Справа № 817/16/17
Суддя: Дорошенко Н.О.
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

15 жовтня 2019 року м. Рівне №817/16/17

Рівненський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Дорошенко Н.О., суддів Щербакова В.В. Борискіна С.А. ,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом

Арбітражний керуючий ОСОБА_1
доМіністерство юстиції України
про визнання протиправним та скасування наказу,
В С Т А Н О В И В:

Арбітражний керуючий ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) в січні 2017 року звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства юстиції України (далі - відповідач, Мін`юст), просила визнати протиправним та скасувати наказ від 6 грудня 2016 року № 1693/7 про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження.

За змістом позовної заяви (т.1, а.с.3,4) позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення дисциплінарної комісії за наслідками розгляду подання від 30 вересня 2016 року № 814 ухвалене без участі позивача, без врахування її пояснень, ступеню вини, тяжкості вчиненого нею проступку та без зазначення підстав такого стягнення, чітко визначених чинним законодавством. Крім того, позивач зазначає, що про наказ від 6 грудня 2016 року № 1693/7 дізналася лише 30 грудня 2016 року з відомостей веб-сайту Єдиного реєстру арбітражних керуючих. Також, позивач стверджує, що дисциплінарною комісією не надано жодної оцінки діям позивача та не перевірено відповідність акту перевірки вимогам законодавства, а відтак, на думку позивача, здійснено необ`єктивний та упереджений розгляд усіх фактичних обставин. Крім того, позивач вказує, що дисциплінарне стягнення у вигляді попередження накладається на арбітражного керуючого лише у разі встановлення факту подання арбітражним керуючим у документах, які подаються для отримання свідоцтва на право здійснення діяльності арбітражного керуючого, неправдивих відомостей, або відмови арбітражного керуючого в проведенні перевірки. Вважаючи, що наказ від 6 грудня 2016 року № 1693/7, яким застосовано до позивача дисциплінарне стягнення, є таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, ОСОБА_1 звернулась до суду з вимогою про його скасування.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву (т.2, а.с. 109-115), в якому заперечив проти задоволення позовних вимог. На обґрунтування своїх заперечень зазначив, що в ході позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1, проведеної на підставі доручення Мін`юсту, а також скарг комітету кредиторів ВАТ "Сарненський комбінат хлібопродуктів" та кредитора ОСОБА_4 , встановлено порушення позивачем вимог законодавства щодо особливостей укладання договорів, проведення аукціонів, визначення початкової вартості майна, що є грубим порушенням прав та законних інтересів боржника та його кредиторів. Крім того, як вказує відповідач, орган контролю у матеріалах перевірки зазначає про не додержання арбітражним керуючим вимог Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції", а тому такі порушення є аналогічними встановленим в ході попередньої перевірки, проведеної у березні 2016 року, що стало підставою для внесення до дисциплінарної комісії подання про застосування до позивача дисциплінарного стягнення. Більше того, відповідач звертає увагу на те, що дисциплінарна комісія прийняла рішення застосувати до позивача більш м`яке покарання, аніж те, на яке вона заслуговувала. Тому, на думку відповідача, спірний наказ Мін`юсту від 6 грудня 2016 року № 1693/7 про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження є таким, що прийнятий в межах чинного законодавства України. При цьому, посилання позивача на те, що їй лише 30 грудня 2016 року стало відомо про застосування відносно неї стягнення, не відповідає дійсності, оскільки відповідно до Реєстру арбітражних керуючих, який є складовою частиною Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство, останні зміни до картки арбітражного керуючого вносилися 8 грудня 2016 року. За наведених обставин, відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Також, відповідач надав суду письмові пояснення (т.2, а.с.134-137), в яких, окрім детального опису процедури накладення дисциплінарного стягнення на арбітражного керуючого з посиланням на норми законодавства, зазначив про те, що ОСОБА_1 особисто брала участь у засіданні Дисциплінарної комісії, а тому своєчасно та в повному обсязі володіла інформацією щодо прийнятого стосовно неї рішення.

