Справа № 805/3724/15-а
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2019-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

16 жовтня 2019 року

Київ

справа №805/3724/15-а

адміністративне провадження №К/9901/3722/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шевцової Н.В.,

суддів: Кашпур О.В., Уханенка С.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження у касаційній інстанції адміністративну справу № 805/3724/15-а

за позовом ОСОБА_1 до Департаменту екології та природних ресурсів Донецької обласної державної адміністрації про зобов`язання вчинити певні дії

за касаційною скаргою Департаменту екології та природних ресурсів Донецької обласної державної адміністрації

на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2015 року постановлену в складі головуючого судді - Козаченка А.В.

та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2016 року, постановлену в складі колегії суддів: головуючого - Геращенка І.В., суддів - Арабей Т.Г., Міронової Г.М.

УСТАНОВИВ:

І. Суть спору

1. 31 серпня 2015 року ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Департаменту екології та природних ресурсів Донецької обласної державної адміністрації (далі - відповідач) в якому з урахуванням уточнень позовних вимог, просить:

1.1 визнати неправомірними дії керівництва Департаменту екології та природних ресурсів Донецької обласної державної адміністрації стосовно причин звільнення;

1.2 зобов`язати відповідача звільнити ОСОБА_1 з 15 червня 2015 року за переведенням для подальшої роботи в Державній екологічній інспекції у Донецькій області згідно до пункту 5 статті 36 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України);

1.3 визнати незаконним і скасувати наказ відповідача від 14 серпня 2015 року № 96-о.

2. В обґрунтування позову позивач зазначає, що наказом від 14 серпня 2015 року № 96-о його звільнено з посади заступника начальника відділу земельних відносин, надр та водних ресурсів управління з видачі документів дозвільного характеру Департаменту екології та природних ресурсів Донецької обласної державної адміністрації із внесенням до трудової книжки запису № 26 про звільнення з посади за прогул без поважних причин, відповідно до пункту 4 статті 40 КЗпП України.

ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи

3. Відповідно до запису в трудовій книжці позивача НОМЕР_2 , наказом від 02 квітня 2015 року № 22-о позивача призначено на посаду заступника начальника відділу земельних відносин, надр та водних ресурсів управління з видачі документів дозвільного характеру Департаменту екології та природних ресурсів Донецької обласної державної адміністрації.

4. Державна екологічна інспекція у Донецькій області листом від 11 червня 2015 року № 01/02-317 на ім`я Директора департаменту екології та природних ресурсів Донецької обласної державної адміністрації направила прохання про звільнення позивача з 15 червня 2015 року в порядку переведення для подальшої роботи в установі адресата. Вищевказаний лист містить резолюцію на ім`я ОСОБА_2 "до наказу" з відповідним підписом.

5. 12 червня 2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про звільнення з 15 червня 2015 року у зв`язку з переведенням для подальшої роботи у Державну екологічну інспекцію у Донецькій області. Вищевказана заява з обох сторін містить резолюцію на ім`я ОСОБА_2 "до наказу" з відповідним підписом.

6. Також позивачем було надано наказ від 16 червня 2015 року № 52-о, яким його призначено на посаду заступника начальника відділу екологічного та радіологічного контролю на митній території Донецької області - старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Донецької області в порядку переведення з Департаменту екології та природних ресурсів Донецької обласної державної адміністрації.

7. 03 липня 2015 року посадовими особами відповідача було складено акт, за змістом якого позивач вирвав з рук співробітника Департаменту проект наказу про звільнення та покинув приміщення Департаменту.

8. Також актами та доповідними записками від 01 липня 2015 року - 03 липня 2015 року, від 06 липня 2015 року - 10 липня 2015 року, від 13 липня 2015 року - 17 липня 2015 року, від 20 липня 2015 року - 24 липня 2015 року, від 27 липня 2015 року - 31 липня 2015 року встановлено, що позивач у відповідний робочій день не знаходився на своєму робочому місці та не виконував своїх службових обов`язків без поважних причин; виправдувальних документів та пояснень не надав.

9. 13 липня 2015 року відповідачем отримано звернення позивача від 08 липня 2015 року щодо видачі йому належно оформленої трудової книжки та копії наказу про звільнення, у відповідь на який листом від 23 липня 2015 року № 03-1708 було повідомлено позивача, що у Департаменті був підготовлений проект наказу про звільнення ОСОБА_1 від 06 липня 2015 року. Однак, 03 липня 2015 року у приміщенні Департаменту позивач вирвав з рук працівника Департаменту проекти документів про звільнення та покинув приміщення Департаменту. Також позивача повідомлено, що станом на 23 липня 2015 року позивач перебуває у трудових відносинах з Департаментом, оскільки відповідний наказ про звільнення відсутній.

