Справа № 160/8080/19
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2019-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2019 року Справа № 160/8080/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Віхрової В.С.
при секретарі судового засідання Масенка Г.Є.
представника позивача П`ятигорець Ю.О.
представника відповідача Романович Ю.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАУБЕР ХОЛДІНГС Україна" до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язати вчинити певні дії, -
20.08.2019 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАУБЕР ХОЛДІНГС Україна" (надалі - позивач) до Державної фіскальної служби України (надалі - відповідач 1), Головного управління ДФС у Дніпропетровській області в особі Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, з наступними позовними вимогами:
- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №1248730/35682355 від 08.08.2019 року Головного управління ДФС у Дніпропетровській області;
- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №50 від 30.07.2019 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних подану Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗАУБЕР ХОЛДІНГС Україна".
В обґрунтуванні позовних позивач вказує, що вважає рішення Комісії №1248730/35682355 від 08.08.2019 р. незаконним, оскільки в оскаржуваному рішення не наведені мотиви його ухвалення та не зазначені підстави неврахування наданих позивачем документів та пояснень, що свідчить про порушення як принципу належного урядування, так і принципів, закріплених в Резолюції Комітету Міністрів Ради Європи 77 (31) від 28.09.1977, так і про непрозорість та непередбачуваність дій відповідачів, що перешкоджають можливості платника податків планувати в подальшому свою господарську діяльність. Позивачем зазначено, що підприємство має в наявності, і ним було надано усі передбачені законодавством документи, які свідчать про проведення господарської операції між ТОВ "ЗАУБЕР ХОЛДІНГС Україна" та контрагентом, що, у відповідності до законодавства України, дає законні підстави для складання податкової накладної, а тому Рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такий реєстрації №1248730/35682355 від 08.08.2019 р., прийняте ГУ ДФС у Дніпропетровській області підлягає скасуванню. У звязку із чим вважає, що наявні усі підстави для реєстрації податкової накладної №50 від 30.07.2019 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних.
За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Дніпропетровського окружного адміністративного суду справа №160/8080/19 передана до розгляду судді Віхровій В.С.
Згідно з ч. 2 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС Україна) за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 261 КАС України відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі. Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 262 КАС розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.08.2019 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у судове засідання на 11.09.2019 р. об 10:20 год.
29.08.2019 р. через канцелярію Дніпропетровського окружного адміністративного суду від позивача надійшло клопотання про заміну неналежного відповідача.
У зв`язку із клопотанням представника ГУ ДФС у Дніпропетровській області про відкладення розгляду справи, судове засідання 11.09.2019 р. перенесено на 25.09.2019 р. о 12:00 год.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.09.2019 р. замінено відповідача 2 з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області в особі Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації на Головне управління ДФС у Дніпропетровській області (надалі - відповідач 2).
16.09.2019 р. через канцелярію Дніпропетровського окружного адміністративного суду від відповідачів надійшли відзиви на позовну заяву.
Відповідачем 1 повідомлено, що повноваження ДФС України зареєструвати в ЄРПН спірні податкові накладні є дискреційними, вимоги щодо зобов`язання ДФС України зареєструвати спірні накладні є необґрунтованими, оскільки без правової оцінки рішення комісії регіонального рівня, такі дії будуть передчасними. Також, скасування рішення відповідної комісії контролюючого органу є самостійною підставою для реєстрації відповідної податкової накладної/розрахунку коригування.
24.09.2019 р. через канцелярію Дніпропетровського окружного адміністративного суду від позивача надійшло клопотання про залучення доказів до матеріалів справи.
24.09.2019 р. через канцелярію Дніпропетровського окружного адміністративного суду від позивача надійшло клопотання про витребування доказів від відповідачів.
У судове засідання 25.09.2019 р. прибули уповноважені представники позивача та відповідача 2.
Для надання представником відповідачів пояснень по справі, розгляд справи відкладено до 12:00 год. 07.10.2019 р.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.09.2019 р. від відповідачів витребувано докази по справі.
02.10.2019 р. через канцелярію Дніпропетровського окружного адміністративного суду від позивача надійшли відповіді на відзиви на позовну заяву, згідно яких позивач наполягає на задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у позові та вказує, що доводи, наведені у відзивах не спростовують факти протиправних дій та рішень податкового органу при реєстрації спірної накладної.
У судове засідання 07.10.2019 р. прибули уповноважені представники сторін.
Представник позивача вимоги позову підтримав та просив задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача 2 просив у задоволенні позову відмовити, надав додаткові пояснення по справі та долучив до матеріалів справи додаткові докази.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), відповідно до яких завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.
Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Податковий кодекс України).
Відповідно до підпункту 16.1.2, 16.1.3 пункт 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
Відповідно до підпункту «б» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.
Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається згідно з приписами норми пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 Податкового кодексу України).
Відповідно до пункту 44 підрозділу 2 розділу XX Податкового Кодексу України тимчасово, до 1 липня 2022 року, платники податку, які здійснюють постачання (у тому числі оптове), передачу, розподіл електричної та/або теплової енергії, постачання вугілля та/або продуктів його збагачення товарних позицій 2701, 2702, 2703 00 00 00, 2704 00 згідно з УКТ ЗЕД, визначають дату виникнення податкових зобов`язань та податкового кредиту за касовим методом.
Згідно квитанції від 31.07.2019 р. «ДОКУМЕНТ ПРИЙНЯТО. РЕЄСТРАЦІЯ ЗУПИНЕНА».В якості підстави зазначено, що реєстрація ПН/РК зупинена відповідно до п.201.16 ст. 201 ПК України, ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.
З метою здійснення реєстрації податкової накладної №50 від 30.07.2019 р. позивачем було надіслано контролюючому органу повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо ПН/РК, реєстрацію яких зупинено №15 від 31.07.2019 р.
До повідомлення долучені 56 додатків.
Рішенням про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №1248730/35682355 від 08.08.2019 року відмовлено у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №50 від 30.07.2019 р. з підстав ненадання платником податку копій документів, а саме розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

