Справа № 440/585/19
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

16 жовтня 2019 року

справа №440/585/19

адміністративне провадження №К/9901/25558/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Ханової Р. Ф.,

суддів: Гончарової І. А., Олендера І. Я.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління ДФС у Полтавській області

на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14 травня 2019 року (суддя - Бойко С. С.)

та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2019 року (судді: Сіренко О. І., Мінаєва О. М., Калиновський В. А.)

у справі № 440/585/19

за позовом Спільного підприємства «Полтавська газонафтова компанія»

до Головного управління ДФС у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. 15 лютого 2019 року Спільне підприємство "Полтавська газонафтова компанія" (далі - підприємство, платник податків, позивач у справі) звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Полтавській області (далі - податковий орган, відповідач у справі) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 03 січня 2019 року №005145312, яким до підприємства на підставі статті 126 Податкового кодексу України застосовано штрафні санкції в розмірі 241408,72 грн за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що застосування до підприємства штрафних санкцій за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов`язань з рентної плати за користування надрами є безпідставним, оскільки такі зобов`язання оплачені позивачем у повному обсягу та у строки встановлені Податковим кодексом України. Позивач зазначив, що за грудень 2015 року податковим органом нараховані авансові внески з рентної плати, які відображені за ІКП в сумі 29558078,93 грн без урахування зменшення податкових зобов`язань за даними уточнюючої декларації за 3 квартал 2015 року.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. 14 травня 2019 року Полтавський окружний адміністративний суд рішенням, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2019 року, адміністративний позов задовільнив повністю, визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 03 січня 2019 року №005145312.

4. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що у спірному періоді позивач не допустив несвоєчасної сплати узгоджених податкових зобов`язань із рентної плати за користування надрами для видобування природного газу та порушення вимог пункту 57.1 статті 57, статті 257 Податкового кодексу України.

Суди попередніх інстанцій вказали, що відповідач при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 03 січня 2019 року №005145312, яким до підприємства застосовано штрафні санкції в розмірі 241408,72 грн, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України, без дотриманням вимог частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України та врахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, податковий орган подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14 травня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2019 року та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

6. Касаційний розгляд справи проведено в попередньому судовому засіданні відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що Спільне підприємство "Полтавська газонафтова компанія" () зареєстроване як юридична особа 28 січня 1994 року.

21 вересня 2018 року головний державний ревізор-інспектор сектору моніторингу та камеральних перевірок податкової звітності території обслуговування Полтавської та Карлівської ОДПІ управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС у Полтавській області Руденко Світлана Федорівна провела камеральну перевірку підприємства з питань дотримання граничних строків сплати, визначених Податковим кодексом України, при здійсненні сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу за січень 2016 року, за результатами якої складено акт №8333/16-31-12-13-30/20041662 (далі - акт перевірки).

Перевіркою встановлено порушення підприємством пункту 257.5 статті 257, пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України в частині сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин, видобування природного газу, нарахованих відповідно до поданої податкової декларації з рентної плати за січень 2016 року та додатку №2 до податкової декларації з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин (природного газу) терміном сплати 03.03.2016 в сумі 10457221,51 грн, кількість днів затримки сплати 25 днів.

03 січня 2019 року податковий орган на підставі акта перевірки прийняв податкове повідомлення-рішення №005145312, яким до підприємства на підставі статті 126 Податкового кодексу України застосовано штрафні санкції в розмірі 241 408,72 грн за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу.

Суди попередніх інстанцій встановили, що 19.02.2016 позивачем до Машівського відділення Карлівської ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області подано податкову декларацію з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин, відповідно до якої сума грошового зобов`язання з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за січень 2016 року склала 13 242 611,81 грн.

Платіжним дорученням від 25.02.2016 позивач перерахував в рахунок рентної плати за користування надрами для видобутку газу за січень 2016 року 13 245 000,00 грн, що на 2388,19 грн більше ніж сума податкових зобов`язань з рентної плати задекларована за січень 2016 року.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

8. У доводах касаційної скарги відповідач зазначає дані щодо рентної плати за користування надрами для видобування природного газу, які містяться в ІКП платника (позивача у справі), вказує на розбіжності між даними платника та даними ІКП, які виникли за рахунок автоматично нарахованої та погашеної пені за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов`язань. Доводів стосовно того в чому полягає неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права касаційна скарга не утримує. Порушення норм процесуального права податковий орган вбачає в неповному дослідженні судами попередніх інстанцій обставин справи та не наданні оцінки аргументам відповідача, вказує на необґрунтованість та незаконність судових рішень.

8.1. Позивач надав відзив на касаційну скаргу податкового органу, просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Товариство зазначає, що усі аргументи відповідача, пов`язані із правомірністю, на його думку, погашення заборгованості платника податків за попередні періоди (2015 рік) за рахунок поточних платежів 2016 року, ґрунтуються на відображенні у ІКП платника рентної плати - Товариства - штрафних санкцій, нарахованих на підставі податкових повідомлень-рішень від 11.01.2016 №, №, №. Однак такі дії є неправомірними, адже вищезгадані податкові повідомлення-рішення є оскарженими в установленому порядку, а зобов`язання, які можуть виникнути на їх підставі є неузгодженими.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

9. Податковий кодекс України

9.1. Підпункт 16.1.4 пункту 16.1 статті 16.

Платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

9.2. Пункту 57.1. статті 57

Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

9.3. Рентна плата за користування надрами для видобування корисних копалин, зокрема платників рентної плати, податковий період, об`єкт оподаткування тощо визначені статтею 252 Податкового кодексу України. Порушення положень цієї статті не покладені в основу порушення позивачем податкового законодавства.

9.4. Стаття 257 в редакції Закону № 909-VIII від 24.12.2015

Базовий податковий (звітний) період для рентної плати дорівнює календарному кварталу, а для рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за видобування нафти, конденсату, природного газу, у тому числі газу, розчиненого у нафті (нафтового (попутного) газу), етану, пропану, бутану, рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України та рентної плати за транспортування нафти і нафтопродуктів магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, транзитне транспортування трубопроводами аміаку територією України, дорівнює календарному місяцю (пункту 257.1 статті 257).

Платники рентної плати самостійно обчислюють суму податкових зобов`язань з рентної плати (пункт 257.2. статті 257).

Платник рентної плати до закінчення визначеного розділом II цього Кодексу граничного строку подання податкових декларацій за податковий (звітний) період, визначений цією статтею, подає до відповідного контролюючого органу за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, податкову декларацію, яка містить додатки (пункту 257.3 статті 257).

Сума податкових зобов`язань з рентної плати, визначена у податковій декларації за податковий (звітний) період, сплачується платником до бюджету протягом 10 календарних днів після закінчення граничного строку подання такої податкової декларації (пункт 257.5 статті 257).

9.5. Пункт 126.1 статті 126

У разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах, зокрема, при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

9.6. Пункт 87.9. статті 87

У разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

10. Кодекс адміністративного судочинства України

10.1. Частина друга статті 2

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

10.2. Частина друга статті 77

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

11. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

12. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

13. Доводи касаційної скарги не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені в апеляційній скарзі та з урахуванням яких суд апеляційної інстанції вже надавав оцінку встановленим обставинам справи. У ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій було надано належну оцінку доказам, наданих позивачем та зібраних судами на підставі статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України.

14. Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права та встановлених судами обставин, Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що контролюючий орган при прийнятті ним оскаржуваного податкового повідомлення-рішення діяв не у межах та не у відповідності до положень податкового законодавства.

15. Касаційна скарга окрім посилання на підпункт 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, статті 76 Податкового кодексу України стосовно права відповідача проводити перевірки та межі такої перевірки, не утримує жодної норми матеріального права та мотивувань того в чому полягає неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права.

16. Доводи касаційної скарги зводяться до перелічення податковим органом інформації, яка міститься в ІКП позивача як платника податків, що за своєю суттю є фактичною обставиною, оцінка та переоцінка якої знаходиться за межами повноважень суду касаційної інстанції.

17. Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що в основу прийняття спірного податкового повідомлення-рішення покладений акт перевірки, який не утримує обґрунтувань податкового правопорушення. Висновки податкового органу є протилежними. Актом перевірки зазначено, що перевіркою встановлено дотримання граничних строків сплати, визначених Податковим кодексом, узгодженої суми грошового зобов`язання з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу за січень 2016 року. Одночасно зазначено про те, що фактично рентна плата за користування надрами для видобування корисних копалин (природного газу) за січень 2016 року частково сплачена 28 березня 2016 року в сумі 10 457 221, 51 грн, кількість днів затримки сплати - 25.

18. Досліджені судами попередніх інстанцій декларації, дані ІКП тощо не підтверджують податкове правопорушення (несвоєчасність сплати позивачем рентної плати за січень 2016 року), факт своєчасної сплати повної суми податку за січень 2016 року, задекларованої позивачем, встановлений судами та підтверджений платіжним дорученням. Правомірність погашення відповідачем заборгованості платника податків за попередні періоди (2015 рік) за рахунок поточних платежів 2016 року не доведена податковим органом. Посилання відповідача в касаційній скарзі на інформацію відображену в ІКП платника рентної плати - Підприємства щодо нарахування штрафів на підставі податкових повідомлень-рішень від 11.01.2016 №, №, №, є безпідставними та спростовуються інформацією, наявною в ЄДРСР, з якого вбачається оскарження в судовому порядку цих актів податкового органу, а тому грошові зобов`язання є неузгодженими (справа № 816/686/16). Оцінка даних ІКП виходить за межі касаційного перегляду.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

19. Переглянувши судове рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди попередніх інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судового рішення, а тому касаційну скаргу податкового органу слід залишити без задоволення.

20. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

21. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14 травня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2019 року у справі № 440/585/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Р. Ф. Ханова

І. А. Гончарова

І. Я. Олендер