10. Листом від 31 липня 2015 року позивачу повідомлено про необхідність надання відповідачу пояснень у зв`язку з тим, що він з 01 липня 2015 року не знаходиться на своєму робочому місці, не виконує свої службові обов`язки (в тому числі дистанційно) без поважних причин та виправдувальних документів.

11. Наказом відповідача від 14 серпня 2015 року № 96-о відповідно до пункту 4 статті 40, статті 83 КЗпП України, статті 24 Закону України «Про відпустки» позивача звільнено з 14 серпня 2015 року за прогули без поважних причин.

12. Листами від 14 серпня 2015 року № 03-1946 та від 17 серпня 2015 року №03-1995 відповідач повідомив позивачу про необхідність з`явитися до відповідача для отримання трудової книжки та ознайомлення з наказом про звільнення.

ІІІ. Рішення судів у цій справі та мотиви їхнього ухвалення

13. Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2015 року по справі № 805/3724/15-а позовні вимоги задоволено.

13.1. Змінено формулювання наказу від 14 серпня 2015 року № 96-о Департаменту екології та природних ресурсів Донецької обласної державної адміністрації в частині:

13.2 підстави звільнення ОСОБА_1 , а саме: з пунктом 4 статті 40 КЗпП України (прогул /в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня/ без поважних причин) на пункту 5 статті 36 КЗпП України (переведення працівника, за його згодою, на інше підприємство, в установу, організацію або перехід на виборну посаду);

13.3 дати звільнення, а саме: вважати датою звільнення ОСОБА_1 15 червня 2015 року.

14. Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2016 року постанову Донецького окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2015 року скасовано.

14.1. Позов ОСОБА_1 до Департаменту екології та природних ресурсів Донецької обласної державної адміністрації про скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

14.2. Визнано незаконним і скасовано наказ Департаменту екології та природних ресурсів Донецької обласної державної адміністрації від 14 серпня 2015 року № 96-о про звільнення ОСОБА_1 за пунктом 4 статті 40 Кодексу законів про працю України.

14.3. В решті позовних вимог відмовлено.

15. Задовольняючи частково адміністративний позов, суд апеляційної інстанції вказав, що наказ Департаменту екології та природних ресурсів Донецької обласної державної адміністрації від 14 серпня 2015 року № 96-о про звільнення ОСОБА_1 за пунктом 4 статті 40 КЗпП України є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки відповідачем був виявлений проступок з боку позивача у вигляді прогулу 01 липня 2015 року, тобто здобуті докази, які з вірогідністю підтверджують відсутність робітника на роботі більше трьох годин протягом робочого дня, про що відповідальними посадовими особами Департаменту було складено доповідну записку та акт про відсутність ОСОБА_1 на робочому місці, але з приводу надання письмових пояснень до порушника трудової дисципліни відповідач звернувся з листом лише 31 липня 2015 року, продовжуючи складати доповідні записки та відповідні акти з 02 липня 2015 року по 14 серпня 2015 року.

15.1. При цьому, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідачу було достеменно відомо про обставини працевлаштування позивача за переводом до Державної екологічної інспекції у Донецькій області (лист Державної екологічної інспекції у Донецькій області від 11 червня 2015 року № 01/02-317; заява позивача про звільнення з 15 червня 2015 року у порядку переведення; особиста зустріч ОСОБА_1 з посадовими особами Департаменту екології та природних ресурсів 03 липня 2015 року; записи у трудовій книжці позивача НОМЕР_2 стосовно практики переводів ОСОБА_1 . між Департаментом екології та природних ресурсів Донецької обласної державної адміністрації та Державною екологічною інспекцією у Донецькій області, яка раніше мала місце, заохочення позивача).

15.2. Зазначені обставини, на думку суду апеляційної інстанції, дають змогу вважати, що відповідачем були проігноровані вимоги трудового законодавства щодо встановлення наявності або відсутності поважних причин у позивача при скоєнні проступку, а спірний наказ було постановлено 14 серпня 2015 року, тобто пізніше одного місяця з дня його виявлення, що свідчить про відсутність у відповідача бажання діяти при таких обставинах із додержанням правил, встановлених для застосування дисциплінарних стягнень.

16. Крім того, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що відповідачем були порушені права позивача на надання письмових пояснень як порушника трудової дисципліни, своєчасно не встановлена його вина у скоєнні проступку, а при обранні виду стягнення не були враховані обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника, тобто був порушений порядок та строки застосування дисциплінарного стягнення.

ІV Касаційне оскарження

16. Не погодившись з постановами суду першої та апеляційної інстанції, відповідач подав до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, яку зареєстровано 25 лютого 2016 року.

