Справа № 400/430/19
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/430/19
Головуючий в 1 інстанції: Брагар В. С.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.,

суддів - Стас Л.В., Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії,

за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (далі - Держгеокадастр), в якому просив:

- визнати протиправною відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 8,02 умовних кадастрових гектарів (далі - ум. кад. га) за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої в межах території Новошмідтівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, що перебуває у постійному користуванні ФГ «Праця, врожай, добробут».

- зобов`язати повторно розглянути вказану заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що в січні 2019 року він звернувся до Держгеокадастру із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 8,02 ум. кад. га у власність для введення фермерського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності в межах території Новошмидтівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області.

Листом від 07.02.2019 року Держгеокадастр відмовив йому у задоволенні такої заяви, покликаючись на те, що копія державного акту на право постійного користування землею не містить інформації про дату його реєстрації в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею, виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не містить інформації про членів ФГ «Праця, врожай, добробут».

На думку позивача, вказана відмова є невмотивованою та порушує його право на безоплатне отримання земельної ділянки у власність.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2019 року, ухваленого за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позов ОСОБА_1 задоволено.

Суд визнав протиправною відмову Держгеокадастру у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 8,02 ум. кад. га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої в межах території Новошмідтівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, що перебуває у постійному користуванні ФГ «Праця, врожай, добробут» та зобов`язав повторно розглянути відповідну заяву позивача.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що надана відповідачем відповідь є немотивованою, оскільки не містить жодної з перелічених ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України підстав для відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень).

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неповне з`ясування обставини справи, що мають значення для вирішення справи по суті, Держгеокадастр просить скасувати його та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення по суті спору, не взяв до уваги, що заявник бажає отримати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для введення фермерського господарства, а отже окрім інших документів мав надати документ, що підтверджує досвід його роботи у сільському господарстві або наявність освіти здобутої в аграрному навчальному закладі. Також зазначив, що наданий до клопотання акт на право постійного користування землею не містить відомостей про дату його реєстрації, а отже є таким, що не відповідає затвердженій формі. Вважає, що надана позивачем виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не дає можливості встановити інформацію про членів фермерського господарства, отже замість виписки заявник мав надати витяг з відповідного реєстру. Зауважив, що член фермерського господарства може безоплатно отримати у власність, лише земельну ділянку, яка раніше була надана йому у користування.

ОСОБА_1 не скористався правом на подання відзиву.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 є членом ФГ «Праця, врожай, добробут» керівником якого є ОСОБА_3 .

14 березня 1993р. Новошмідтівска сільська рада народних депутатів Нововоодеського району Миколаївської області передала ОСОБА_3 у постійне користування 30 га. землі для ведення селянського (фермерського) господарства в межах Новошмідтівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області.

23 березня 2017 року ОСОБА_3 надав згоду на вилучення із наданої йому у постійне користування земельної ділянки площею 30 га., ділянку у розмірі 8,02 ум. кад. га. на користь ОСОБА_1

07 січня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Держгеокадастру із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, площею 8,02 ум. кад. га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої в межах території Новошмідтівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, що перебуває у постійному користуванні голови ФГ "Праця, врожай, добробут" - ОСОБА_3.

Листом від 07.02.2019 року Держгеокадастр відмовив у задоволенні такої заяви, посилаючись на те, що:

- копія державного акту на право постійного користування землею не містить інформацію про дату реєстрації відповідного державного акту в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею;

- виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не містить інформації про членів ФГ «Праця, врожай, добробут».

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції, а також висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляції з огляду на наступне.

Згідно ст. 116 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з ч. 7 вказаної статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

З аналізу наведеної норми законодавства можна дійти висновку, що ЗК України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Вказана правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду, викладених в постанові від 11 квітня 2018 року у справі за № 806/2208/17.

Також, колегія суддів зазначає, що за змістом вимог ч. 7 ст. 118 ЗК України у разі звернення до відповідного органу особи з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, такий орган за наслідками розгляду даного клопотання може: а) надати дозвіл; б) надати мотивовану відмову у наданні дозволу.

Дозвіл або відмова у його наданні є змістом відповідного індивідуального правового акту.