Заяви, клопотання учасників справи, процесуальні дії у справі:

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 6 січня 2017 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2017 року закінчено підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 15 березня 2017 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, суд перейшов до розгляду справи у письмовому провадженні.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено повністю.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 6 вересня 2017 року апеляційну скаргу Мін`юсту залишено без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року - без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 червня 2019 року касаційну скаргу Мін`юсту задоволено частково. Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 6 вересня 2017 року скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

9 серпня 2019 року адміністративна справа №817/16/17 надійшла до Рівненського окружного адміністративного суду. За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями адміністративну справу передано для розгляду судді Дорошенко Н.О.

14 серпня 2019 року ухвалою суду адміністративну справу № 817/16/17 прийнято до провадження судді Дорошенко.

Того ж дня, на підставі службової записки судді Дорошенко Н.О. призначені члени судової колегії для розгляду адміністративної справи № 817/16/17.

Також, 14 серпня 2019 року ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду призначене підготовче засідання у справі.

11 вересня 2019 року ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду відкладено підготовче засідання у справі.

13 вересня 2019 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву.

25 вересня 2019 року ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду.

9 жовтня 2019 року у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю члена судової колегії судді Зозулі Д.П. протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад судової колегії.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду 9 жовтня 2019 року вирішено здійснити розгляд адміністративної справи № 817/16/17 у письмовому провадженні.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд виходить з наступного.

Обставини справи, встановлені судом:

У період з 7 по 9 вересня 2016 року Головним територіальним управлінням юстиції у Хмельницькій області (далі - ГТУЮ у Хмельницькій області), на підставі доручення Мін`юсту від 11 липня 2016 року № 1069/18877-0-33-16/9.4, проведена позапланова невиїзна перевірка відносно ОСОБА_1 , яка здійснює діяльність арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на підставі свідоцтва від 2 квітня 2013 року НОМЕР_2, за наслідками якої складена довідка від 9 вересня 2016 року № 25 та акт від 20 вересня 2016 року № 29 (т.1, а.с.37-70).

Згідно з висновками вказаного акта перевірки, ГТУЮ у Хмельницькій області встановлено порушення арбітражним керуючим:

вимог частини четвертої статті 50 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14 травня 1992 року № 2343-XII (далі - Закон № 2343-XII), а саме: договори купівлі-продажу майна підприємства-банкрута придбаного на аукціоні укладені між ліквідатором ВАТ "Сарненський комбінат хлібопродуктів" ОСОБА_1 та ОСОБА_5 не посвідчені нотаріально;

вимог пункту 1 частини другої статті 98 Закону № 2343-XII в частині недотримання вимог абзацу 2 частин и сьомої статті 115 Закону № 2343-XII, а саме: витрати арбітражного керуючого, які безпосередньо не пов`язані з виконанням ОСОБА_1 повноважень ліквідатора ВАТ "Сарненський комбінат хлібопродуктів", не схвалені та не погоджені комітетом кредиторів;

вимог частини третьої статті 98 Закону № 2343-XII, з урахуванням вимог частини першої статті 98 Закону № 2343-XII, частини восьмої статті 26 Закону № 2343-XII та статті 65 Закону № 2343-XII, а саме: ліквідатор ОСОБА_1 під час реалізації своїх прав та обов`язків діяла недобросовісно, нерозсудливо, з метою, з якою ці права та обов`язки надано, зокрема будучи організатором аукціону не скликала зборів комітету кредиторів з метою визначення складу майна щодо продажу його частинами, що призвело до затягування термінів ліквідаційної процедури та збільшення витрат на її проведення;

вимог статті 55 Закону № 2343-XII, а саме: ліквідатором та одночасно організатором аукціону з продажу майна боржника визнано аукціон таким, що не відбувся з підстав не передбачених Законом;

вимог статті 57 Закону № 2343-XII, а саме: початкова вартість майна ВАТ "Сарненський комбінат хлібопродуктів" виставленого на реалізацію не відповідає вартості визначеній ПП ЕКФ "Приватна справа", що є ринковою вартістю;

вимог пунктів 4, 5 частини другої статті 98 Закону № 2343-XII та абзацу 4 пункту 3.4 Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 червня 2013 року № 1284/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03 липня 2013 року за № 1113/23645 (далі - Порядок № 1284/5), а саме: не в повній мірі надано документи необхідні для проведення перевірки, зокрема щодо надходження та розподілу коштів;

вимог частини першої статті 45 Закону № 2343-XII, а саме: не здійснено розподіл коштів згідно з черговістю погашення вимог кредиторів;

вимог пункту 1.2 частини першої та пункту 2.3 частини другої розділу III Правил організації діловодства та архіву арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), затверджених наказом Міністерства юстиції України від 15 березня 2013 року № 447/5, а саме: не забезпечено своєчасне отримання та реєстрацію доставленої в установленому законодавством порядку кореспонденції.