17. У касаційній скарзі відповідач посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, не повне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи та які суд апеляційної інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду апеляційної інстанції встановленим обставинам справи. Так, заявник касаційної скарги зауважує, на тому факті, що суд апеляційної інстанції дійшов неправильно висновку, про порушення відповідачем строку притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, а саме: спливу строку в один місяць з моменту коли останній дізнався про проступок позивача, оскільки вказаний проступок позивача є триваючим та не був вчинений лише 01 липня 2015 року, відповідачем було зафіксовано, що позивач не був присутній на робочому місці з 01 липня 2015 року по 14 серпня 2015 року (не враховуючи вихідні та святкові дні).

17.1. Додатково відповідач у касаційній скарзі звертає увагу, на той факт, що суд апеляційної інстанції помилково дійшов висновку, що відповідачу достеменно було відомо про обставини працевлаштування позивача за переведенням до Державної екологічної інспекції у Донецькій області, оскільки вказаний факт не можливо вважати доведеним через те, що припинення трудового договору і прийняття на роботу мають бути оформлені наказами відповідних власників підприємств про звільнення працівника з попереднього місця роботи та про прийняття його на нове місце роботи в порядку переведення. Проте, в супереч зазначеному позивача не було звільнено з посади заступника начальника відділу земельних відносин, надр та водних ресурсів управління з видачі документів дозвільного характеру Департаменту екології та природних ресурсів Донецької обласної державної адміністрації. А отже позивач не міг бути працевлаштований в Державній екологічній інспекції у Донецькій області.

18. У зв`язку із чим відповідач просить скасувати оскаржувані рішення суду першої та апеляційної інстанції.

19. Заперечень на касаційну скаргу до суду касаційної інстанції не надійшло.

20. 25 березня 2016 року ухвалою Вищого адміністративного суду України у складі судді Мойсюк М.І. відкрито касаційне провадження, за касаційної скаргою Департаменту екології та природних ресурсів Донецької обласної державної адміністрації на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2016 року.

21. 12 квітня 2016 року справа № 805/3724/15-а надійшла до Вищого адміністративного суду України.

22. На виконання вимог підпункту 4 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" (набрав чинності 15 грудня 2017 року) касаційну скаргу передано до Верховного Суду.

23. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад суду: головуючий суддя - Білоус О.В. -, судді - Желтобрюх І.Л., Стрелець Т.Г.

24. 05 червня 2019 року на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 30 травня 2019 року № 547/0/78-19 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад суду: головуючий суддя - Шевцова Н.В., судді - Кашпур О.В., Уханенко С.А.

V. Релевантні джерела права й акти їхнього застосування

25. За правилами частини третьої статті 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

26. Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

27. Відповідно до частини першої КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

28. Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те що, не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадови особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

29. Приписами статті 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

30. Згідно з частиною першою статті 2 КЗпП України визначено, що право громадян України на працю, - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, - включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою. Держава створює умови для ефективної зайнятості населення, сприяє працевлаштуванню, підготовці і підвищенню трудової кваліфікації, а при необхідності забезпечує перепідготовку осіб, вивільнюваних у результаті переходу на ринкову економіку.

31. Відповідно до пункту 5 статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є переведення працівника, за його згодою, на інше підприємство, в установу, організацію або перехід на виборну посаду.

32. Частиною 5 статті 24 КЗпП України передбачено, що особі, запрошеній на роботу в порядку переведення з іншого підприємства, установи, організації за погодженням між керівниками підприємств, установ, організацій, не може бути відмовлено в укладенні трудового договору.

33. Відповідно до пункту 4 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

34. Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.

34.1 Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

35. Як передбачено частиною першою статті 1471 КЗпП України, дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

36. Згідно зі статтею 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

36.1. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

37. Статтею 149 КЗпП України визначений наступний порядок застосування дисциплінарних стягнень.

37.1. До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

37.2. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

37.3. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

37.4. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

38. Статтею 47 Кодексу законів про працю України визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

38.1. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника.

VІ Позиція Верховного Суду

39. Суд касаційної інстанцій наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

40. Правовідносини з приводу припинення трудового договору у звязку із переведенням працівника, за його згодою, на інше підприємство, в установу, організацію визначені статтею 36 КЗпП України. Так, для припинення трудового договору в порядку переведення та захисту прав працівника власник або уповноважений ним орган підприємства, куди переводиться працівник, повинен подати відповідний лист-запит власнику або уповноваженому ним органу підприємства, на якому працює працівник, з проханням звільнити його з роботи на підставі переведення згідно з пунктом 5 статті 36 КЗпП України.

41. Так, судами попередніх інстанцій обгрунтовано встановлено, що листом від 11 червня 2015 року № 01/02-317 Державна екологічна інспекція у Донецькій області на ім`я Директора департаменту екології та природних ресурсів Донецької обласної державної адміністрації направила прохання про звільнення позивача з 15 червня 2015 року в порядку переведення для подальшої роботи в Державній екологічній інспекції у Донецькій області.

