Справа № 320/4402/19
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2019 року м. Київ № 320/4402/19

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Колеснікової І.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Головного управління ДПС у Київській області

до ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління ДФС у Київській області із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд:

- стягнути з ОСОБА_1 56 982 873 грн. 60 коп. на користь Державного бюджету в рахунок погашення боргу.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що станом на час розгляду справи за відповідачем рахується податковий борг в сумі 56 982 873 грн. 60 коп., що виник в результаті несплати узгоджених податкових зобов`язань, зокрема нарахованих контролюючим органом основних зобов`язань, штрафних санкцій та пені з податку на додану вартість, податку на доходи фізичних осіб, військового збору та земельного податку.

У зв`язку з несплатою відповідачем у добровільному порядку узгоджених податкових зобов`язань, позивачем на виконання вимог статті 59 Податкового кодексу України (далі - ПК України) 04.04.2019 виставлено та направлено відповідачеві податкову вимогу форми «Ф» № 10784-56. Втім, відповідачем суму боргу самостійно не сплачено.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.08.2019 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання; запропоновано відповідачеві подати до суду у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали про відкриття провадження у справі відзив на позовну заяву (відзив).

24.09.2019 представником позивача через канцелярію суду подано додаткові пояснення щодо правомірності прийняття позивачем податкової вимоги.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.09.2019 замінено позивача у справі на правонаступника - Головне управління ДПС у Київській області.

Протокольною ухвалою суду від 16.10.2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено до розгляду по суті.

Від представника позивача 16.10.2019 надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач своїм правом про надання письмового відзиву не скористався, у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими конвертами, які повернулись до суду із відміткою «за даною адресою не проживає», заяв та клопотань з приводу причин неявки суду не надано.

Відповідно до частини одинадцятої статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Враховуючи те, повернення конверту, направленого відповідачеві за належною адресою, суд, керуючись статтею 126 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає, що такий конверт (ухвала та повістка про виклик) вручений відповідачу належним чином.

На час ухвалення рішення у даній справі, підтверджуючі документи щодо сплати податкового боргу, від відповідача до суду не надходили.

Згідно частини третьої статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Частиною дев`ятою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Як передбачено частиною четвертою статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відтак, враховуючи клопотання представника позивача та неявку належним чином повідомленого відповідача, судовий розгляд справи проведено в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання технічними засобами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , є платником податків і зборів та перебуває на обліку у Вишгородській об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Київській області.

У період з 13.12.2017 по 19.12.2017 на виконання ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 30.11.2016 у справі №760/19091/16-к щодо призначення позапланової перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в межах кримінального провадження №0000292 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 28, частиною третьою статті 212, частиною другою статті 205, частиною третьою статті 209, частиною четвертою статті 190 Кримінального кодексу України, на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78, статті 79 Податкового кодексу України, Закону України №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», наказу Головного управління ДФС у Київській області від 11.12.2017 №2292, головним державним ревізор - інспектором відділу контрольно - перевірочної роботи з фізичних осіб Головного управління ДФС у Київській області Сидоренком Михайлом Сергійовичем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку діяльності платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами перевірки позивачем складено акт від 27.12.2017 №1043/10-36-13-09/ «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних податків і зборів при отриманні доходу від здійснення діяльності пов`язаної з будівництвом та продажем об`єктів нерухомого майна за період з 01.01.2015 по 15.11.2016» (далі - Акт від 27.12.2017 №1043/10-36-13-09/ НОМЕР_1 ).

Згідно висновків вказаного Акту від 27.12.2017 №1043/10-36-13-09/ документальною позаплановою невиїзною перевіркою встановлено порушення платником податків - фізичною особою ОСОБА_1 , а саме:

- статті 58, частини шостої статті128 Господарського кодексу України від 16.01.2003 №436-IV шляхом здійснення господарської діяльності без державної реєстрації фізичної особи - підприємця та не забезпечення ведення обліку результатів своєї підприємницької діяльності відповідно до вимог законодавства;

- статті 18 Закону України від 15.05.2003 №755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» в частині неподання державному реєстратору документів для державної реєстрації фізичної особи - підприємця;

- пункту 177.5, пункту 177.11 статті177 Податкового кодексу України в частині неподання декларацій про майновий стан і доходи за 2015-2016 рік;

