Справа № 420/4767/19
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4767/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні (без повідомлення сторін за наявними матеріалами) справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Обрій ХХІ» до Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз про визнання неправомірною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Обрій ХХІ» до Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз в якому позивач просить:

визнати неправомірною бездіяльність Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз щодо ненадання доступу до публічної інформації на запит позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Обрій ХХІ» №17/1 від 17.07.2019 року та зобов'язати Одеський науково-дослідний інститут судових експертиз надати достовірну, повну та точну інформацію на письмовий запит Товариства з обмеженою відповідальністю «Обрій ХХІ» №17/1 від 17.07.2019 року в порядку, передбаченому Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

На балансі Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз знаходиться нежитлове приміщення загальною площею 62 кв.м, розташоване за адресою м. Одеса, вул. Ланжеронівська, б. 16.

28.06.2019 року листом №29 ТОВ «Обрій XXI» звернулось до Одеського науково - дослідного інституту судових експертиз з проханням відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» надати відомості щодо того, на яких умовах перебуває вказане нерухоме майно в користуванні Одеського науково - дослідного інституту судових експертиз; чи перебуває станом на 1 липня 2019 року вказане нерухоме майно у користуванні та на балансі Одеського науково - дослідного інституту судових експертиз; чи передане зазначене нерухоме майно в оренду (суборенду), якщо так, то з якого моменту і на яких умовах.

На вказаний лист Відповідачем надано відповідь №11-33/305-0-19 від 05.07.2019 року, якою повідомлено про те, що оскільки вказане приміщення не знаходиться у державній власності перебуває поза межами підпорядкування Міністерства юстиції України, слід звернутися до Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради для отримування запитуваної інформації.

17.07.2019 року листом №17/1 ТОВ «Обрій XXI» звернулось повторно до Відповідача з вимогою повторно розглянути запит.

29.07.2019 року листом №11-33/305-2-19 Одеський науково - дослідний інститут судових експертиз на надав відповідь на повторне звернення позивача та зазначив, що Одеський науково - дослідний інститут судових експертиз не є розпорядником інформації щодо використання чи розпорядження комунальним майном та зазначив про звернення до Департаменту комунальної власності.

Тобто, Відповідач ухилився від надання відповіді на питання поставлені та не надав обґрунтованих підстав відмови у наданні відповіді.

У діях Відповідача наявні ознаки як бездіяльності у сфері надання доступу до публічної інформації (щодо надсилання запиту належному розпоряднику інформації з одночасним повідомленням заявника, ненадання обґрунтованої відмови у наданні доступу до публічної інформації).

Процесуальні дії.

Ухвалою суду від 16.08.2019 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно ст.162 КАС України відповідачу встановлено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалу про відкриття провадження по справі отримано представником відповідача 27.08.2019 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення за трек-номером Одеса ЦОКК 711.

11.09.2019 року за вх. №32461/19 представником відповідача Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз І.А. Мілютіною (за довіреністю) надано відзив на адміністративний позов.

Відзив обґрунтовано наступним.

На адресу Одеського науково - дослідного інституту судових експертиз від позивача надійшло два запити від 28.06.2019 року та 17.07.2019 року про надання публічної інформації щодо приміщення за адресою: м. Одеса, вул. Ланжеронівська, б. 16, на які вчасно були надані відповіді.

Враховуючи, що в запитах мова йшла про нежитлове приміщення, яке належить до комунального майна, для отримання повної і достовірної інформації позивачу було запропоноване звернутися до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради у зв'язку наступним.

Департамент комунальною власності Одеської міської ради є виконавчим органом, який наділений міською радою повноваженнями щодо управління комунальною власністю територіальної громади міста - пп. 1.2. п. 1 Положення про департамент комунальної власності Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради №2752 від 19.02.2013 року.

У сфері управління комунальною власністю основним завданням Департаменту є здійснення обліку нежилих приміщень комунальної власності територіальної громади м. Одеси на території міста (п. 2 Положення).

Надані ТОВ «Обрій ХХІ» відповіді не містять в собі ознак відмови у наданні інформації, оскільки у них визначено хто є розпорядником запитуваної інформації.

Крім того, Відповідачем направлений відповідний лист до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради відповідно до частина 3 статті 22 закону України «Про доступ до публічної інформації», як належному розпоряднику інформації.