Досліджуючи дане рішення на предмет його відповідності закону, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі Порядок №1246), податкова накладна є електронним документом, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 зазначеного вище Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

У відповідності до приписів, наведених у пункті 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінету Міністрів України.

21.02.2018 постановою Кабінету Міністрів України № 117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації; Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна / розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється (пункт 7 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних).

На час виникнення спірних у цій справі правовідносин критерії ризиковості здійснення операцій визначалися листом Державної фіскальної служби України від 21.03.2018 №959/99-99-07-18 за погодженням з Міністерством фінансів України від 22.03.2018. Критерії погоджено за умови, що вони будуть переглянуті протягом місяця.

Крім того, на сайті ДФС України 13.11.2018 оприлюднено критерії ризиковості платника податку та критерії ризиковості здійснення операцій (з урахуванням внесених змін, погоджених Міністерством фінансів згідно листа від 31.10.2018 № 26010-06-05/28170), затверджені керівником ДФС України 05.11.2018, відповідно до п. 1.6 яких, комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях і тимчасово окупованій території, в розумінні Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України"; платник податку зареєстрований платником ПДВ менше трьох місяців; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України; наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Тобто, на час виникнення спірних правовідносин та прийняття спірного у цій справі акту індивідуальної дії, - рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, хоча й набула чинності змінена редакція пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, у відповідності до вимог якої прийнято Порядок № 117, проте реалізація механізму зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних поставлена у залежність від наявності критеріїв ризиковості господарських операцій.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, реєстрація спірної податкової накладної зупинена із посиланням на пп. 1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку.

На вимогу суду, представником відповідача 2 надано Витяг з Протоколу №1 від 22.03.2018 р. засідання робочої групи ГУ ДФС із забезпечення функціонування Комісії ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації.

Згідно вказаного Витягу Комісія постановила (мовою оригіналу) «22.03.2018 року було розглянуто схему роботи ТОВ "ЗАУБЕР ХОЛДІНГС Україна" та робочою групою зроблено висновки щодо внесення переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості».