- підпункту 168.2.1 пункту 168.2 статті 168, пункту 177.1, пункту 177.2 статті 177 Податкового кодексу України в частині заниження податку на доходи фізичних осіб за 2015-2016 рік, що підлягає сплаті до бюджету всього в сумі 15 181 344,54 грн., в т.ч. за 2015 рік - 7 519 380,96 грн., за 2016 рік - 7 661 963,58 грн.;

- пункту 4 частини другої статті 6 Закону України від 08.07.2010 №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» зі змінами та доповненнями, в частині неподання звітів про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2015-2016 роки;

- абзацу 3 частини восьмої статті 9 Закону України від 08.07.2010 №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» зі змінами та доповненнями, в частині ненарахування, необчислення та несплати єдиного внеску всього на загальну суму 102552,46 грн., в т.ч. за 2015 рік - 24386,46 грн., за 2016 рік - 78166,00 грн.;

- пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, пункту 200.1, пункту 200.2 статі 200, пункту 203.2 статті 203 Податкового кодексу України, в частині заниження податку на додану вартість за період з 01.11.2015 по 15.11.2016, що підлягає декларуванню та сплаті до бюджету всього в сумі 2 158 399 81,92 грн. в т.ч. за 2015 рік - 7 326 688,96 грн., за 2016 рік - 8 513 292,86 грн.;

- пункт 16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, в частині заниження військового збору від здійснення підприємницької діяльності, що підлягає декларуванню та сплаті до бюджету в сумі 1202998,64 грн., в т.ч. за 2015 рік - 564501,68 грн., за 2016 рік - 638496,96 грн.

За результатами перевірки позивачем прийнято податкові повідомлення-рішення, а саме:

- від 12.02.2018 № з ПДВ на суму - 15 839 981,92 грн. по основному зобов`язанню та штрафних санкцій на суму 3 959 995,48 грн. (враховуючи характер правопорушення на підставі пп. 129.1.2 ст.129 ПК України, нараховано пеню за весь період заниження - 8 336 664,32 грн.);

- від 12.02.2018 № з військового збору на суму - 1 202 998,64 грн. по основному зобов`язанню та штрафних санкцій на суму - 300 749,66 грн. (враховуючи характер правопорушення на підставі пп. 129.1.2 ст.129 ПК України, нараховано пеню за весь період заниження - 600 938, 89 грн.);

- від 12.02.2018 № з ПДФО на суму - 15 181 344,54 грн. по основному зобов`язанню та штрафних санкцій на суму - 3 795 336,14 грн. (враховуючи характер правопорушення на підставі пп. 129.1.2 ст.129 ПК України, нараховано пеню за весь період заниження - 7 755 228,97 грн.);

- від 12.02.2018 № з ПДФО на суму 340 грн. (штрафна санкція).

Вказані податкові повідомлення-рішення направлено відповідачеві з рекомендованим повідомленням про вручення, які отриманні відповідачем 26.02.2018, що підтверджено матеріалами справи.

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями - рішеннями, відповідачем оскаржено їх у судовому порядку. Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.06.2018 у справі №810/1882/18, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.11.2018 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду. Вказана ухвала суду набрала законної сили 14.11.2018.

Також матеріали справи свідчать, що у зв`язку з наявністю у ОСОБА_1 земельних ділянок, посадовими особами Головного управління ДФС у Київській області винесено податкові повідомлення - рішення, а саме: від 25.10.2018 №358.2016.2017.1031.1-5606-1008 на суму - 943,08 грн.; від 25.10.2018 №359.2016.2017.1031.1-5606-1008 на суму - 910,06 грн.; від 25.10.2018 №362.2016.2017.1031.1-5606-1008 на суму - 2966,01 грн.; від 25.10.2018 № 360.2017.1031.1-5606-1008 на суму - 1 271,83 грн.; від 25.10.2018 № 357.2017.1031.1-5606-1008 на суму - 1271,83 грн.; від 25.10.2018 № 361.2016.2017.1031.1-5606-1008 на суму - 1 779,60 грн.; від 25.10.2018 № -1008 на суму - 915,72 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення направлено відповідачеві з рекомендованим повідомленням про вручення, що підтверджено матеріалами справи, в адміністративному або судовому порядку відповідачем не оскаржено, а відтак є узгодженими.

