Справа № 137/43/19
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2019-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відкриття апеляційного провадження

Справа № 137/43/19

Головуючий суддя І інстанції - Желіховський В.М. Суддя-доповідач - Граб Л.С.

17 жовтня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Граб Л.С.

суддів: Капустинського М.М. Охрімчук І.Г.

перевіривши матеріали апеляційної скарги інспектора роти №4 БУПП у Вінницькій області Чорногуза Андрія Івановича на рішення Літинського районного суду Вінницької області від 13 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 БУПП у Вінницькій області Чорногуза Андрія Івановича про скасування постанов серії АЕВ №840639 та серії НК №950978 про адміністративні правопорушення від 06.01.2019 року,

В С Т А Н О В И В :

відповідно до рішення Літинського районного суду Вінницької області від 13 березня 2019 року позов задоволено.

Не погодившись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду І інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Крім того, апелянтом подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаного судового акту.

Перевіривши доводи клопотання та матеріали справи, колегія суддів вважає, що таке підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами

Частиною 1 ст.17 Закону України „Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини" визначено, що суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Зокрема, у справі Delcourt v. Belgium Європейський суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції (Європейська конвенція про захист прав людини і основних свобод 1950 року, ратифікована Законом України від 17.07.1997 № 475/97 право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення. У справі Bellet v. Frаnсе Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Як випливає з рішення Європейського Суду з прав людини у справі Іліан проти Туреччини, правило встановлення обмежень до суду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Відповідно до частини 3 статті 295 КАС України, строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Клопотання апелянта обгрунтоване тим, що копія оскаржуваного рішення відповідачу взагалі не направлялась. Про існування вказаного судового акту останній дізнався з ЄДРСР 02.09.2019.

Так, Верховний Суд у в постанові від 17 липня 2019 року у справі №216/4985/17 зазначив, що справи передбачені ст.286 КАС України є терміновими в розумінні Кодексу адміністративного судочинства, тому надзвичайно важливим в аспекті реалізації учасниками справи права на апеляційне оскарження є дотримання судом першої інстанції обов`язку щодо невідкладного вручення (надсилання) їм копій судового рішення, тобто доведення до них змісту судового рішення. Недотримання судом першої інстанції цього порядку не є перешкодою у оскарженні рішення суду і може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження з урахуванням інших фактичних обставин.

Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції має перевірити дотримання судом першої інстанції порядку надсилання учасникам справи копій судового рішення, встановити дату отримання скаржником копії судового рішення та надати оцінку своєчасності подання ним апеляційної скарги після цієї дати.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду у справах № 212/2354/18, №179/1428/18, №191/2416/18 та №211/680/19.

За правилами, встановленими статтею 271 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.

Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Із матеріалів даної справи встановлено недотримання судом першої інстанції приписів ст. 271 КАС України.

За вказаних вище обставин колегія суддів дійшла висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та наявність підстав для його поновлення.

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність її вимогам статті 296 КАС України, суд вважає, що вказана апеляційна скарга подана з додержанням вищезазначених вимог, та відсутні перешкоди для постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 296, 300 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

1. Клопотання інспектора роти №4 БУПП у Вінницькій області Чорногуза Андрія Івановича про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Літинського районного суду Вінницької області від 13 березня 2019 року задовольнити та поновити останньому процесуальний строк на апеляційне оскарження вказаного судового рішення.

2. Зупинити дію рішення Літинського районного суду Вінницької області від 13 березня 2019 року по справі № 137/43/19.

3.Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою інспектора роти №4 БУПП у Вінницькій області Чорногуза Андрія Івановича на рішення Літинського районного суду Вінницької області від 13 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 БУПП у Вінницькій області Чорногуза Андрія Івановича про скасування постанов серії АЕВ №840639 та серії НК №950978 про адміністративні правопорушення від 06.01.2019 року.

4. Надіслати учасникам справи копії апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів разом з ухвалою про відкриття апеляційного провадження у справі.

5. Запропонувати учасникам справи до 22 жовтня 2019 року подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Граб Л.С.

Судді Капустинський М.М. Охрімчук І.Г.