Відповідно до підпункту 1.6. пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку, оприлюднених листом ДФС України від 21.03.2018 №959/99-99-07-18, комісії Головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

1) платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим);

2) дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації;

3) платник податку-юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

4) платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

5) платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

6) платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України;

7) наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами у розумінні статті 117 Конституції України, а відтак не є джерелом права відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України. Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Крім того, акти, що затверджують критерії ризиковості здійснення операцій мають на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 02.04.2019 по справі №822/1878/18.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, суд вважає необґрунтованим посилання контролюючого органу на підпункт 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку, як на підставу зупинення реєстрації спірної податкової накладної з огляду на те, що лист ДФС України від 21.03.2018 №959/99-99-07-18, яким оприлюднено дані критерії, не є нормативно-правовим актом, як не є нормативно-правовим актом критерії ризиковості платника податку та критерії ризиковості здійснення операцій, оприлюднені 13.11.2018 на сайті ДФС України.

Оскільки позивачем не заявлені вимоги щодо виключення підприємства з переліку ризикових, судом розглядається правомірність віднесення позивача до такого переліку виключно в межах правової оцінки підстав для зупинення, та в подальшому відмови, в реєстрації спірної податкової накладної.

Між тим, позивач, одержавши квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної у межах строку, встановленого законодавством, направив до контролюючого органу повідомлення та копії документів, складених за господарськими операціями, що передували спірній податковій накладній.

Так, судом встановлено, що в рамках статутного напрямку діяльності та з метою реалізації готової продукції позивачем (продавець) з ПАТ «Дніпропетровський трубний завод» (покупець) був укладений Договір №2907-19 купівлі-продажу від 29.07.2019 р.

Відповідно до п. 1.1. Договору продавець зобов`язується передати у власність покупця вугільну фракцію дрібнодисперсну (далі по тексту - товар) у строки, асортименті, кількості, якості і за цінами, погодженими сторонами у додатках (специфікаціях) до цього договору, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього грошові кошти в порядку і строки, встановлені цим договором та додатками до нього. Додатки до цього Договору є його невід`ємною частиною.

Згідно п. 3.4 Договору оплата за поставлений товар здійснюється в порядку та в строки вказані в Додатках до цього договору.

Сторонами 29.07.2019 р. підписано Додаток №1 до вказаного Договору, відповідно до якого погоджено Специфікацію, за умовами якої:

Найменування товару: Вугільна фракція дрібнодисперсна (ВДФ);

Кількість товару:4 000,00 тн.

Ціна товару: 230,04 грн./тн., в т.ч ПДВ-50 грн. вказана і погоджена на умовах ЕХW- склад продавця (м. Кам`янське) у відповідності з правилами «ІНКОТЕРМС» в редакції 2010 р.;

Умови поставки: Поставка товару, за договором, здійснюються на умовах EXW - склад Продавця (м. Кам`янське) у відповідності з правилами «ІНКОТЕРМС» в редакції 2010 р.;

Строк поставки: товар згідно з цією специфікацією, поставляється протягом серпня-вересня 2019 р.;

Дата поставки: датою поставки товару вважається дата підписаної сторонами видаткової накладної на товар;

Якість товару: товар повинен мати такі показники якості:

Зола вміст (Аd) до 31%;

Вологість(Wr) до 12%.

Умови оплати: покупець здійснює 100% передоплату за товар протягом З (трьох) банківських днів з моменту виставлення рахунку за погоджену до поставки кількість товару.

Позивачем надано покупцю Рахунок фактуру №СФ - 0000456 від 29.07.2019 р. на оплату товару у кількості 27300 тон, на загальну суму 6 280 092,00 грн.

