Справа № 200/11504/19-а
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2019 р. Справа№200/11504/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Логойди Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про скасування рішення в частині та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначав, що перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області як отримувач пенсії за віком на пільгових умовах по списку №1. Однак при призначенні пенсії до його пільгового стажу відповідачем не зараховано період роботи з 02.11.1992 року по 14.01.1996 року у зв`язку з відсутністю документів, підтверджуючих зайнятість в підземних умовах, а також період роботи з 01.06.1999 року по 21.02.2000 року у зв`язку з відсутністю нарахування заробітної плати.

Підставою для не зарахування стажу стало рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 25.07.2019 року № 26/195, яким підтверджено стаж роботи за списком № 1 за виключенням вказаних періодів роботи.

Вказане рішення відповідача вважав протиправними та такими, що порушує його пенсійні права та призводить до зменшення розміру пенсії, оскільки основним документом, що підтверджує стаж його роботи, є його трудова книжка, яка містить відповідні записи.

У зв`язку з наведеним позивач просив:

- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 25.07.2019 року № 26/195 в частині відмови йому у підтвердженні періодів роботи на пільгових умовах за списком №1 з 02.11.1992 року по 14.01.1996 року та з 01.06.1999 року по 21.02.2000 року;

- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області та Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати йому до пільгового стажу за списком №1 періоди роботи з 02.11.1992 року по 14.01.1996 року та з 01.06.1999 року по 21.02.2000 року в повному обсязі, з часу звернення за призначенням пенсії.

Відповідачем Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області відзив на позовну заяву подано не було.

Відповідач Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області подав відзив на позовну заяву, в якому зазначав, зокрема, що позивачу з 11.06.2019 року призначено пенсію за віком на пільгових умовах по списку №1. При цьому при розрахунку пільгового стажу не були враховані певні періоди роботи позивача, зокрема період з 25.09.1990 року по 21.02.2000 року у ЗАТ «Емаль», оскільки це підприємство ліквідовано, а архівні довідки позивачем не подані. 05.08.2019 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області із заявою про врахування таких періодів до пільгового стажу, надавши певні документи. Рішенням Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області від 25.07.2019 року № 26/195 позивачу відмовлено в підтвердженні таких періодів роботи на пільгових умовах за списком № 1, як: з 02.11.1992 року по 14.01.1996 року - у зв`язку з відсутністю документів, підтверджуючих зайнятість в підземних умовах; з 01.06.1999 року по 21.02.2000 року - у зв`язку з відсутністю нарахування заробітної плати та відомостей по спецстажу згідно з індивідуальними відомостями форми ОК-5. При цьому Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області жодного рішення про відмову в призначенні пенсії позивачу або про не зарахування певних періодів роботи до пільгового стажу позивача не приймало. Вважав, що не порушив пенсійні права позивача. Просив в задоволенні позову відмовити.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 11.06.2019 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області як отримувач пенсії за віком на пільгових умовах по списку №1.

При вирішенні питання про призначення пенсії органом Пенсійного фонду України до його пільгового стажу не зараховані періоди роботи:

- з 02.11.1992 року по 14.01.1996 року - у зв`язку з відсутністю документів, підтверджуючих зайнятість в підземних умовах;

- з 01.06.1999 року по 21.02.2000 року - у зв`язку з відсутністю нарахування зарплати та відомостей по спецстажу згідно з індивідуальними відомостями форми ОК-5.

Рішення з цього питання відповідачем не приймалося.

Підставою для не зарахування вказаних періодів роботи до пільгового стажу стало рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області від 25.07.2019 року № 26/195, яким за результатами розгляду заяви позивача та поданих ним для призначення пенсії документів, а також пропозиції Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області щодо підтвердження пільгового стажу роботи за списком № 1, вирішено підтвердити позивачу певні періоди роботи на пільгових умовах за списком № 1; також вирішено відмовити йому в підтвердженні таких періодів роботи на пільгових умовах за списком № 1, як:

- з 02.11.1992 року по 14.01.1996 року - у зв`язку з відсутністю документів, підтверджуючих зайнятість в підземних умовах;

- з 01.06.1999 року по 21.02.2000 року - у зв`язку з відсутністю нарахування заробітної плати та відомостей по спецстажу згідно з індивідуальними відомостями форми ОК-5.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 розд. ХІV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 вказаного Закону на пільгових умовах пенсія за віком призначається, зокрема працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, або за відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають особи, визначені наступними абзацами п. 1 ч. 2 ст. 114 вказаного Закону.

