Справа № 420/5569/19
Суддя: Бутенко А. В.
Дата ухвалення: 2019-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5569/19
УХВАЛА

18 жовтня 2019 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Бутенко А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 18.10.2019 року відкрито провадження у справі.

Позивачем також надано заяву про забезпечення адміністративного позову, в якій просить:

- заборонити Головному управлінню Держгеокадастру в Одеській області проводити земельні торги (аукціон) з продажу права оренди земельної ділянки :01:001 НОМЕР_1 , орієнтовною площею 200 га, яка розміщена на території Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області (за межами населених пунктів)- до вирішення справи по суті.

- заборонити Державному підприємству «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» (65078, Одеська обл.., м. Одеса, вул.. Космонавтів,34) здійснювати виконання робіт із землеустрою з підготовки лотів до проведення земельних торгів, а саме виконання робіт із землеустрою щодо земельної ділянки :01:001 НОМЕР_1 , орієнтовною площею 200 га, яка розміщена на території Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області (за межами населених пунктів)- до вирішення справи по суті.

В обґрунтування заявленої заяви зазначено наступне.

Позивач вважає, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09.04.2019 року по справі 420/974/2019 за його адміністративним позовом визнано протиправними дії Головного управління Держгеокадастру в Одеській області щодо відмови у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області (за межами населених пунктів), зобов`язано відповідача повторно розглянути клопотання про надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області (за межами населених пунктів).

На виконання судового рішення відповідач направив позивачу лист від 08.05.2019 року про повторний розгляд клопотання з відмовою у задоволенні клопотання на підставі того, що відповідач нібито з`ясував, що на земельний масив надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, в тому числі і на бажану до відведення земельну ділянку.

Спірна земельна ділянка не має присвоєного кадастрового номера, тобто не є сформованою. При цьому, включена в Перелік земельних ділянок державної власності та прав на них, які виставляються на земельні торги, тобто продається право оренди на земельну ділянку, на частину якої претендує позивач.

Також, з Державним підприємством «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» укладено договір від 04.03.2019 року на підготовку лотів, предметом якого є виконання робіт із землеустрою з метою підготовки лотів для проведення земельних торгів, в тому числі на земельну ділянку :01:001 НОМЕР_1 , тому на думку позивача, невжиття заходів по забезпеченню позову щодо заборони проводити торги може ускладнити чи взагалі унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист і поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Розглянувши заяву Позивача про забезпечення адміністративного позову, суд дійшов висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст.150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може суттєво утруднити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

У кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, суд має встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Статтею 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено, що залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено зокрема забороною відповідачу вчиняти певні дії, або іншим особам вчиняти певні дії, що стосуються предмету спору.

Обставини справи можуть бути встановлені судом виключно в ході судового розгляду адміністративної справи по суті, при перевірці правомірності відповідного рішення суб`єкта владних повноважень.

Тобто, забезпечення позову у такий спосіб, без дослідження всіх обставин та доказів у справі на даній стадії, зумовить фактичне вирішення судом спору по суті, що не відповідає завданням правового інституту забезпечення позову.

Крім того, задоволення заяви Позивача про забезпечення позову може призвести до негативних наслідків для інших осіб, оскільки надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, не означає прийняття рішення про надання її у власність, тому надання дозволу на розробку проекту землеустрою не є тотожнім з наданням земельної ділянки у власність.

Крім того, вирішення питань щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою належить до виключної компетенції відповідача. Аміністративні суди, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим статтею 2 КАС України критеріям, не втручаються у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі №815/3799/17, від 21 серпня 2018 року у справі №810/3393/17.

Також, виконання робіт із землеустрою з метою підготовки лотів для проведення земельних торгів не порушує оспорюваних прав та інтересів позивача та не стосується предмету спору.

За таких обставин, суд робить висновок, що наведені позивачем обґрунтування заяви про забезпечення позову не свідчать про існування обставин, визначених ч. 2 ст. 150 КАС України, як підстав для забезпечення позову та заходи забезпечення, про які просить позивач відносно інших осіб не відповідають ч. 1 ст. 151 КАСУ, отже заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не належить до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 151, 152, 154, 241, 243, 248, 293-295 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Бутенко А.В.