Покупцем (ПАТ «Дніпропетровський трубний завод»), у відповідності до умов Договору №2907-19 купівлі-продажу від 29.07.2019 р. (протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту виставлення рахунку за погоджену до поставки кількість товару), перераховано позивачу попередню оплату, за погоджену Додатом№1 до Договору від 29.07.2019 р. поставки кількість товару, в сумі 6 006 546,00 грн. згідно:

платіжного доручення № 2605 від 30.07.19 р. на суму 1 450 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 20%;

платіжного доручення № 2606 від 30.07.19 р. на суму 1 450 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 20%;

платіжного доручення № 2607 від 30.07.19 р. на суму 1 450 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 20%;

платіжного доручення № 2608 від 30.07.19 р. на суму 206 546,00грн., в т.ч. ПДВ 20%;

платіжного доручення № 2609 від 30.07.19 р. на суму 1 450 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 20%.

Отже, у зв`язку з отримання грошових коштів за поставку «вугільна фракція дрібнодисперсна» товарної позиції позицій 2701 згідно з УКТ ЗЕД «вугілля кам`яне, антрацит; брикети, котуни та аналогічні види твердого палива, одержані з кам`яного вугілля», на підставі пункту 44 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України позивачем складено та подано до реєстрації в ЄРПН податкову накладну №50 від 30.07.2019 р.

На підтвердження даних господарських операцій позивачем надані належним чином завірені копії первинних документів, які підтверджують реальність здійснення господарської операції.

Аналогічні за змістом відомості та документи були надані позивачем податковому органу у повідомленні №15 від 31.07.2019 р.

Позивачем до суду надані квитанції про доставлення сканкопій документів до податкового органу від 31.07.2019 р. по кожному з 56 додатків, які були долучені до повідомлення №15 від 31.07.2019 р.

Відповідачі отримання даних документів не заперечують, зауваження щодо їх оформлення та/або змісту не зазначають.

Слід зазначити, що відповідно до пункту 21 Порядку №117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування є:

1) ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

2) ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

3) надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Комісія регіонального рівня, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, розглянувши ці документи, прийняла рішення про відмову у реєстрації спірної податкової накладної, зазначивши в якості підстави ненадання платником податків розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

Разом з тим, у відзиві відповідачем 2 зазначається інша підстава для відмови у реєстрації податкової накладної №50 від 30.07.2019 р., а саме надання платником податків копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Крім того, у відзиві відповідач 2 зазначає, що в якості документу, що підтверджує отримання коштів від ПАТ «ДТЗ» позивачем надано реєстр документів по рахунку, згідно з яким 30.07.2019 р. ТОВ «Заубер Холдингс Україна» сплачено на адресу ПАТ «ДТЗ» кошти на загальну суму 4556546,00 грн. (платіжні доручення №188 на суму 14399,02 грн., №192 на суму 206546,00 грн., №189 на суму 1435600,98 грн., №190 на суму 1450000,00 грн., №187 на суму 1450000,00 грн.), та одразу ж ці ж самі платежі ПАТ «ДТЗ» були сплачені на адресу ТОВ «Заубер Холдингс Україна» у сумі 6006546,00 грн. (платіжні доручення №2608 на суму 206546,00 грн., №2607 на суму 1450000,00 грн., №2606 на суму 1450000,00 грн., №2605 на суму 1450000,00 грн. та №2609 на суму 1450000,00 грн.).

Та вказує про відсутність інформації щодо відвантаження товару (вугільна фракція дрібнодисперсна (шлам вуглевмісний) на адресу покупця ПАТ «ДТЗ».

З викладеного, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення та встановлені під час судового розгляду обставини, мають різні підстави відмови в реєстрації податкової накладної.

Відносно таких розбіжностей відповідачі жодних належних пояснень не надали.

Суд звертає увагу, що в Рекомендації Ради Європи, зокрема Резолюцію 77 (31) про захист особи від актів адміністративних органів, зазначено, що обов`язок органу інформувати про мотиви свого рішення, віднесений до одного з п`ять основних складових (принципів) адміністративної процедури.

На переконання суду, будь-яке рішення, як акт індивідуальної дії має містити фактичні, а не формальні підстави відмови.

