Справа № 400/833/19
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2019-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/833/19
Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н. В.

Дата і місце ухвалення 27.05.2019р., м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бойка А.В.,

суддів: Федусика А.Г,

Шевчук О.А.,

за участю секретаря - Шепель О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Промбуд 2" на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 травня 2019 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Промбуд 2" до Головного управління ДФС у Миколаївській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 21.01.2019 № 5/01273071, -

В С Т А Н О В И В:

22.03.2019 року товариство з обмеженою відповідальністю "Промбуд 2" звернулось до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Миколаївській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 21.01.2019 № 5/01273071, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції за затримку реєстрації податкових накладних в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 травня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, товариство з обмеженою відповідальністю "Промбуд 2" подало апеляційну скаргу, в якій посилалось на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин по справі.

Апелянт посилався на те, що в даному випадку відсутні підстави для застосування до товариства штрафних санкцій за порушення термінів реєстрації податкових накладних, з огляду на те, що податкову накладну від 11.05.2018 р. № 5 (з помилкою в даті складення) зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН) своєчасно, оскільки правильною датою накладної є 16.05.2018 р. Також позивач зазначив, що був позбавлений можливості своєчасно зареєструвати податкову накладну від 31.07.2018 р. № 1 у зв`язку з виникненням показників перевищення в системі електронного адміністрування ПДВ., у зв`язку з чим податкова накладна від 31.07.2018 р. № 1 направлена на реєстрацію 27.08.2018 р., відповідно, граничним терміном її реєстрації позивач вважає 15.08.2018 р.

Зазначені обставини, на думку позивача, свідчать про необґрунтованість прийнятого податкового повідомлення-рішення.

З огляду на викладене апелянт просить скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 травня 2019 року та прийняти нове про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи колегія суддів дійшла наступного:

Судом першої інстанції встановлено, що 26.12.2018 року Головним управлінням ДФС у Миколаївській області проведена камеральна перевірка щодо своєчасності реєстрації позивачем податкових накладних в ЄРПН за травень, липень 2018 року, за наслідком якої складено акт № 10524/14-29-50-05-06/01273071.

В ході проведення перевірки контролюючим органом встановлено порушення товариством з обмеженою відповідальністю "Промбуд 2" граничних термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних, передбачених п. 201.10 ст. 201 ПК України: до 15 календарних днів на суму ПДВ 739 128,70 грн. та від 16 календарних днів на суму ПДВ 481 666,67 грн.

Так, перевіркою встановлено, що позивачем порушено терміни реєстрації наступних податкових накладних:

- від 11.05.2018 р. № 5, яка зареєстрована 14.06.2018 року (14 днів порушення);

- від 16.05.2018 р. № 3, яка зареєстрована 19.06.2018 року (4 дні порушення);

- від 31.07.2018 р. № 1, яка зареєстрована 10.09.2018 року (26 днів порушення).

Відповідальність платника за вказані порушення передбачена п. 120.1 ст. 120 ПК України.

На підставі акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 21.01.2019 року № 5/01273071, яким до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 170246,21 грн.

Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його до суду першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції посилався на те, що норми ПК України не ставлять відповідальність за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних у залежність від причин пропуску строку та правильності чи помилковості такої податкової накладної. Значення має лише дата виписки податкової накладної та дата її реєстрації.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно відсутності підстав для задоволення позовних вимог ТОВ "Промбуд 2", з огляду на наступне:

Згідно з пунктом 14.1.60 статті 14 Податкового кодексу України єдиний реєстр податкових накладних (ЄРПН) - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) /пункт 201.7 статті 201 Податкового кодексу України.

Згідно з нормами пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Так, згідно абз. 6 пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України розрахунок коригування до податкової накладної складається також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг.

Відповідно до положень абз. 11 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.

Звертаючись з позовом до суду першої інстанції, позивач посилався на те, що ним з Управлінням освіти Миколаївської міської ради було укладено договір про капітальний ремонт будівлі ЗОШ № 36 по вул. Пограничній, 143 у м. Миколаєві № 6-24 від 19.07.2017 року. Позивач зазначив, що за результатами виконаних робіт складено податкову накладну на суму ПДВ 369 564,35 грн., однак допущено помилку у даті її складання, а саме, замість дати 16.05.2018 року помилково зазначено дату її складання 11.05.2018 року.

Позивач зазначає, що 11.05.2018 року будь-якої поставки послуг не здійснювалось, а подія, з якою пов`язується обов`язок виписки податкової накладної настала саме 16.05.2018 року. У підтвердження вказаних доводів позивач надав акт приймання виконаних будівельних робіт, довідку про вартість виконаних, датовані 16.05.2018 року.