Таким чином необхідними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є зайнятість особи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1, які затверджені Кабінетом Міністрів України, така зайнятість повний робочий день, наявність атестації робочих місць та наявність відповідного страхового стажу, в тому числі на зазначених роботах.

Органи Пенсійного фонду України не заперечують, що посади, які займав позивач протягом спірних періодів належать до відповідного списку №1.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 року № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно з п.п. 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно зі ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до п.п. 3 та 4 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховується до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 року № 18-1, підтвердження таких періодів роботи здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Комісії).

Комісії створюються при головних УПФ України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких обов`язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної служби України з питань праці. До складу Комісії за згодою включаються представники членських організацій Федерації професійних спілок України та регіональних організацій роботодавців та їх об`єднань.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.05.2018 року в справі №174/658/16-а (провадження №К/9901/201/17) оцінюватися судом мають саме підстави, тобто, мотиви, з яких виходив відповідач, розглядаючи заяву щодо пенсії.

Щодо періоду роботи з 02.11.1992 року по 14.01.1996 року

Орган Пенсійного фонду України не зарахував до пільгового стажу вказаний період роботи у зв`язку з відсутністю документів, підтверджуючих зайнятість в підземних умовах.

Відповідно до трудової книжки позивача він працював:

- з 02.11.1992 року по 14.01.1996 року - на посаді машиніста конвеєра заготівельного цеху підземного видобутку та виробництва сухої охри на Краматорському орендному підприємстві «Емаль».

Отже, записи, що містяться в трудовій книжці про роботу позивача у вказаний період, свідчать про зайнятість позивача на роботі на посаді, що віднесена до списку №1 в підземних умовах.

З огляду на наведене територіальний орган Пенсійного фонду України неправомірно не зарахував до пільгового стажу вказаний період роботи із зазначених ним підстав, а Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області неправомірно відмовило у підтвердженні цих періодів роботи на пільгових умовах за списком № 1.

Щодо періоду роботи з 01.06.1999 року по 21.02.2000 року

Орган Пенсійного фонду України не зарахував до пільгового стажу вказаний період роботи у зв`язку з відсутністю нарахування заробітної плати та відомостей по спецстажу в індивідуальних відомостях про застраховану особу (форма ОК-5).

Відповідно до трудової книжки позивача він працював:

- з 01.06.1999 року по 21.02.2000 року (вказаний період входить в період роботи з 15.01.1996 року по 21.02.2000 року - записи №№10, 11, 12) - на посаді кріпильника 4-го розряду цеху підземного видобутку та виробництва сухої охри з повним робочим днем на підземних роботах в АТЗТ «Краматорське підприємство «Емаль», яке було реорганізовано в ЗАТ «Емаль».

Записи, що містяться в трудовій книжці про роботу позивача у вказаний період, містять всі необхідні відомості, що визначають право позивача на пільгове пенсійне забезпечення.

Отже, трудовою книжкою, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, підтверджено пільговий характер роботи позивача. Відомості щодо його звільнення у цей період трудова книжка не містить; відомості про надання позивачу безоплатних відпусток або документів, що в цей період він не працював, - в матеріалах справи також відсутні, і наявність таких відповідачами не доведено.

Отже відсутність даних про нарахування заробітної плати не може бути підставою для обмеження права особи на зарахування періоду роботи до пільгового стажу.

Вирішуючи спір судом в цій частині враховані правові висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, що викладені в постанові Верховного Суду від 20.02.2018 року в справі №234/13910/17, які відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Щодо відсутності відомостей по спецстажу в індивідуальних відомостях про застраховану особу (форма ОК-5) щодо вказаного періоду роботи (з 01.06.1999 року по 21.02.2000 року)

Відповідно до п. 4 розд. І, п. 1 розд. ІІ Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 року № 10-1, Реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд України, який є володільцем даних Реєстру застрахованих осіб.

Реєстр застрахованих осіб формується як система накопичення, збереження електронних даних на базі централізованих інформаційних технологій відповідно до вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про електронний цифровий підпис", "Про захист персональних даних", "Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах".

Згідно з п. 3 та 5 розд. IV Положення відомості до Реєстру застрахованих осіб, зміни, уточнення до них вносяться в електронній формі в автоматичному режимі на підставі: звітності, що подається страхувальниками до Пенсійного фонду України, відомостей центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

У разі виявлення за результатами перевірки поданих страхувальником недостовірних відомостей про застрахованих осіб та невиконання страхувальником у місячний строк припису щодо усунення цих порушень територіальні органи Пенсійного фонду України на підставі наказу керівника відповідного органу у десятиденний строк вносять відповідні зміни до Реєстру застрахованих осіб.