23.09.2019 року за вх. №34313/19 представником позивача надано відповідь на відзив, зокрема зазначивши наступне.

По-перше: Відповідач є належним розпорядником інформації, оскільки використовує у своїй діяльності майно, що є комунальною власністю, що підтверджується вивіскою Відділу економічних досліджень на фасаді будівлі за адресою вул.Ланжеронівська, 16.

Крім того, відповідно до карток атестованих судових експертів, розміщених на офіційному сайті Міністерства юстиції України, Новикова Інна Борисівна та Світлоока Варвара Федорівна здійснюють свою діяльність за адресою м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 16.

По-друге: відповідно до ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов'язаний направити цей запит належному розпоряднику, що і було зроблено Відповідачем, проте, зазначена норма покладає також обов'язок одночасного повідомленням про це запитувача. Як вбачається з Листів №11-33/305-0-19 вих. від 05.07.2019 року та №11-33/305-2-19 вих. від 29.07.2019 року, Одеський науково - дослідний інститут судових експертиз лише «порадив» запитувачу інформації звернутися до Департаменту комунальної власності.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Обрій ХХІ» (ТОВ «Обрій ХХІ» - далі), , знаходиться за адресою: 65026, м. Одеса, вул. Грецька, б. 24, кв. 5.

28.06.2019 року листом №29 ТОВ «Обрій XXI» звернулось до Одеського науково - дослідного інституту судових експертиз з проханням відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» надати відомості щодо того, на яких умовах перебуває вказане нерухоме майно в користуванні Одеського науково - дослідного інституту судових експертиз; чи перебуває станом на 1 липня 2019 року вказане нерухоме майно у користуванні та на балансі Одеського науково - дослідного інституту судових експертиз; чи передане зазначене нерухоме майно в оренду (суборенду), якщо так, то з якого моменту і на яких умовах (а/с. 9).

05.07.2019 року Одеським науково - дослідним інститутом судових експертиз надано відповідь №11-33/305-0-19, якою повідомлено про те, що оскільки вказане приміщення не знаходиться у державній власності та перебуває поза межами підпорядкування Міністерства юстиції України, слід звернутися до Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради для отримування запитуваної інформації (а/с. 10).

17.07.2019 року листом №17/1 ТОВ «Обрій XXI» звернулось повторно до Відповідача з вимогою повторно розглянути запит (а/с.11).

29.07.2019 року листом №11-33/305-2-19 Одеський науково - дослідний інститут судових експертиз надав відповідь на повторне звернення позивача та зазначив, що Одеський науково - дослідний інститут судових експертиз не є розпорядником інформації щодо використання чи розпорядження комунальним майном та зазначив про звернення до Департаменту комунальної власності (а/с. 12).

29.07.2019 року листом №11-33/305-2.2-19 Одеський науково - дослідний інститут судових експертиз направив лист на адресу Департаменту комунальної власності Одеської міської ради з проханням надати відповідь на запитувану інформацію відповідно до листа №17/1 від 17.07.2019 року згідно Закону України «Про доступ до публічної інформації» та скерувати її на адресу ТОВ «Обрій XXI», м. Одеса, вул. Грецька, б. 24, кв. 5.

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА.

Стаття 19 Конституції України.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд перевіряє дії відповідача на відповідність вимогам ч.2-3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Стаття 34 Конституції України закріплює, що кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Відповідно до статті 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації регулюються Законом України «Про інформацію» від 02.10.1992 № 2657-ХІI.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, врегульовано Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 №2939-VI (далі - Закон №2939-VI).

Відповідно до статті 1 Закону №2939-VI, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 3 Закону № 2939-VI визначені гарантії забезпечення права на публічну інформацію, зокрема: обов`язок розпорядників інформації надавати інформацію, крім випадків, передбачених законом, визначення розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє, максимальне спрощення процедури подання запиту та отримання інформації.

Відповідно до статті 5 Закону №2939-VI, одним із способів доступу до інформації є надання такої за запитами на інформацію.

Згідно з статтею 12 Закону №2939-VI, суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.