Так, на підставі акта перевірки від 20 вересня 2016 року № 29 та листа ГТУЮ у Хмельницькій області від 21 вересня 2016 року № 3718-2016/5-1-336/2740-2016 (т.1, а.с.71), Департаментом з питань судової роботи та банкрутства 30 вересня 2016 року внесено на розгляд Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) подання № 814 про накладення дисциплінарного стягнення (т.1, а.с.6).

За результатами розгляду вказаного подання Дисциплінарною комісією арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) прийнято рішення про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження, що підтверджується витягом з протоколу засідання Комісії від 9 листопада 2016 року № 53/11/16 (т.1, а.с.125-129).

Того ж дня, Дисциплінарна комісія арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) звернулася до Мін`юсту з поданням за № 588 про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження (т.1, а.с.130).

На підставі прийнятого Дисциплінарною комісією рішення відповідачем виданий оскаржуваний наказ від 6 грудня 2016 року № 1693/7 «Про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження» та Департаментом з питань судової роботи та банкрутства внесений відповідний запис до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України (т.1, а.с.8, 133).

Позивач, вважаючи наказ Мін`юсту від 6 грудня 2016 року № 1693/7 протиправним, звернувся до суду з вказаним позовом.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правова основа діяльності арбітражних керуючих врегульована Законом № 2343-XII.

Організація та порядок проведення державним органом з питань банкрутства перевірок діяльності арбітражних керуючих, а також порядок накладання на них дисциплінарних стягнень за результатами заходів контролю визначений Порядком контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27 червня 2013 року № 1284/5, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок № 1284/5).

Так, за змістом розділу ІІ Порядку № 1284/5 встановлено, що контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється шляхом проведення планових і позапланових перевірок.

Контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється на предмет дотримання ними вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону, іншого законодавства з питань банкрутства та законодавства про оплату праці.

Здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих складається з таких етапів:

проведення перевірки, складання довідки про результати перевірки діяльності арбітражного керуючого;

надання арбітражним керуючим комісії заперечень щодо Довідки та (або) усунення зазначених у Довідці порушень;

складення акта перевірки з урахуванням Довідки, заперечень та усунутих арбітражним керуючим порушень.

Строк проведення перевірки не може перевищувати для позапланової - трьох робочих днів.

Згідно з пунктом 6.7 Порядку № 1284/5, акт перевірки складається у двох примірниках, один з яких надається арбітражному керуючому, який перевірявся, або його представнику, другий зберігається в органі контролю.

Невід`ємною частиною акта перевірки, який залишається на зберігання в територіальному органі з питань банкрутства, є Довідка з копіями усіх документів, на які у ній є посилання, пояснення, зауваження, заперечення та документи, надані арбітражним керуючим, та (або) докази усунення виявлених під час перевірки порушень, а також Висновок (у разі якщо територіальний орган з питань банкрутства було зобов`язано надіслати Довідку до Мін`юсту для проведення її аналізу).

Пунктом 6.8 Порядку № 1284/5 встановлено, що факт отримання примірника акта перевірки засвідчується особистим підписом та печаткою арбітражного керуючого або особистим підписом його представника.

У разі відмови від підписання акта перевірки чи відсутності арбітражного керуючого у час та в місці, визначені органом контролю для підписання акта перевірки, голова комісії робить в акті перевірки запис про те, що арбітражний керуючий від підписання акта перевірки відмовився або про його відсутність. У такому випадку акт перевірки не пізніше наступного робочого дня надсилається арбітражному керуючому рекомендованим листом та електронною поштою.

Відповідальність арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) передбачена у статті 107 Закону № 2343-XII, у відповідності до частин другої, третьої якої арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) несуть дисциплінарну відповідальність в порядку, встановленому цим Законом.

Державний орган з питань банкрутства за поданням Дисциплінарної комісії накладає на арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) дисциплінарні стягнення.