Водночас, у частині 7 статті 118 ЗК України не визначено, в якій саме правовій формі вирішується це питання. Зокрема, чи необхідно приймати відповідне рішення органу з цього питання чи достатньо відповіді у формі листа.

У статті 118 ЗК України не визначено прямого обов`язку уповноважених органів реалізувати ці повноваження у формі рішення, листа, тощо. Проте, зазначене питання має важливе значення для обрання ефективного способу захисту прав особи в суді.

Правовий статус Головного управління Держгеокадастру в області визначено відповідним Положенням, яке затверджене Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 року № 333 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.10.2016 року за № 1391/29521).

У пункті 8 цього Положення передбачено, що Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру. Відповідно до пункту 10 начальник Головного управління підписує накази Головного управління.

Крім того, згідно з пунктом 84 Типової інструкції з діловодства в територіальних органах Держгеокадастру, затвердженої Наказом Держгеокадастру від 15 жовтня 2015 року №600, накази видаються як рішення організаційно-розпорядчого характеру. За змістом управлінської дії накази видаються з основних питань діяльності територіального органу Держгеокадастру, адміністративно-господарських, кадрових питань.

При цьому, пунктом 123 вказаної Інструкції визначено, що службові листи складаються з метою обміну інформацією між установами як: відповіді про виконання завдань, визначених в актах органів державної влади, дорученнях вищих посадових осіб; відповіді на запити, звернення; відповіді на виконання доручень установ вищого рівня; відповіді на запити інших установ; відповіді на звернення громадян; відповіді на запити на інформацію; ініціативні листи; супровідні листи.

Отже, наведені вище положення нормативно-правових актів свідчать, що за результатами розгляду будь-яких основних питань діяльності територіального органу Держгеокадастру, останній має видавати відповідні накази. При цьому листи складаються у разі надання відповіді на звернення громадян.

Таким чином, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або про відмову в його наданні повинно оформлятися розпорядчим індивідуальним правовим актом у формі наказу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області.

За таких умов, лист Головного управлінням Держгеокадастру в Миколаївській області від 07 лютого 2019 року № Г-177/0-565/0/20-19-СГ, в якому відповідач повідомив заявника про недоліки виявлені в поданих документах, не може сприйматися судом як належна відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення земельної ділянки та свідчить про допущення відповідачем як суб`єктом владних повноважень протиправної бездіяльності стосовно розгляду вказаної заяви.

Вказані висновки суду відповідають правовим позиціям Верховного Суду, викладеним, зокрема, в постанові від 03.04.2018 року ( справа № 804/3960/17), в постанові від 11.04.2018 року (справа № 806/2208/17), а також в постанові від 20.09.2018 року (справа № 804/5597/15).

Що стосується доводів апелянта про те, що передача земельної ділянки у власність є можливою лише за умови наявності у члена фермерського господарства земельної ділянки на праві постійного користування, колегія суддів зазначає, що наведені доводи відповідача не були зазначені у листі, що був направлений позивачу за результатами розгляду його заяви про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою, а тому не можуть бути прийняті до уваги при вирішенні заявленого позову. Крім того, колегія суддів наголошує, що зміст направленого на адресу позивача листа-відповіді свідчить, що відповідачем взагалі не досліджувались питання: кому та на якій підставі належить земельна ділянка, щодо якої позивачем заявлено клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою для її відведення у власність.

З урахування викладеного, колегія судів погоджується із судом першої інстанції, про протиправність наданої Головним управлінням Держгеокадастру в Миколаївській області відмови у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 8,02 ум. кад. га. за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої в межах території Новошмідтівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, що перебуває у постійному користуванні ФГ «Праця, врожай, добробут» та наявності підстав для зобов`язати відповідача повторно розглянути таку заяву.

Вказана правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладених у постановах від 10.01.2019р. по справі № 820/4555/17, від 19.02.2019 р. по справі № 815/905/17, від 14.08.2018 р. по справі № 815/1666/17.

Враховуючи, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, на підставі статті 316 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2019 року - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області про визнання протиправної відмови та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за виключенням випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Доповідач - суддя І.О. Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя Л.П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 15.10.2019 року.