Так, законодавством дійсно надано право ДФС України (ГУ ДФС у Дніпропетровській області) на відмову у реєстрації податкових накладних, з підстав того, що надання платником податку копій документів (згідно переліку), але це не є безумовним повноваженням яке не потребує доказування або будь-якої аргументації.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював свою позицію щодо "принципу правової визначеності" (наприклад, справа "Гешмен і Герруп проти Сполученого Королівства"), відповідно до якого особа, здійснюючи правомірну поведінку, повинна мати можливість передбачати правові наслідки такої правової поведінки, чітко визначені законом.

Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Правомірно декларуючи податкові зобов`язання, позивач мав законні сподівання на реєстрацію податкової накладної. Відмовляючи у реєстрації податкової накладної, податковий орган має навести конкретні підстави відмови.

Відтак суд критично відноситься до посилань відповідачів, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення та не приймає їх в якості підстав для відмови у реєстрації податкової накладної.

При цьому, відмову в реєстрації податкової накладної з підстав ненадання розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків, як вказано в оскаржуваному рішенні, суд також вважає протиправною, оскільки факт надання розрахункових документів підтверджено самим відповідачем 2 під час судового розгляду справи та зазначено ним у відзиві на позовну заяву.

Також надання таких документів було встановлено судом, про що долучені відповідні докази, про що зазначено вище.

На переконання суду, позивачем надано всі необхідні та достатні документи для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної №50 від 30.07.2019 р. в ЄРПН.

Суд акцентує увагу, що в порядку виконання обов`язку, встановленого частиною другою статті 77 КАС України, відповідачами не спростовано фактичне виконання спірних операцій та не доведено зворотнього.

При цьому, суд акцентує увагу на суттєву відмінність повноважень податкового органу при реєстрації ПН/РК та проведення заходу контролю та/або перевірки.

Оцінюючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №1248730/35682355 від 08.08.2019 року є протиправним та підлягає скасуванню.

З 01.01.2018 пункт 201.16 статті 201 Податкового кодексу України викладено в новій редакції, згідно якої реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктів 19, 20 Порядку №1246, в редакцій на час вирішення спору по суті, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, законодавством не передбачений інший ефективний спосіб захисту порушеного права у спірних правовідносинах, відмінний від зобов`язання ДФС зареєструвати розрахунки коригування в ЄРПН.

Законом чітко закріплено функцію реєстрації РН/РК в ЄРПН (реєстрацію яких було зупинено) за ДФС України.

Під час судового розгляду справи, перед судом постало питання щодо належного відповідача по справі та з урахуванням наведених норм чинного на час виникнення спірних відносин законодавства, судом були визначені належні відповідачі по справі: ДФС України та ГУ ДФС у Дніпропетровській області, з чим позивач у судовому засіданні погодився.

Відтак, враховуючи розмежування повноважень між центральним та регіональними органами ДФС, виходячи з висновків суду про протиправність рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №1248730/35682355 від 08.08.2019 року, у відповідності до положень пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 29.12.2010 № 1246, суд приходить до висновку, що належним та ефективним способом відновлення порушеного права позивача буде зобов`язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від №50 від 30.07.2019 р.

Доводи та заперечення учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Приписами ч. 2 ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведених обставин у сукупності, встановивши дійсні обставини справи у взаємозв`язку із системним аналізом положень чинного законодавства України і матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі.

В порядку розподілу судових витрат, з огляду на положення ч.1 ст.139 КАС України, документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4014,00 грн. підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 6, 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАУБЕР ХОЛДІНГС Україна" до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язати вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №1248730/35682355 від 08.08.2019 року Головного управління ДФС у Дніпропетровській області;

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №50 від 30.07.2019 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних подану Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗАУБЕР ХОЛДІНГС Україна";

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАУБЕР ХОЛДІНГС Україна" () за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2007,00 грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАУБЕР ХОЛДІНГС Україна" () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2007,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 17 жовтня 2019 року.

Суддя (підпис) Рішення не набрало законної сили 17.10.19 Суддя Згідно з оригіналом Помічник судді В.С. Віхрова В.С. Віхрова Ю.Ю. Ковтун