Приписами статті 105 Закону № 2343-XII визначено, що дисциплінарними проступками арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) є винне невиконання або неналежне виконання обов`язків арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Підстави накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення містяться у пункті 7.1. Порядку № 1284/5 та передбачають:

встановлення факту подання арбітражним керуючим у документах, які подаються для отримання свідоцтва на право здійснення діяльності арбітражного керуючого, неправдивих відомостей;

вчинення арбітражним керуючим протягом року після винесення припису або розпорядження повторного порушення, аналогічного раніше вчиненому;

невиконання арбітражним керуючим розпорядження про усунення порушень законодавства з питань банкрутства в строки, визначені органом контролю;

відмова арбітражного керуючого в проведенні перевірки;

грубе порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута);

встановлення за результатами перевірки неможливості арбітражного керуючого виконувати повноваження, а саме: втрата громадянства України, набрання законної сили обвинувальним вироком щодо арбітражного керуючого за вчинення корисливого злочину або яким арбітражному керуючому заборонено здійснювати цей вид господарської діяльності чи займати керівні посади;

винесення Дисциплінарною комісією двох або більше попереджень.

За змістом пункту 7.2. Порядку № 1284/5, подання повинно містити висновок структурного підрозділу Мін`юсту щодо відповідності висновків акта перевірки законодавству з питань банкрутства. До подання додається пропозиція органу контролю з усіма додатками.

Приписами частин п`ятої, шостої статті 108 Закону № 2343-XII обумовлено, що рішення дисциплінарної комісії приймаються на її засіданнях шляхом голосування простою більшістю голосів від кількості присутніх на засіданні членів комісії. Дисциплінарна комісія вважається повноважною у разі присутності не менше п`яти членів комісії.

Рішення дисциплінарної комісії оформлюються протоколом, що підписується усіма присутніми на засіданні членами комісії.

Згідно зі статтею 109 Закону № 2343-XII, дисциплінарними стягненнями, що накладаються на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), є:

1) попередження;

2) позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Під час визначення виду дисциплінарного стягнення враховується ступінь вини арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), тяжкість вчиненого ним проступку, а також чи застосовувалися раніше до арбітражного керуючого дисциплінарні стягнення.

Рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення приймається протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Про накладення на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) дисциплінарного стягнення робиться запис в Єдиному реєстрі арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Пунктом 7.5. Порядку № 1284/5 передбачено, що рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення може бути прийняте Дисциплінарною комісією протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Положеннями пункту 7.6. Порядку № 1284/5 встановлено, що під час визначення виду дисциплінарного стягнення Дисциплінарною комісією враховуються ступінь вини арбітражного керуючого, обставини вчинення порушення, тяжкість вчиненого ним проступку, а також факти притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності в минулому.

Відповідно до пункту 7.6.1. Порядку № 1284/5 на арбітражного керуючого накладається дисциплінарне стягнення у вигляді попередження у разі: встановлення факту подання арбітражним керуючим у документах, які подаються для отримання свідоцтва на право здійснення діяльності арбітражного керуючого, неправдивих відомостей; відмови арбітражного керуючого в проведенні перевірки.

В той же час, згідно з пунктом 7.6.2. Порядку № 1284/5, на арбітражного керуючого накладається дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у разі: вчинення арбітражним керуючим протягом року після винесення припису або розпорядження повторного порушення, аналогічного раніше вчиненому; невиконання арбітражним керуючим розпорядження про усунення порушень законодавства з питань банкрутства в строки, визначені органом контролю; грубого порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута); встановлення за результатами перевірки неможливості арбітражного керуючого виконувати повноваження, а саме: втрата громадянства, набрання законної сили обвинувальним вироком щодо арбітражного керуючого за вчинення корисливого злочину або яким арбітражному керуючому заборонено здійснювати цей вид господарської діяльності чи займати керівні посади; винесення Дисциплінарною комісією двох або більше попереджень.

Аналіз наведених правових норм свідчить на користь того, що прийняттю рішення про накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення передує проведення заходів контролю, за результатами яких складається акт з урахуванням довідки, заперечень та усунутих арбітражним керуючим порушень.