Відповідно до п. 6 розд. V. 6 Положення інформація з Реєстру застрахованих осіб формується та надається за такими формами, як, зокрема: індивідуальні відомості про застраховану особу - згідно з додатками 3 - 5 до цього Положення.

У разі відсутності в Реєстрі застрахованих осіб інформації про застраховану особу за визначеними параметрами формується та надається довідка про відсутність індивідуальних відомостей про особу за формою згідно з додатком 15 до цього Положення.

Додатком №4 до вказаного Положення є індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5).

Отже, індивідуальні відомості про застраховану особу формуються як інформація з Реєстру застрахованих осіб.

Посилання відповідача на те, що у Реєстрі застрахованих осіб відсутні відомості про спеціальний стаж є неприйнятним з огляду на те, що вони суперечать вимогам Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що затверджено постановою правління Пенсійного фонду України 18.06.2014 року № 10-1, яке відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначає порядок організації ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Реєстр застрахованих осіб) та порядок надання інформації з Реєстру застрахованих осіб (п. 1 Порядку).

Вказаний Порядок такого поняття як «спеціальний стаж» не містить, тому посилання відповідача на необхідність наявності в Реєстрі застрахованих осіб відомостей про спеціальний стаж не ґрунтується на вимогах законодавства.

Крім того, з форми ОК-5 вбачається, що відомості по спецстажу в індивідуальних відомостях про застраховану особу зазначаються за наявності даних.

Отже, відсутність в індивідуальних відомостях про застраховану особу (форма ОК-5) відомостей по спецстажу не може бути підставою для обмеження права особи на зарахування періоду роботи до пільгового стажу.

З огляду на наведене територіальний орган Пенсійного фонду України неправомірно не зарахував до пільгового стажу вказаний період роботи (з 01.06.1999 року по 21.02.2000 року) із зазначених ним підстав, а Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області неправомірно відмовило у підтвердженні цих періодів роботи на пільгових умовах за списком № 1.

Вказані порушення впливають на розмір пенсії позивача в бік її зменшення, що порушує право позивача на належний розмір пенсії.

З огляду на наведене з метою повного та ефективного захисту порушених прав позивача позовні вимоги підлягають задоволенню іншим шляхом - шляхом визнання протиправним та скасування рішення відповідної Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області в частині відмови позивачу у підтвердженні спірних періодів роботи на пільгових умовах за списком №1, визнання протиправними дій Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області щодо не зарахування до пільгового стажу за списком №1 спірних періодів роботи позивача та зобов`язання вказаного відповідача - територіального органу Пенсійного фонду України, на обліку у якого перебуває позивач і який згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є органом, який уповноважений виплачувати позивачу пенсію, зарахувати до його пільгового стажу спірні періоди роботи, а також у зв`язку з цим провести перерахунок його пенсії та сплатити заборгованість по ній з дня призначення пенсії (ч. 2 ст. 9, п. 10 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

В той же час, оскільки позивач як отримувач пенсії на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області не перебуває, тому позовні вимоги про зобов`язання вказаного відповідача вчинити певні дії щодо пенсії позивача задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька обл., м. Слов`янськ пл. Соборна, 3, ), Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (84302, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Поштова, 5, ) про скасування рішення в частині та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області від 25.07.2019 року № 26/195 в частині відмови ОСОБА_1 у підтвердженні періодів роботи на пільгових умовах за списком №1 з 02.11.1992 року по 14.01.1996 року та з 01.06.1999 року по 21.02.2000 року.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області щодо не зарахування при призначенні пенсії ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за списком №1 періодів його роботи з 02.11.1992 року по 14.01.1996 року та з 01.06.1999 року по 21.02.2000 року.

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за списком №1 періоди його роботи з 02.11.1992 року по 14.01.1996 року та з 01.06.1999 року по 21.02.2000 року, і провести перерахунок його пенсії та сплатити заборгованість по ній з дня призначення пенсії.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька обл., м. Слов`янськ пл. Соборна, 3, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) здійснені ним документально підтверджені судові витрати в розмірі 192 (сто дев`яносто дві) грн. 10 (десять) коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (84302, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Поштова, 5, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) здійснені ним документально підтверджені судові витрати в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 (двадцять) коп.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення судом складено 16 жовтня 2019 року.

Суддя Т.В. Логойда