Згідно з підпунктом "б" пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України дата виписування податкової накладної належить до обов`язкових реквізитів податкової накладної.

Відповідно до пункту 21 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Мінфіну України від 31.12.2015 року № 1307, не допускається виправлення даних щодо дати складання податкової накладної та її порядкового номеру.

У разі здійснення коригування сум податкових зобов`язань, а також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, відповідно до статті 192 розділу V Податкового кодексу України постачальник (продавець) товарів/послуг складає розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної (далі - розрахунок коригування) за формою згідно з додатком 2 до податкової накладної.

З матеріалів справи встановлено, що податкову накладну № 5 від 11.05.2018 року було зареєстровано ТОВ "Промбуд 2" 14.06.2018 року, однак в подальшому позивачем подано до органу Державної фіскальної служби розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 18.06.2018 року № 3 до податкової накладної № 5 від 11.05.2018 року, згідно з яким товариством було зменшено податковий кредит на суму 369 564,354 грн.

19.06.2018 року позивачем зареєстровано нову податкову накладну № 3 від 16.05.2018 року на суму ПДВ 369 564,354 грн., виписану на виконання того ж договору про капітальний ремонт будівлі ЗОШ № 36 по вул. Пограничній, 143 у м. Миколаєві № 6-24 від 19.07.2017 року, укладеного з Управлінням освіти Миколаївської міської ради.

Таким чином, відповідно до первинних документів, які містяться в матеріалах справи подією, що відбулася, та з якою пов`язане виникнення податкових зобов`язань, стала поставка 16.05.2018 року позивачем послуг, у зв`язку з чим 19.06.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних зареєстровано податкову накладну на суму ПДВ 369 564,354 грн. № 3.

Враховуючи те, що поставка послуг 11.05.2018 року не відбулась (а була здійснена саме 16.05.2018 року) колегія суддів вважає, що і обов`язку щодо реєстрації податкової накладної від 11.05.2018 року в ЄРПН у платника податку не виникає, а відтак відсутні і підстави для застосування штрафних санкцій за недотримання покладеного на платників податку обов`язку.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 804/1366/17.

В свою чергу, судом першої інстанції не досліджено вказаних обставин по справі, не надано належної оцінки доводам позивача з цього питання, що призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення в цій частині.

В свою чергу, слід зазначити, що податкова накладна від 16.05.2018 року № 3, яка складена у зв`язку із поставкою послуг 16.05.2018 року, була зареєстрована в ЄДРПН 19.06.2018 року (а.с. 42), тоді як граничним строком її реєстрації відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України було 15.06.2018 року. Таким чином, позивачем порушено граничний строк реєстрації податкової накладної, встановлений п. 201.10 ст. 201 ПК України, на 4 календарні дні.

Відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України штрафна санкція за порушення строку реєстрації податкової накладної до 15 календарних днів, становить 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування.

З огляду на зазначене, контролюючим органом вірно застосовано до ТОВ "Промбуд 2" штрафні санкції в розмірі 36 956,44 грн. за порушення строків реєстрації податкової накладної № 3 від 16.05.2018 року.

Що стосується визначення товариству штрафних санкцій за порушення реєстрації податкової накладної № 1 від 31.07.2018 року в розмірі 96 333,33 грн., слід зазначити наступне:

Матеріалами справи підтверджено, що зазначена податкова накладна від 31.07.2018 року № 1 була направлена позивачем на реєстрацію 27.08.2018 року, однак не була прийнята контролюючим органом, про що позивачу у той же день направлено квитанцію № 1 із поміткою: "документ не прийнято". Вказана податкова накладна не була прийнята з тих підстав, що сума ПДВ в документі не може перевищувати суму ПДВ, на яку продавець має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування.

Згідно акту перевірки податкова накладна від 21.07.2018 року № 1 була зареєстрована в ЄДРПН лише 10.09.2018 року, тобто з порушенням строків такої реєстрації на 26 днів.

В поданому позові товариство посилалось на те, що після подання податкової декларації за червень 2018 року сума в розмірі 369 564 грн. перейшла у суму перевищення податкових зобов`язань, у зв`язку з тим що податкова накладна від 11.05.2018 року та розрахунок коригувань до неї від 18.06.2018 року потрапили у різні податкові періоди (податкова накладна - травень 2018 року, розрахунок коригувань - червень 2018 року). З огляду на те, що Податковим кодексом України не передбачено вилучення з ЄДРПН зареєстрованих податкових накладних (в тому числі помилкових), то при автоматичному підрахунку ліміту податкова накладна на суму 369 564 грн. за травень 2018 року була зарахована двічі, у зв`язку з чим відбулось перевищення податкових зобов`язань з ПДВ.

