Справа № 120/855/19-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2019-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/855/19-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Воробйова Інна Анатоліївна

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

09 жовтня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Київській області на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 29 травня 2019 року (прийняту у м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Простор-ВС" (далі - позивач) до Головного управління Держпраці у Київській області (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування постанов,

В С Т А Н О В И В :

позивач 12.03.2019 звернувся із позовом до Вінницького окружного адміністративного суду в якому просив визнати протиправними та скасувати постанови №ПВ1867/1323/АВ/ТД/ФС-57, №КВ1867/1323/АВ/ІП/-ФС-58 від 22.01.2019 про накладення штрафу.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 29.05.2019 стягнуто з начальника Головного управління Держпраці у Київській області Семчука Романа Івановича (місце роботи: вул. Вавілових, 10, м. Київ) штраф в розмірі 576,30 грн. в дохід Державного бюджету.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції, у зв`язку з ненаданням відповідачем витребовуваних документів, дійшов висновку про наявність підстав для застосування до начальника Головного управління Держпраці у Київській області Семчука Романа Івановича заходу процесуального примусу у вигляді штрафу, що підлягає стягненню в дохід Державного бюджету в розмірі 0,3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказану ухвалу про накладення штрафу.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що до відзиву на позовну заяву відповідачем надано витребуваний лист ГУ СБУ у м. Києві та Київській області від 04.12.2018. Також вказує, що на виконання ухвал суду щодо витребування документів ним надано всі вказані в ухвалах документи.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу вказавши, що в даному випадку апеляційну скаргу подавати та сплачувати судовий збір мав начальник Головного управління Держпраці у Київській області Семчук Роман Іванович, а не Головне управління Держпраці у Київській області. Також на спростування доводів апеляційної скарги вказує на відсутність у додатках до відзиву витребовуваного листа. Крім того, на адвокатський запит щодо надання засвідчених належним чином копій документів, в т. ч. і листа ГУ СБУ у м. Києві та Київській області від 04.12.2018, Головне управління Держпраці у Київській області відмовило у наданні такого листа.

09.10.2019 представниками сторін подано до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Обов`язковість судового рішення, згідно п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України, є однією із основних засад судочинства.

Статтею 144 КАС України встановлено, що заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Заходи процесуального примусу застосовуються судом, як правило, негайно після вчинення порушення.

Про застосування заходів процесуального примусу суд постановляє ухвалу.

Згідно ст. 145 КАС України, заходами процесуального примусу є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) привід; 5) штраф.

До однієї особи не може бути застосовано кілька заходів процесуального примусу за одне й те саме порушення.

Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 149 КАС України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:

1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;

2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;

3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин суб`єктом владних повноважень;

4) використання під час процедури врегулювання спору за участю судді портативних, аудіотехнічних пристроїв, а також здійснення фото- і кінозйомки, відео-, звукозапису.

Суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках, зокрема, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення (п. 3).

У випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника.

Ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, щодо якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 02.05.2019 витребувано у Головного управління Держпраці у Київській області та зобов`язано надати суду до 24.05.2019 належним чином завірену копію листа Головного управління Служби безпеки України у м.Київі та Київській області від 04.12.2018 за вих. №51/9/2-52897.

При цьому, будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду (ч. 6 ст. 80 КАС України).

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали (ч. 7 ст. 80 КАС України).

Згідно матеріалів справи, ухвала про витребування доказів отримана управлінням 17.05.2019, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Проте, станом на 28.05.2019 вимоги ухвали суду від 02.05.2019 управлінням не виконані, витребуваний доказ не надано, про причини ненадання суд не повідомлено.

В апеляційні скарзі Головне управління Держпраці у Київській області вказує на те, що до відзиву на позовну заяву було додано копію листа ГУ СБУ у м. Києві та Київській області від 04.12.2018 №51/9/2-52897.

При цьому, з відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідачем у додатках зазначено копію листа ГУ СБУ у м. Києві та Київській області у 1 примірнику.

Однак, відповідно до Акту Вінницького окружного адміністративного суду про відсутність вкладень у конверті (пакеті) від 02.05.2019, під час розкриття конверта (пакета), надісланого 15.04.2019 Головним управлінням Держпраці у Київській області, не виявлено таких вкладень: копія листа ГУ СБУ у м. Києві та Київській області.

Разом з тим, станом на 28.05.2019 вимоги ухвали суду від 02.05.2019 управлінням не виконані, витребуваний доказ не надано та про причини ненадання суд не повідомлено.

Вказаний витребовуваний документ надійшов на адресу суду 24.06.2019 з клопотанням від 19.06.2019 про долучення доказів на виконання вимог ухвали суду від 28.05.2019.

Проте, з наявної у справі копії листа не вбачається, що вона засвідчена належним чином.

Отже, з наведеного вище вбачається, що Головним управлінням Держпраці у Київській області не виконано вимог ухвали суду від 02.05.2019 про витребування належним чином завіреної копії листа Головного управління Служби безпеки України у м. Київі та Київській області від 04.12.2018 за вих. №51/9/2-52897 до 24.05.2019.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для застосування до начальника Головного управління Держпраці у Київській області Семчука Романа Івановича заходу процесуального примусу у вигляді штрафу, що підлягає стягненню в дохід Державного бюджету в розмірі 0,3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Стосовно тверджень позивача вказаних у відзиві на апеляційну скаргу про те, що подавати апеляційну скаргу та сплачувати судовий збір мав начальник Головного управління Держпраці у Київській області Семчук Роман Іванович, а не Головне управління Держпраці у Київській області суд зазначає наступне.

Пунктом 10 Положення Про Державну службу України з питань праці затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96 вказано, що Держпраці очолює Голова, який призначається на посаду та звільняється з посади Кабінетом Міністрів України за пропозицією Комісії з питань вищого корпусу державної служби.

Пунктом 11 вказаного Положення визначено, що Голова Держпраці, зокрема, очолює Держпраці, здійснює керівництво її діяльністю, представляє Держпраці у відносинах з іншими органами, підприємствами, установами та організаціями в Україні та за її межами; дає у межах повноважень обов`язкові до виконання державними службовцями і працівниками апарату Держпраці, її територіальними органами доручення.

Відповідно до п. 14 зазначеного Положення, Держпраці є юридичною особою публічного права, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, власні бланки, рахунки в органах Казначейства.

Таким чином, враховуючи, що Голова очолює Держпраці, здійснює керівництво її діяльністю, представляє Держпраці у відносинах з іншими органами, то в даному випадку він є посадовою особою Управління, яка дії в інтересах Управління, а не фізичною особою.

Відтак, сплата судового збору та подання апеляційної скарги здійснюється Головним управлінням Держпраці у Київській області за розпорядженням Голови, як посадової особи яка очолює Держпраці.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків ухвали суду про застосування штрафу, а тому підстав для скасування ухвали колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Київській області залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 29 травня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає відповідно до ст. 325, 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.