Справа № 1.380.2019.001790
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2019-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1.380.2019.001790
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2019 року м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді Мричко Н.І.,
за участю секретаря судового засідання Кулик С.В.,
представника позивача ОСОБА_2 ,
представника відповідача Чубак Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень, -
встановив:
ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДФС у Львівській області (надалі ГУ ДФС у Львівській області, відповідач), в якому просить:
Ухвалою від 17.04.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.
13.05.2019 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю (арк. справи 35-36).
29.05.2019 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив (арк. справи 50-52).
У підготовчих засіданнях, які відбулися 08.07.2019 та 29.07.2019 суд постановив ухвали про витребування доказів в Акціонерного товариства «Укрсоцбанк».
У підготовчому засіданні, яке відбулося 23.09.2019, суд, керуючись статтею 52 Кодексу адміністративного судочинства України допустив заміну первинного відповідача - Головне управління ДФС у Львівській області його правонаступником - Головним управлінням ДПС у Львівській області.
Ухвалою суду від 23.09.2019 закрито підготовче провадження в адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
При обґрунтуванні позовних вимог Позивач зазначив, що висновки контролюючого органу про отримання ним доходу у 2016 році у вигляді додаткового блага (анулювання банком кредитної заборгованості) не відповідають фактичним обставинам справи. Також позивач стверджує, що жодних повідомлень про прощення (анулювання) боргу, в порядку передбаченому пп. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України від АТ «Укрсоцбанк» не отримував та додаткових угод про прощення (анулювання) боргу з банком не укладав.
У судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали повністю з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Просили позов задовольнити повністю.
У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечила з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Просила у задоволенні позову відмовити повністю.
З`ясувавши зміст спірних правовідносин, дослідивши долучені до матеріалів справи докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
У період з 07.02.2019 по 11.02.2019 ГУ ДФС у Львівській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб, фізичної особи ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 31.12.2016.
Перевіркою встановлено, що фізична особа - ОСОБА_1 за 2016 рік отримав дохід від ПАТ «Укрсоцбанк» у вигляді прощеного (анульованого) боргу за кредитом на суму 619001,80 грн., в результаті чого занизив податок на доходи фізичних осіб в сумі 111420,33 грн. та військовий збір на суму 9285,03 грн.
На підставі Акта перевірки, ГУ ДФС у Львівській області винесені такі податкові повідомлення-рішення:
Не погоджуючись із вказаними податковими повідомлення-рішеннями позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.
Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги таке.
Підпунктом 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (надалі ПК України) визначено, що дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.
Відповідно до підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України, додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).
Згідно з пунктом 163.1 статті 163 ПК України, об`єктом оподаткування податком на доходи фізичних осіб резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.
Пунктом 164.1 статті 164 ПК України визначено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.
З аналізу наведених положень Податкового кодексу України можна зробити висновок, що до доходів взагалі та додаткових благ, зокрема, відносяться матеріальні та нематеріальні цінності, кошти та інші активи, які безпосередньо отримані платником податку та які збільшують загальний майновий стан цього платника і забезпечують приріст його активів у тій чи іншій формі.
Суд встановив, що в результаті реалізації договірних правовідносин між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 , останнім було повернуто Банку суму більшу, ніж була отримана ним як кредит (арк. справи 27-30). Тобто у позивача внаслідок вказаних правовідносин фактично не відбулось збільшення загального майнового стану чи приросту його активів у тій чи іншій формі, а тому у нього і відсутній об`єкт оподаткування в розумінні положень ст.14, п.163.1 ст.163, п.164.1 ст.164 Податкового кодексу України.
Також суд звертає увагу на те, що відповідно до підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.
Аналіз наведеної норми вказує на те, що кредитор зобов`язаний повідомити платника податку боржника про те, що сума, яка була анульована банком підлягає оподаткуванню. У такому випадку боржник (платник податків), який отримав додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) суми боргу за кредитом та який був належним чином повідомлений про прощення (анулювання) такого боргу, зобов`язаний відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку.
Податковий кодекс України визначає три можливі варіанти здійснення такого повідомлення, а саме: шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення; шляхом укладення відповідного договору; шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу.
Суд звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів того, що ПАТ «Укрсоцбанк» належним чином повідомив ОСОБА_1 про анулювання такому суми кредитної заборгованості.
За таких обставин, суд вважає, що позивач у справі, який не повідомлений належним чином про прощення (анулювання) боргу, не зобов`язаний відображати анульовану суму боргу у складі оподаткованого доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.
Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача, тому позов є таким, що підлягає до задоволення повністю.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
адміністративний позов задовольнити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне рішення складено та підписано 17.10.2019.

Суддя Мричко Н.І.