Позивач вважає, що оскільки ним 27.08.2018 року було направлено на реєстрацію податкову накладну від 31.07.2018 року № 1, навіть у разі її неприйняття, строк після 27.08.2018 року не може зараховуватись у розрахунок штрафних санкцій за порушення термінів реєстрації податкової накладної.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає необґрунтованими вказані доводи позивача з огляду на наступне:

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України платник податку має право зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну та/або розрахунок коригування, складені починаючи з 1 липня 2015 року, в яких загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Основні організаційно-правові засади обміну електронними документами між суб`єктами електронного документообігу визначає Порядок обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2017 № 557, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03 серпня 2017 р. за № 959/30827.

Згідно п. 2 вказаного Порядку перша квитанція - електронне повідомлення, що формується у форматі (стандарті), затвердженому в установленому законодавством порядку, програмним забезпеченням контролюючого органу за результатами автоматизованої перевірки електронного документа та засвідчує факт і час отримання такого електронного документа в момент такого отримання; друга квитанція - електронне повідомлення, що формується у форматі, затвердженому в установленому законодавством порядку, програмним забезпеченням контролюючого органу (адресатом) за результатами ідентифікації, обробки електронного документа та засвідчує факт і час приймання (неприймання) чи реєстрації такого електронного документа.

Згідно п.п. 11, 12 вказаного Порядку перша квитанція надсилається автору електронного документа протягом двох годин з часу його отримання контролюючим органом, в іншому разі - протягом перших двох годин наступного операційного дня.

У першій квитанції, що формується за результатами автоматизованої перевірки, зазначеної у пункті 10 цього розділу, повідомляється про результати такої перевірки. У разі негативних результатів автоматизованої перевірки у першій квитанції повідомляється про неприйняття електронного документа із зазначенням причин, у такому випадку друга квитанція не формується.

Не пізніше наступного робочого дня з моменту формування першої квитанції, якщо інше не встановлено законодавством та цим Порядком, формується друга квитанція.

Друга квитанція є підтвердженням про прийняття (реєстрацію) або повідомленням про неприйняття в контролюючому органі електронного документа. В другій квитанції зазначаються реквізити прийнятого (зареєстрованого) або неприйнятого (із зазначенням причини) електронного документа, результати обробки в контролюючому органі (дата та час прийняття (реєстрації) або неприйняття, реєстраційний номер, дані про автора та підписувача (підписувачів) електронного документа та автора квитанції).

У разі наявності другої квитанції про прийняття електронного документа датою та часом прийняття (реєстрації) електронного документа контролюючим органом вважаються дата та час, зафіксовані у першій квитанції (п. 14 Порядку).

В даному випадку, податкова накладна № 1 від 31.07.2018 року була направлена позивачем до органу ДФС для реєстрації в ЄДРПН з порушенням передбаченого Податковим кодексом України строку для її реєстрації (такий строк сплив 15.08.2018 року).

Однак, при цьому, вказана податкова накладна не була прийнята та зареєстрована органом ДФС, з огляду на перевищення реєстраційного ліміту в системі електронного адміністрування з ПДВ. В матеріалах справи наявна копія квитанції № 1, яку отримано позивачем 27.08.2018 року, тобто у день відправлення на реєстрацію податкової накладної від 31.07.2018 року № 1, про неприйняття податкової накладної.

Слід зазначити, що пунктом 200-1.3 статті 200-1 ПК України визначено, що платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (УНакл), обчислену за такою формулою: УНакл = ?НаклОтр + ?Митн + ?ПопРах + ?Овердрафт - ?НаклВид - ?Відшкод - ?Перевищ.

При цьому, відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України, якщо сума, визначена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобов`язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

З матеріалів справи вбачається, що 17.08.2018 року, тобто вже після гранично допустимого строку реєстрації податкової накладеної, позивач звертався до контролюючого органу з питання виникнення перевищення реєстраційного ліміту на суму 369 564 грн. При цьому. у своєму листі головний бухгалтер підприємства зазначив, що у декларації за червень 2018 року у рядку 7 нею вказано розрахунок коригувань (-2217386,11 грн., в тому числі ПДВ "-369 564,35 грн."). Податкових накладних у реєстрі в червні 2018 року було зареєстровано на суму ПДВ 1 250 008 грн. також головним бухгалтером вказано, що нею у рядку 1.1. декларації відображено податкову накладну № 3 від 16.05.2018 року на суму ПДВ 369 564,35 грн., у зв`язку з чим сума зобов`язань склала 1 250 008 грн., що відповідає сумі зобов`язань в реєстрі.