Відповідно до частини 1 статті 19 Закону №2939-VI, запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

У відповідності до частини першої статті 20 Закону №2939-VI, розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Частиною четвертою тієї ж статті закріплено, що у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Приписами частини першої статті 22 Закону №2939-VI передбачено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Статтею 23 Закону №2939-VI врегульовано, що рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Отже, будь-які особи мають право звертатись із інформаційними запитами до суб`єктів владних повноважень та інших розпорядників публічної інформації, які у свою чергу зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати на нього відповідь.

Надання відповіді на отриманий запит має імперативний характер, у незалежності від того, до яких висновків дійде суб`єкт владних повноважень чи інший розпорядників публічної інформації.

ВИСНОВКИ СУДУ.

У «Науковому висновку щодо меж дискреційного повноваження суб'єкта владних повноважень та судового контролю за його реалізацією», опублікованому на офіційному сайті Верховного Суду, зазначено, що «дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи без діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі».

Конституція України (в редакції станом на 30.09.2016 року) містить статтю 124 «…Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.», яка визначає можливість судового захисту за наявності юридичного спору.

Відповідно до ст. 6 Конвенції «Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб органів місцевого самоврядування, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України та ст. 5 КАС України в порядку адміністративного судочинства.

Юридичний спір - це юридичний конфлікт між учасниками правовідносин, у якому кожен з учасників правовідносин захищає свої суб'єктивні права. Правові спори виникають внаслідок порушення суб'єктивних прав у результаті протиправних дій, а також у разі невизнання або оспорювання суб'єктивних прав.

Підставами юридичного спору в даній справі, на думку позивача, стала бездіяльність відповідача щодо ненадання доступу до публічної інформації.

Щодо протиправної бездіяльності відповідача, що виражена у ненаданні доступу до публічної інформації.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З вищезазначеної норми Конституції України слідує, що кожен орган державної влади зобов'язаний діяти виключно в межах передбачених чинним законодавством. Відповідно, суд при вирішенні питання щодо правомірності дій (бездіяльності) суб'єкта владних повноважень може вирішувати питання щодо відповідності таких дій нормам чинного законодавства.

Як протиправну бездіяльність суб'єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи в невчиненні юридично значимих й обов'язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб'єкта владних повноважень, були об'єктивно необхідними й реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Крім того, як вбачається зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суд зазначає, що поняття бездіяльності було неодноразово надано Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, зокрема, у постановах від 26.06.2019 року по справі №807/583/14, від 15.03.2019 року по справі №805/1953/18-а та від 23.05.2018 року по справі №802/490/16-а, в яких зазначено, що бездіяльність - це пасивна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним тих дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього обов'язків (завдань) згідно із чинним законодавством.

В даній справі Позивач просить визнати неправомірною бездіяльність Відповідача щодо ненадання доступу до публічної інформації на запит ТОВ «Обрій ХХІ» від 17.07.2019 року за №17/1.

Із матеріалів справи вбачається, що Одеським науково - дослідним інститутом судових експертиз 29.07.2019 року надано відповідь за №11-33/305-2-19 в порядку, встановленому Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Тобто, в даному випадку не спостерігається протиправна бездіяльність Одеського науково - дослідного інституту судових експертиз, що полягає у невиконанні ним тих дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього обов`язків (завдань) згідно із чинним законодавством.

Разом з цим, відповідь №11-33/305-2-19 від 29.07.2019 року фактично є відмовою у наданні публічної інформації.

При цьому, підставами для відмови можуть бути:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Як вбачається із відповіді №11-33/305-2-19 від 29.07.2019, відповідач стверджує, що він не є розпорядником інформації щодо використання, володіння чи розпорядження комунальним майном.

Суд вважає таке твердження таким, що не грунтується на приписах Закону України «Про доступ до публічної інформації» з огляду на наступне.

Як свідчать матеріали справи, на фасаді будівлі за адресою вул.Ланжеронівська, 16 знаходиться вивіска Відділу економічних досліджень Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Крім того, відповідно до карток атестованих судових експертів, розміщених на офіційному сайті Міністерства юстиції України, Новикова Інна Борисівна та Світлоока Варвара Федорівна здійснюють свою діяльність за адресою м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 16.

Вказані обставини свідчать про фактичне місцезнаходження відділу Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз за адресою: м. Одеса, вул.Ланжеронівська, 16, а також про те, що приміщенням за вказаною адресою користується Одеський науково-дослідний інституту судових експертиз.

