Справа № 2-а-406/11
Суддя: Скудін В. Є.
Дата ухвалення: 2011-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2011 року Першотравневий районний суд Донецької області

у складі головуючого судді Скудіна В.Є.

при секретарі Фаустовій Н.Г.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Мангуш

адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 до Управління пенсійного Фонду України в Першотравневому районі Донецької області

„Про визнання дій незаконними, зобов`язання провести перерахунок державної пенсії, як учасника ліквідації аварії на ЧАЕС та зобов`язання вчинити перерахунок додаткової пенсії за шкоду, спричинену здоров*ю, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач віднесений до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням, був інвалідом Ш групи, причина інвалідності пов`язана з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що не оспорюється відповідачем та підтверджується довідкою СЕК., а з 2008 року Донецькою обласною медико-соціальною емісією йому була встановлена 2 (друга) група інвалідності,яка також підтверджується актом МСЕК. Однак, відповідач за період з 01.01.2005 року по 31.10.2006 року, недоплачував йому пенсію по 3 групі інвалідності із розрахунку 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії-50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Позивач у позовній заяві просить визнати неправомірними дії Управління Пенсійного Фонду України в Першотравневому районі Донецької області з 01.01.2005 по 31.10.2006 року , щодо виплати позивачу пенсії, як інваліду Ш групи, в розмірі меншому ніж це встановлено ст.ст.49, 50, ч.3, 4 ст.54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та частиною 3 статті 42 ЗУ „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування , виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої частиною 1 статті 28 ЗУ „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Зобов`язати відповідача провести позивачеві перерахунок та до виплати основної пенсії 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії 50 відсотків мінімальної пенсії за віком по 3 групі інвалідності з 01.01.2005 року по 31.10.2006 року, у відповідності до статей 49, 50, частин3, 4 статті 54 ЗУ „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та частини 3 статті 42 ЗУ „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування , як постраждалому внаслідок аварії на ЧАЕС, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої частиною 1 статті 28 ЗУ „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Представник відповідача в судове засідання не з*явився, надіслав до суду заперечення, позов не визнає, в задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі. Справу розглянути без їх участі.

Суд, вислухавши позивача, прийнявши до уваги заяву відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. 22 травня 2008 року рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 були визнані неконституційними положення п.28 розділу П ЗУ „Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України , якими з 01 січня 2008 року було внесено зміни, зокрема, до ст.ст.50, 54 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи . Рішення Конституційного Суду України мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв`язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених Законів, що визнані неконституційними та є обов`язковими до виконання на території України.

Відповідно до частини 1 статті 50 зазначеного Закону (Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи), особам, віднесеним до категорії 1 , які є інвалідами 3 групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров*ю, у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.

Згідно з частиною 4 статті 54 ЗУ „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в усіх випадках розмір пенсії для інвалідів Ш групи, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком. Наявність такого права у позивача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, це право гарантується Конституцією України (ч.2 ст.46). Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

За конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсій позивачеві застосуванню підлягають ч.1 статті 50 та частина 4 статті 54 ЗУ „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , а не постанова Кабінету Міністрів „Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету , яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Суд не бере до уваги посилання відповідача на частину 5 статті 54 ЗУ „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , якою передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається кабміном України, оскільки надання законодавцем такого права Кабміну України не означає, що останній, встановлює такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же законом.

Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено розміри мінімальної пенсії за віком. Зі статей 50 та 54 ЗУ „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи випливає, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров*ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком. За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною 1 статті 28 ЗУ „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування , іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Відповідно до частин 3 статті 67 ЗУ „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , яка набрала чинності 31 жовтня 2006 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров*ю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій, та розмір щомісячної компенсації сім*ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму. Відповідно до частини 1 статті 28 ЗУ „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою Конституційної гарантії на достатній життєвий рівень дає Закон України „Про прожитковий мінімум від 15.07.1999 року № 966, а також ЗУ „Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії від 05.10.2000 року № 2017-Ш, згідно статті 1 прожитковий мінімум використовується для визначення у тому числі, мінімального розміру пенсії за віком.

Оскільки позивачеві слід визначати пенсію, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачу повинен проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Частиною 3 статті 4 ЗУ „Про прожитковий мінімум передбачено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в Законі України „Про державний бюджет України».

Таким чином,розмір його основної пенсії повинен відповідати вимогам ч.4 ст.54 Закону № 796-Х11 відповідно до змін розміру прожиткового мінімуму для осіб,які втратили працездатність. Розмір додаткової пенсії повинен відповідати ст..50 Закону № 796-Х11 за шкоду, заподіяну здоров,ю відповідно до змін розміру прожиткового мінімуму для осіб,які втратили працездатність.

У зв`язку з тим, що право на до отримання пенсії відповідно до статей 49, 50, частини 3, 4 статті 54 ЗУ „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та частини 3 статті 42 ЗУ „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування`по 3 групі інвалідності у позивача виникло з 01.01.2005 року, то такий перерахунок повинен бути проведений з 01.01.2005 по 31.10.2006 року

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему пов`язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та Закони України відокремлюють певні категорії громадян Україні, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законі за статтею 22 Конституції України не допускається.

Відсутність та суперечливість законодавства суд не приймає до уваги з огляду на наступне: відповідно до статті 8 КАС України, забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини. Згідно частини 7 статті 9 КАС України, в разі відсутності Закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

У разі виникнення права на підвищення пенсії з 01 числа кожного місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з 01 числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до пункту 18 частини 1 статті 4 декрету Кабінету міністрів України „Про Державне мито № 7-93 від 21.01.93 року, громадяни віднесені до категорії 1 і 2 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи звільнені від сплати судового збору.

На підставі вищевикладеного, та керуючись ст.ст.2-15, 17, 18, 33-35, 41, 42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121-122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185, 186, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного Фонду України в Першотравневому районі Донецької області „Про визнання неправомірними дії Управління Пенсійного Фонду України в Першотравневому районі Донецької області з 01.01.2005 по 31.10.2006 року, щодо доплати позивачу пенсії, як інваліду 3 групи, в розмірі меншому ніж це встановлено ст.ст.49, 50, ч.3, 4 ст.54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та частиною 3 статті 42 ЗУ „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування , виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої частиною 1 статті 28 ЗУ „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність задовольнити.

Зобов`язати Управління пенсійного Фонду України в Першотравневому районі Донецької області провести перерахунок та виплати основної пенсії ОСОБА_1 в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії 50 відсотків мінімальної пенсії за віком по 3 групі інвалідності з 01.01.2005 по 31.10.2006 року , у відповідності до статей 49, 50, частин3, 4 статті 54 ЗУ „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та частини 3 статті 42 ЗУ „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування , як постраждалому внаслідок аварії на ЧАЕС, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої частиною 1 статті 28 ЗУ „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 10 днів з дня її проголошення до апеляційного адміністративного суду Донецької області, через Першотравневий районний суд.

Суддя В.Є. Скудін