У зв`язку з несплатою у добровільному порядку відповідачем узгоджених податкових зобов`язань, відповідачем виставлено податкову вимогу від 04.04.2019 форми «Ф» № 10784-56.

Відповідно до інтегрованої картки ОСОБА_1 та розрахунку, наявному в матеріалах справи, у позивача обліковується податковий борг з податку на додану вартість у сумі 28 136 641, 72 грн.; з військового збору у сумі 2 104 687, 19 грн.; з податку на доходи фізичних осіб у сумі 26 732 249, 65 грн.; з земельного податку з урахуванням переплати 763, 10 грн. у сумі 9 295, 03 грн.

Відтак, матеріалами справи підтверджується, наявність у відповідача податкового боргу в розмірі 56 982 873, 60 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у даній справі, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлює, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1статті 14 ПК, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Пунктом 38.1 статті 38 ПК передбачено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Статтею 57 ПК визначено строки сплати податкового зобов`язання.

Пунктом 57.3 статті 57 ПК передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до пункту 58.2статті 58 ПК, податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пункту 58.3 статті 58 ПК, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Відтак, податкові зобов`язання позивача за податковими повідомленнями-рішеннями від 25.10.2018 №358.2016.2017.1031.1-5606-1008 на суму - 943,08 грн.; від 25.10.2018 №359.2016.2017.1031.1-5606-1008 на суму - 910,06 грн.; від 25.10.2018 №362.2016.2017.1031.1-5606-1008 на суму - 2966,01 грн.; від 25.10.2018 № 360.2017.1031.1-5606-1008 на суму - 1 271,83 грн.; від 25.10.2018 № 357.2017.1031.1-5606-1008 на суму - 1271,83 грн.; від 25.10.2018 № 361.2016.2017.1031.1-5606-1008 на суму - 1 779,60 грн.; від 25.10.2018 № -1008 на суму - 915,72 грн.; від 12.02.2018 № з ПДВ на загальну суму - 19 799 977, 40 грн.; від 12.02.2018 № з військового збору на загальну суму - 1 503 748, 30 грн.; від 12.02.2018 № з ПДФО на загальну суму - 18 976 680,68 грн.; від 12.02.2018 № з ПДФО на суму 340 грн. (штрафна санкція), - є узгодженими.

Згідно пункту 59.1 статті 59 ПК (далі - у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Положенням пункту 58.3 статті 58 ПК встановлено, що у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Відповідно до пункту 42.2 статті 42 ПК, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.4 статті 59 ПК).

При цьому, згідно пункту 59.5 статті 59 ПК, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Позивачем на адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) відправлено рекомендованою кореспонденцією податкову вимогу від 04.04.2019 №10784-56 на загальну суму 15 373,12грн. (трек 303), яку отримано останнім 13.05.2019, що підтверджено матеріалами справи.

Щодо способу захисту права на стягнення податкового боргу, суд зазначає таке.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК (далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Крім того, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі (п. 95.1 ст. 95 ПК).

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п. 95.2 ст. 95 ПК).

Відповідно абзацу першого пункту 95.3 статті 95 ПК, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно пункту 95.4 статті 95 ПК, контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Отже, суд, вирішуючи питання про погашення за рахунок платника податків податкового боргу, яке здійснюється шляхом стягнення коштів з рахунків банку або за рахунок готівки, приймає рішення про стягнення з боржника коштів у рахунок погашення податкового боргу.

На час розгляду справи та прийняття рішення по суті заявлених позовних вимог, доказів про сплату відповідачем податкового боргу з податку на додану вартість, податку на доходу фізичних осіб, військового збору та земельного податку на загальну суму 56 982 873, 60 грн. до суду не надано.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Аналізуючи в сукупності вищевикладене та враховуючи підтвердження матеріалами справи наявності податкового боргу відповідача й дотримання податковим органом законодавчо встановленої процедури стягнення податкового боргу, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Позивачем не надано суду доказів понесення витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз під час розгляду справи.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Головного управління ДПС у Київській області (, адреса місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Народного ополчення, 5а) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місце проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення податкового боргу, - задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 56 982 873 (п`ятдесят шість мільйонів дев`ятсот вісімдесят дві тисячі вісімсот сімдесят три) грн. 60 коп. на користь Державного бюджету, в рахунок погашення боргу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Колеснікова І.С.