Справа № 1340/6243/18
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 рокум. Львів№ 857/7909/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Пліша М.А.,

з участю секретаря судового засідання Хітрень О.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Болюби О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 19 червня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, -

суддя (судді) в суді першої інстанції Гавдик З.В.,

час ухвалення рішення: 18:23:19,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення 24.06.2019 р.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звертався в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просив: визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення розміру його пенсії з 90% до 70% грошового забезпечення; зобов`язати відповідача перерахувати та виплачувати йому пенсію в розмірі 90% грошового забезпечення.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 01.02.2019 року позов задоволено частково: Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у проведенні перерахунку та виплаті ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2018 року у розмірі 90% грошового забезпечення; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.10.2018 року про перерахунок пенсії, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні; в іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.04.2019 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.02.2019 року повернуто скаржнику.

Ухвалою Верховного Суду від 23.05.2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.04.2019 року.

04.06.2019 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.02.2019 року в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.10.2018 року про перерахунок пенсії, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, зобов`язавши відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 19 червня 2019 року заяву задоволено: зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подати у строк до 18.07.2019 року звіт про виконання рішення від 01.02.2019 року.

Ухвала мотивована тим, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.02.2019 року набрало законної сили, а тому є обов`язковим до виконання відповідачем. Однак представник відповідача в судовому засіданні не спростувала факту невиконання цього рішення суду. За таких обставин суд дійшов висновку, що заява позивача про встановлення судового контролю за виконання даного рішення шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про його виконання підлягає задоволенню.

Ухвалу в апеляційному порядку оскаржив відповідач. Вважає, що вона постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, і суд неповно з`ясував обставини, що мали значення для вирішення питання. Просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що норми ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України, якими врегульовано питання встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, не є імперативними та передбачають диспозитивну поведінку суду. Тобто встановлення контролю є правом, а не обов`язком суду, а тому суд має можливість на власний розсуд приймати рішення про наявність чи відсутність необхідності і підстав зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду. При цьому, вирішуючи дане питання, суд повинен врахувати надані позивачем докази, особливості покладених на відповідача обов`язків судовим рішенням та його можливість виконати ці обов`язки.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив її вимоги і доводи. Вказує, що оскаржена ухвала є законною та обґрунтованою, а доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу без змін. Також позивач додатково додав до відзиву документи, які підтверджують факт, що відповідач і надалі, після постановлення судом першої інстанції ухвали про встановлення судового контролю за виконанням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.02.2019 року, не виконує цього рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача і представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень, являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Згідно ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Конституційний Суд України у рішенні від 30.06.2009 року № 16-рп/2009 роз`яснив, зокрема, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

Отже, судом можуть бути вжиті заходи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі, зокрема, встановлення строку для подачі звіту про його виконання.

При цьому, колегія суддів зазначає, що описані процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами. Тобто зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, є правом суду та вирішується на його розсуд.

Як встановлено судом з наданих ОСОБА_1 письмових доказів, він неодноразово звертався до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявами про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.02.2019 року в частині зобов`язання відповідача повторно розглянути його заяву від 24.10.2018 року про перерахунок пенсії, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, а також зазначене рішення суду виконується в примусовому порядку Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, однак як станом на день постановлення судом першої інстанції оскарженої ухвали, так і на даний час, відповідачем не виконане.

Враховуючи наведене вище, а також беручи до уваги, що виконання рішення в даній справі вимагає від відповідача вчинення певних дій, колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що з метою захисту прав позивача та належного виконання судового рішення необхідно та доцільно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подати звіт про виконання рішення суду.

Також колегія суддів зазначає, що відповідач в апеляційній скарзі не навів жодних доводів незаконності та/чи необґрунтованості оскарженої ухвали, зокрема, у чому полягає невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи чи неправильне застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 312, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 19 червня 2019 року у справі № 1340/6243/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Л. Я. Гудим
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 17.10.2019 року