занять спортом (тренажерного залу, залу для занять йогою), майданчиків для гри в футбол тощо, оподатковується військовим збором на загальних підставах.

В обґрунтування свого висновку ДФС України послалася на п. 164.2.20 ст. 164 ПК України.

Інших підстав чи міркувань, які обґрунтовували б спірні висновки оскаржуваної консультації, а також будь-якої оцінки обставин, про які підприємство позивача зазначало у своєму запиті відповідачем не наведено.

Щодо питання Запиту стосовно нарахування єдиного соціального внеску, відповідачем зроблено висновок, згідно якого вартість безоплатного відвідування працівниками приміщень (власних та орендованих) пристосованих для занять спортом (тренажерного залу, залу для занять йогою), майданчиків для гри в футбол тощо не є базою нарахування єдиного соціального внеску.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з даними висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства урегульовано ПК України.

Згідно з пп. 14.1.172 п.14.1 ст.14 ПК України податкова консультація - індивідуальна податкова консультація та узагальнююча податкова консультація, що надаються в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до пп.14.172-1 п.14.1 ст.14 ПК України індивідуальна податкова консультація - роз`яснення контролюючого органу, надане платнику податків щодо практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, та зареєстроване в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій.

Порядок звернення платників податків за податковими консультаціями, а також розгляду таких звернень контролюючими органами та надання відповідей на них унормовано ст.ст.52 і 53 ПУ України.

За зверненням платників податків контролюючі органи надають їм безоплатно індивідуальні податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом. Звернення платників податків на отримання індивідуальної податкової консультації в письмовій формі повинно містити:

- найменування для юридичної особи або прізвище, ім`я, по батькові для фізичної особи, податкову адресу, а також номер засобу зв`язку та адресу електронної пошти, якщо такі наявні;

- код згідно з ЄДРПОУ (для юридичних осіб) або реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку у паспорті);

- зазначення, в чому полягає практична необхідність отримання податкової консультації;

- підпис платника податків;

- дату підписання звернення.

За вибором платника податків індивідуальна податкова консультація надається в усній або письмовій формі. Індивідуальна податкова консультація, надана в письмовій формі, обов`язково повинна містити назву - податкова консультація, реєстраційний номер в єдиній базі індивідуальних податкових консультацій, опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, зазначених у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання таких норм законодавства. (п.52.3 ПК України)

Аналіз приписів ст.ст.52 і 53 ПУ України свідчить про те, що індивідуальна податкова консультація надається платнику податків для правильності застосування конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування податків чи зборів безпосередньо у його податковому обліку при здійсненні ним господарської діяльності, має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надана така консультація. При цьому, надаючи податкову консультацію, контролюючий орган не встановлює (змінює чи припиняє) відповідну норму законодавства, а лише надає роз`яснення конкретному платнику податків по конкретній нормі закону.

При цьому, обов`язковими складовими письмової податкової консультації є: опис питань, що порушуються платником податків; обґрунтування застосування норм законодавства з урахуванням фактичних обставин, вказаних у зверненні платника податків; висновок з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства. Наявність чи відсутність цих складових у своїй сукупності надають підстави для висновку про належність письмового документа до податкової консультації. Щодо висновку податкового органу про те, що надання Товариством своїм працівникам можливості вільного відвідування власних приміщень для заняття спортом є доходом фізичної особи, у розумінні пп. 164.2.20 п. 164.2 статті 164 ПК України (як інші доходи), а вартість безоплатного відвідування працівниками приміщень (власних та орендованих) пристосованих для занять спортом (тренажерного залу, залу для занять йогою), майданчиків для гри в футбол тощо, включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу такого працівника, як інший дохід та оподатковується податком на доходи фізичних осіб і військовим збором на загальних підставах, колегія суддів зазначає наступне.

За змістом абзаців 1, 5 частини 2 та частини 3 статті 13 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) до змісту колективного договору включається, зокрема, встановлення гарантій, компенсацій, пільг. Колективний договір може передбачати додаткові порівняно з чинним законодавством і угодами гарантії, соціально-побутові пільги.

Відповідно до пункту 8.1. Колективного договору Товариства, який міститься в матеріалах справи, з метою задоволення соціально- побутових потреб працівників, посилення соціального захисту та соціальних гарантій, підвищення рівня продуктивності праці, стимулювання на досягнення працівниками більш високих результатів їх роботи, створення оптимальних умов для організації трудового процесу, створення відповідних умов праці, іміджу підприємства, який є основою конкурентоспроможності підприємства на ринку праці, прибавлення відповідних спеціалістів, при наявності фінансових можливостей, підприємство зобов`язується забезпечити працівників додатковими соціальними гарантіями, компенсаціями та пільгами, спрямованими на соціальне, медичне та культурне забезпечення працівників, організацію їх оздоровлення та відпочинку, визначеними в цьому розділі.

Пунктом 8.5 Колективного договору Товариства встановлено, що з метою пропаганди здорового способу життя, сприяння заняттю фізичною культурою та спортом Товариство зобов`язується сприяти заняттю фізичною культурою та спортом шляхом організації та забезпечення функціонування на території Товариства власних приміщень для заняття спортом та фізичною культурою, а саме: обладнаного тренажерного залу та залу для занять йогою (п. 11 Додатку №7 до Колективного договору) з наданням працівникам Товариства права вільного відвідування таких приміщень для заняття спортом та фізичною культурою для цілей задоволення потреб працівників у сфері фізичної культури і спорту.