В свою чергу, з листа ГУ ДФС у Миколаївській області від 13.09.2018 року вбачається, що згідно декларації з ПДВ за червень 2018 року позивачем задекларовано податкові зобов`язання на загальну суму ПДВ 1 250 008 грн., тоді як в Єдиному реєстрі податкових накладних по операціях за червень 2018 року зареєстровано податкові накладні та розрахунки коригування на загальну суму ПДВ 880 444 грн.

Зазначена невідповідність даних по зареєстрованим в ЄРПН податковим накладним та розрахункам коригування за червень 2018 року та даних. відображених у декларації з ПДВ за червень 2018 року і призвела до автоматичного нарахування в системі електронного адміністрування ПДВ показника ?Перевищ у сумі 369 564 грн., що вплинуло на суму реєстраційного ліміту в системі електронного адміністрування ПДВ.

З наданих позивачем відомостей (а.с. 115) вбачається, що уточнюючу податкову декларацію з ПДВ за червень 2018 року, в якій відображено податкових зобов`язань з ПДВ на суму саме 880 444 грн., було подано позивачем лише 28.08.2018 року.

Зазначені обставини свідчать про те, що на момент направлення податкової накладної на реєстрацію дійсно в системі електронного адміністрування ПДВ значилось перевищення реєстраційного ліміту, що унеможливлювало реєстрацію такої податкової накладної. При чому, зазначене перевищення виникло за наслідком відображення саме платником податку у податковій декларації з ПДВ за червень 2018 року податкових зобов`язань на загальну суму ПДВ 1 250 008 грн.

Розглядувана податкова накладна була зареєстрована лише 10.09.2018 року.

Колегія суддів зазначає, що вказані обставини не можуть бути підставою для звільнення позивача від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної в ЄРПН, передбаченої ст. 120-1 ПК України.

В даному випадку позивач не виконав свого обов`язку по реєстрації податкової накладної від 21.07.2018 року у строки, передбачені Податковим кодексом України.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що Головним управлінням ДФС у Миколаївській області правомірно застосовано до позивача штрафні санкції в розмірі 96 333,33 грн. за порушення строку реєстрації податкової накладної від 31.07.2018 року № 1 на 26 днів, що становить 20 % від суми ПДВ, визначеного у цій накладній - 481 666,67 грн.

Підсумовуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 21.01.2019 року № 5/01273071 є правомірним лише в частині застосування до ТОВ "Промбуд 2" штрафу у розмірі 133 289,77 грн., однак в частині застосування штрафу в розмірі 36 956,44 грн. є протиправним та в цій частині підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

В даному випадку рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 242 КАС України, оскільки судом першої інстанції не надано належної правової оцінки обставинам справи, доводам сторін по справі, неправильно застосовано норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

З огляду на зазначене колегія суддів приходить до висновку, що постановлене Миколаївським окружним адміністративним судом рішення від 27.05.2019 року підлягає скасуванню на підставі ст. 317 КАС України, з ухваленням нового рішення, про часткове задоволення позовних вимог.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При зверненні з позовом до суду першої інстанції позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2553,69 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 30 від 28.01.2019 року.

При зверненні з апеляційною скаргою підприємством було сплачено судовий збір у розмірі 3830,54 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 251 від 12.07.2019 року.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, вирішуючи питання розподілу судових витрат, колегія суддів приходить до висновку, що відповідно до ст. 139 КАС України, стягненню на користь ТОВ «Промбуд 2» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Миколаївській області підлягає сума сплаченого судового збору, пропорційна задоволеним позовним вимогам, у розмірі 1386,02 грн.

Дану справу було розглянуто судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

Частиною статті 257 КАС України встановлено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 325, 327, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Промбуд 2" задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 травня 2019 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов товариства з обмеженою відповідальністю "Промбуд 2" задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.01.2019 року № 5/01273071 в частині застосування до товариства з обмеженою відповідальністю "Промбуд 2" штрафу в розмірі 36 956,44 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Промбуд 2» (54018, м. Миколаїв, вул. 28 Армії, 9 б, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Миколаївській області (54001, м. Миколаїв, вул. Лягіна, 6, ) судовий збір у сумі 1 386 (одна тисяча триста вісімдесят шість) гривень 02 копійки.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку, відповідно до ч. 5 ст. 328 КАС України, не підлягає.

Повний текст виготовлено та підписано 16.10.2019 року.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик

Суддя: О.А. Шевчук