Відтак, Одеський науково-дослідний інституту судових експертиз зобов'язаний володіти інформацією щодо приміщення, в якому здійснюється робота Відділу економічних досліджень Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що Одеський науково-дослідний інституту судових експертиз є розпорядником запитуваної інформації, а тому відмова у наданні такої інформації є неправомірною.

Суд також вважає необгрунтованим посилання відповідача на необхідність звернення позивача до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про доступ до публічної інформації», розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов'язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача.

Вказана стаття встановлює певну «правову процедуру», дотримання якої є обов'язком розпорядника інформації.

До такого правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 27.09.2019 року по справі №591/4260/16-а:

« Натомість Закон України «Про доступ до публічної інформації» визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

25. Вказані конституційні положення, а також положення зазначених Законів містять правову процедуру розгляду звернень особи, запитів на інформацію зокрема, до суб`єктів владних повноважень, яка гарантує доступ особи до інформації, обов`язок розглянути звернення, запит і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

26. Зважаючи на це, а також контекст спірних правовідносин, що склались між сторонами, Верховний Суд вважає за необхідне вказати, що у постанові Верховного Суду від 25 липня 2019 року у справі № 826/13000/18 зазначено, що правова процедура («fair procedure» - справедлива процедура) є складовою принципу законності та принципу верховенства права і передбачає правові вимоги до належного прийняття актів органами публічної влади.

27. Правова процедура встановлює межі вчинення повноважень органом публічної влади і, в разі її неналежного дотримання, дає підстави для оскарження таких дій особою, чиї інтереси вона зачіпає, до суду.

28. Встановлена правова процедура як складова принципу законності та принципу верховенства права є важливою гарантією недопущення зловживання з боку органів публічної влади під час прийняття рішень та вчинення дій, які повинні забезпечувати справедливе ставлення до особи.

29. Ця правова процедура спрямована на забезпечення загального принципу юридичної визначеності, складовою якої є принцип легітимних очікувань як один з елементів принципу верховенства права, тобто особа правомірно очікує отримати у передбачений законом спосіб відповідь на порушене перед суб`єктом, якому адресовано звернення, питання відповідно та у спосіб, передбачений законом».

На думку суду така «правова процедура» була порушена, оскільки відповідач по справі не направив цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача.

Суд критично ставиться до листа №11-33/305-2.2-19 вих. від 29.07.2019 року на адресу Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, оскільки до цього листа не додано доказів його направлення, а також цей лист не направлено запитувачу інформації, що є обов'язковим, згідно імперативної норми закону.

Щодо зобов'язання Відповідача надати інформацію на запит Позивача.

Згідно ст. 4 КАС України, похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

З урахуванням того, що суд дійшов висновку про протиправну відмову Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз щодо надання доступу до публічної інформації на запит позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Обрій ХХІ» №17/1 від 17.07.2019 року, тому, з метою ефективного захисту прав позивача, необхідно зобов'язати Одеський науково-дослідний інститут судових експертиз надати достовірну, повну та точну інформацію на письмовий запит Товариства з обмеженою відповідальністю «Обрій ХХІ» №17/1 від 17.07.2019 року в порядку, передбаченому Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом (ст.242 КАСУ).

Керуючись ст. ст. 12, 242, 246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Обрій ХХІ» до Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз про визнання неправомірною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз щодо надання доступу до публічної інформації на запит Товариства з обмеженою відповідальністю «Обрій ХХІ» №17/1 від 17.07.2019 року.

Зобов'язати Одеський науково-дослідний інститут судових експертиз надати достовірну, повну та точну інформацію на письмовий запит Товариства з обмеженою відповідальністю «Обрій ХХІ» №17/1 від 17.07.2019 року в порядку, передбаченому Законом України «Про доступ до публічної інформації».

У задоволенні вимоги про визнання неправомірною бездіяльності Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз щодо ненадання доступу до публічної інформації на запит позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Обрій ХХІ» №17/1 від 17.07.2019 року - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 15.5 розділу VII Перехідні положення КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Обрій ХХІ» - адреса: 65026, Одеська область, м. Одеса, вул. Грецька, б. 24, кв. 5, телефон: , електронна пошта:

Одеський науково-дослідний інститут судових експертиз - адреса: 65026, вул. Ланжеронівська 21, телефон: ,

Головуючий суддя Потоцька Н.В.

.