Пунктом 8.6. Колективного договору Товариства встановлено, що з метою пропаганди здорового способу життя, сприяння заняттю фізичною культурою та спортом підприємство зобов`язується забезпечити фінансування культурно-масових та спортивно - оздоровчих заходів, брати в оренду площадки для ігри в футбол, волейбол, баскетбол, хокей тощо з метою проведення працівниками тренувань з цих видів спорту та подальшою участю їх у відповідних змаганнях, та/або з метою організації спортивних заходів на підприємстві. Порядок користування працівниками залом для занять спортом, залом для занять йогою та іншими майданчиками для заняття спортом визначається локальними актами Товариства, зокрема, Положенням про порядок надання в користування тренажерного залу, залу для занять йогою та площадок для гри в спортивні ігри працівникам ТОВ "ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН", затвердженим Наказом директора Товариства №52 від 17.09.2018.

Відповідно до пункту 3.7.2. Положення, Товариство не здійснює персоніфікований облік працівників, які користуються приміщенням для занять спортом (фізичною культурою) та площадками для гри в спортивні ігри.

Відповідно до пункту 2 Наказу директора ТОВ "ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН" №93/1 від 01 грудня 2017 року відвідування працівниками Товариства приміщень для заняття спортом здійснюється у позаробочий час. Колегія суддів зазначає, що позивач не є закладом фізичної культури і спорту та не є суб`єктом надання фізкультурно-спортивних послуг у розумінні Закону України «Про фізичну культуру та спорт».

За змістом п. 163.1. ст. 163 ПК України об`єктом оподаткування, резидента є, зокрема: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Відповідно до п. 164.1. ст. 164 ПК України визначено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Згідно пп.164.2.20 п. 164.2 ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: інші доходи, крім зазначених у статті 165 цього Кодексу.

За змістом пункту 16і Підрозділу 10 Розділу XX ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

У свою чергу, положеннями підпункту 1.7. пункту 16і Підрозділу 10 Розділу XX ПК України встановлено, що звільняються від оподаткування збором доходи, що згідно з розділом II цього Кодексу не включаються до загального оподатковуваного доходу фізичних осіб (не підлягають оподаткуванню, оподатковуються за нульовою ставкою,), крім доходів, зазначених у підпунктах 165.1.2. 165.1. 18, 165.1.25. 165 1.52 пункту і65. і статті і65 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 ПК України, обов`язковими елементами будь - якого податку (у тому числі податку на доходи фізичних осіб) є: платник податку (пп. 7.1.1 п. 7.1 ст. 7 ПК України); об`єкт оподаткування (пп. 7.1.2 п. 7.1 ст. 7 ПК України); база оподаткування (пп. 7.1.3 п. 7.1 ст. 7 ПК України); ставка податку (пп. 7.1.4 п. 7.1 ст. 7 ПК України); порядок обчислення податку (пп. 7.1.5 п. 7.1 ст. 7 ПК України); податковий період (пп. 7.1.5 п. 7.1 ст. 7 ПК України); строк та порядок сплати податку (пп. 7.1.6 п. 7.1 ст. 7 ПК України); строк та порядок подання звітності про обчислення і сплату податку (пп. 7.1.1 п. 7.1 ст. 7 ПК України).

Відповідно до п. 23.1 ст. 23 ПК України базою оподаткування визнаються конкретні вартісні, фізичні або інші характеристики певного об`єкта оподаткування.

Згідно зі ст. 24 ПК України, одиницею виміру бази оподаткування визнається конкретна вартісна, фізична або інша характеристика об`єкта оподаткування або її частини, щодо якої застосовується ставка податку.

Відповідно до п. 22.1 ст. 21 ПК України, об`єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об`єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника податкового обов`язку. Враховуючи вищезазначені правові норми, а також зважаючи на можливість вільного відвідування приміщень для занять спортом та фізичною культурою, обладнаних необхідним обладнанням та утримуваних за рахунок Товариства, безоплатно та без ведення обліку такого відвідування працівниками позивача, який не є закладом фізичної культури і спорту та не є суб`єктом надання фізкультурно-спортивних послуг у розумінні Закону України «Про фізичну культуру та спорт», колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність окремих законодавчо встановлених елементів податку, що виключає можливість визначення об`єкта оподаткування у даних правовідносинах.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що вартість безоплатного відвідування працівниками приміщень (власних та орендованих) пристосованих для занять спортом (трен6ажерного залу, залу для занять йогою), майданчиків для гри в футбол, тощо, включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу такого працівника як інший дохід та оподатковується податком на доходи фізичних осіб і військовим збором на загальних підставах, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки, з огляду на характер правовідносин, які виникають між ТОВ "ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН" та його працівниками з приводу можливості вільного відвідування приміщень для занять спортом та фізичною культурою, відсутні законодавчо встановлені елементи податку, відтак відсутні підстави для визначення та нарахування фізичним особам- працівникам ТОВ "ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН" податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

Посилання апелянта на те, що відповідач відповів на питання, які були зазначені позивачем у запиті, чим виконав вимоги ст. 52 ПК України, а тому відсутні підстави для скасування податкової консультації, колегія суддів вважає необгрунтованими, з огляду на невідповідність наданої відповідачем податкової консультації критеріям законності, визначених ч. 2 ст. 2 КАС України, та створює для позивача додаткові ризики прийняття контролюючими органами рішень про безпідставні донарахування податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору, чим порушує права ТОВ "ПЛАРІУМ ЮКРЄЙН".

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правомірності висновків суду першої інстанції.

Ухвалюючи дане судове рішення колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України»(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші зазначені в апеляційній скарзі аргументи відповідача, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України - залишити без задоволення

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07 травня 2019 по справі № 520/297/19 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Любчич
Судді(підпис) (підпис) О.В. Присяжнюк О.А. Спаскін
Постанова складена в повному обсязі 17.10.19.