42. У разі згоди власника або уповноваженого ним органу підприємства, на якому працює працівник, на припинення з останнім трудового договору за пунктом 5 статті 36 КЗпП України на підставі переведення працівнику необхідно подати відповідну заяву з проханням звільнити його з роботи.

43. Судом першої та апеляційний інстанцій також встановлено та підтверджується наявними в матеріалах доказами, що 12 червня 2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про звільнення з 15 червня 2015 року у зв`язку з переведенням для подальшої роботи у Державну екологічну інспекцію у Донецькій області.

44. Верховний Суд звертає увагу, що припинення трудового договору і прийняття на роботу мають бути оформлені наказами чи розпорядженнями відповідних власників підприємств або уповноважених ними органів про звільнення працівника з попереднього місця роботи та про прийняття його на нове місце роботи в порядку переведення, відповідно до пункту 5 статті 36 КЗпП у погоджений сторонами строк.

45. Отже, для переведення працівника на інше підприємство необхідна згода працівника та погодження між власниками відповідних підприємств або уповноважених ними органів.

46. У разі відсутності зазначених умов переведення на інше підприємство відбутися не може. Таким чином, навіть якщо працівник подав заяву з проханням про звільнення з роботи в порядку переведення за пунктом 5 статті 36 КЗпП, але при відсутності погодження власників зацікавлених підприємств, де працює працівник і куди він бажає працевлаштуватись, або уповноважених ними органів, оформлення звільнення в порядку переведення є неможливим.

47. Так, судами попередніх інстанцій було встановлено, що відповідно до актів та доповідних записок від 01 липня 2015 року - 03 липня 2015 року, від 06 липня 2015 року - 10 липня 2015 року, від 13 липня 2015 року - 17 липня 2015 року, від 20 липня 2015 року - 24 липня 2015 року, від 27 липня 2015 року - 31 липня 2015 року відповідачем зафіксовано факт того, що позивач у відповідний робочій день не знаходився на своєму робочому місці та не виконував свої службові обов`язки без поважних причин; виправдувальних документів та пояснень не надав.

47. Верховний Суд вважає помилковим висновок суду апеляційної інстанції про недотримання відповідачем строку притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, оскільки відповідачем було зафіксовано відсутність позивача на робочому місці з 01 липня 2015 року по 14 серпня 2015 року (не враховуючи вихідні та святкові дні).

48. Також суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про прийняття відповідачем оскаржуваного наказу про звільнення без врахування права позивача на надання пояснень, оскільки як правильно встановлено судами попередніх інстанції відповідач листом від 31 липня 2015 року повідомлено позивачу про необхідність надання пояснень у зв`язку з тим, що він з 01 липня 2015 року не знаходиться на своєму робочому місці, не виконує свої службові обов`язки (в тому числі дистанційно) без поважних причин та виправдувальних документів.

49. Отже, суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку, про незаконність наказу Департаменту екології та природних ресурсів Донецької обласної державної адміністрації від 14 серпня 2015 року № 96-о про звільнення ОСОБА_1 за пунктом 4 статті 40 КЗпП України, оскільки відповідачем виконано всі вимоги визначені трудовим законодавством щодо строку, підстав, обґрунтованості видання вказаного наказу. Вказаний наказ виданий відповідачем на підставі та в обсязі наданих йому повноважень, із урахуванням права позивача на надання пояснень про причини відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня.

50. За приписами частин першої та другої статті 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.

51. Суд апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення допустили порушення норм матеріального права, що призвело до постановлення незаконної постанови про часткове задоволення позовних вимог та скасування наказу Департаменту екології та природних ресурсів Донецької обласної державної адміністрації від 14 серпня 2015 року № 96-о про звільнення ОСОБА_1 за пунктом 4 статті 40 Кодексу законів про працю України.

52. Також, Верховний Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідачем також оскаржується постанова суду першої інстанції, проте з огляду на її скасування судом апеляційної інстанції, вказане рішення суду першої інстанції не може бути предметом касаційного перегляду.

VIІ. Судові витрати.

53. З огляду на результат касаційного розгляду, судові витрати не розподіляються.

Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 351, 354, 356, 359 КАС України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Департаменту екології та природних ресурсів Донецької обласної державної адміністрації задовольнити частково.

2. Постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2016 року скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту екології та природних ресурсів Донецької обласної державної адміністрації про скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії та прийняти в цій частині нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

3. В іншій частині постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2016 року в справі № 805/3724/15-а залишити без змін.

4. Судові витрати не розподіляються.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Н.В. Шевцова

Судді: О.В. Кашпур

С.А. Уханенко