При цьому, системний аналіз статей 105, 107 Закону № 2343-XII дає підстави для висновку, що арбітражний керуючий може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, яким вважається винне невиконання або неналежне виконання ним своїх обов`язків. Накладення дисциплінарного стягнення на арбітражного керуючого здійснюється на підставі рішення Міністерства юстиції України, який є державним органом з питань банкрутства, за поданням Дисциплінарної комісії і при визначенні його виду враховується ступінь вини, тяжкість вчиненого проступку, наявність раніше застосованих дисциплінарних стягнень, а також інші обставини вчинення арбітражним керуючим порушення.

Суд погоджується доводами позивача про те, що положення пунктів 7.6.1 та 7.6.2 Порядку № 1284/5, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, розмежовували види відповідальності арбітражного керуючого за вчинення конкретних порушень.

Однак, суд наголошує, що пункт 7.6. Порядку № 1284/5 встановлює, що під час визначення виду дисциплінарного стягнення Дисциплінарною комісією враховуються ступінь вини арбітражного керуючого, обставини вчинення порушення, тяжкість вчиненого ним проступку, а також факти притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності в минулому.

Крім того, з аналізу пунктів 1-4 Положення про Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Мін`юсту від 11 січня 2013 року № 81/5, зареєстрованого в Мін`юсті 14 січня 2013 року за № 112/22644, слідує, що Дисциплінарна комісія - це самоврядний інститут, який самостійно вирішує питання своєї організації та діяльності. Вирішення питань, що стосуються дисциплінарної відповідальності, зокрема, арбітражних керуючих законом віднесено до виключної компетенції Дисциплінарної комісії.

При цьому, правомочність Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) на власний розсуд за наслідками оцінки обставин та фактів прийняти рішення за своєю правовою природою є дискреційним повноваженням, під яким розуміється можливість суб`єкта владних повноважень самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох юридично допустимих варіантів управлінського рішення.

В свою чергу, суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень. Єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі завдання адміністративного судочинства.

Таким чином, правову оцінку спірному наказу відповідача суд надає виключно у контексті дотримання відповідної процедури його прийняття.

На переконання суду, прийняття Дисциплінарною комісією рішення про накладення на арбітражного керуючого більш м`якого виду дисциплінарного стягнення, аніж передбачено Порядком № 1284/5, не може слугувати самостійною та достатньою підставою для визнання протиправним та скасування наказу Мін`юсту про накладення такого дисциплінарного стягнення, у разі наявності підстав для притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності.

Обставини щодо невиконання або неналежного виконання позивачем обов`язків арбітражного керуючого були встановлені ГТУЮ у Хмельницькій області під час проведення позапланової невиїзної перевірки з 7 по 9 вересня 2016 року та підтверджуються доказами, наявними в матеріалах справи.

При цьому, суд зауважує, що обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач в позовній заяві жодним чином не спростовує виявлених під час позапланової перевірки фактів порушення нею вимог Закону № 2343-XII. Натомість, обґрунтування позиції щодо протиправності спірного наказу позивач фактично зводить виключно до порушення відповідачем встановленої законодавством процедури його прийняття.

Одночасно, суд відхиляє як безпідставне та необґрунтоване твердження позивача про недотримання відповідачем вимог пунктів 5.2 та 6.8 Порядку № 1284/5 в частині направлення йому довідки про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого та примірника акту перевірки, оскільки в матеріалах справи містяться копії відповідних документів, що підтверджують надсилання позивачу таких довідки та акту рекомендованим листом та електронною поштою (т.1, а.с.111-114).

Крім того, твердження позивача стосовно доведення оскаржуваного наказу до її відому лише шляхом внесення відповідної інформації до публічного сайту Єдиного реєстру арбітражних керуючих, суд оцінює критично, оскільки останнє спростовується особистим підписом ОСОБА_1 , що міститься в матеріалах справи, яким остання засвідчила щодо повідомлення її про засідання Дисциплінарної комісії 9 листопада 2016 року о 10:00 год., а отже позивач мала знати про розгляд подання відносно неї з метою притягнення її до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем доведено правомірність своєї поведінки у спірних правовідносинах, у той час як позивач належними та допустимими доказами не довів обґрунтованості заявлених позовних вимог.

Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Підстави для розподілу судових витрат у відповідності до статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Арбітражного керуючого ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, 13; ) про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 6 грудня 2016 року № 1693/7 "Про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження", - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 15.10.2019.

Головуючий cуддя Дорошенко Н.О.

Судді Щербаков В.В.

Борискін С.А.