Справа № 540/898/19
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2019 р. Категорія 112010200м.ОдесаСправа № 540/898/19
Головуючий в 1 інстанції: Пекний А.С.

час і місце ухвалення: письмове провадження, м. Херсон

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Семенюка Г.В.

суддів: Федусика А.Г. , Шляхтицького О.І.

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 25 червня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, мотивуючи його необґрунтованою відмовою у призначенні пенсії за вислугу років внаслідок безпідставного неврахування відповідачем уточнюючих довідок про підтвердження стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років та, відповідно, періодів його роботи з 01.01.1991р. по 31.12.1993р. помічником машиніста та машиністом тепловоза локомотивного депо Шубар-Кудук Західно-Казахстанської залізниці.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 25 червня 2019 року позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років згідно із пунктом «а» статті 55 Закону України від 05.11.1991р. № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення», періоди його роботи з 01 січня 1991 року по 31 грудня 1993 року помічником машиніста та машиністом тепловоза локомотивного депо Шубар-Кудук Західно-Казахстанської залізниці. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути з прийняттям відповідного рішення заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугу років згідно із пунктом «а» статті 55 Закону України від 05.11.1991р. № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Не погодившись з Рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати Рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував, що оскільки в документах, наданих Позивачем для призначення пенсії на пільгових умовах, містяться певні невідповідності та відсутні необхідні данні, Відповідач не має права зараховувати оспорюваний період роботи Позивачу для призначення пенсії на пільгових умовах.

На підставі ст. 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 виповнилось 55 років.

23.01.2019 року Позивач звернувся до Великолепетиського сектору обслуговування громадян Каховського об`єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою установленої форми про призначення пенсії за вислугу років.

До заяви ним були додані передбачені законодавством документи, у тому числі, трудова книжка НОМЕР_1 , уточнюючі довідки Акціонерного товариства «Національна компанія «Казахстан Темір Жоли» НОД АРХ 04/197 від 05.05.2016р., НОД АРХ 04/404 від 22.10.2015р., архівні довідки Акціонерного товариства «Національна компанія «Казахстан Темір Жоли» про заробітну плату НОД АРХ 04/301 від 30.06.2016р., довідка про перейменування організації НОД АРХ №04/301 від 30.06.2016р., довідки філії Акціонерного товариства «Національна компанія «Казахстан Темір Жоли» від 27.09.2017р. про підтвердження факту роботи позивача та його посади, картка платника податків, рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 04.12.2018р. у справі №658/4699/17.

Згідно відомостей, що містять вказані документи, позивач працював, зокрема, з 16.11.1982р. по 30.09.1984р. помічником машиніста тепловоза локомотивного депо Шубар-Кудук Західно-Казахстанської залізниці, з 15.04.1985 по 16.07.1987р. та з 01.07.1988 по 02.06.1997р. помічником машиніста та машиністом тепловоза локомотивного депо Шубар-Кудук Західно-Казахстанської залізниці.

01.02.2019 року відділом з питань призначення та перерахунку пенсій №11 Управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Херсонській області було надіслано позивачу листа №223/03-12, яким його повідомлено, що в призначенні пенсії за вислугу років згідно пункту «а» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» відмовлено.

Виходячи зі змісту листа, причиною відмови у призначенні пенсії слугувало те, що в архівних довідках про заробітну плату зазначено про відсутність відомостей щодо заробітку позивача за 1991-1993р.р., у зв`язку з чим відповідач не зарахував ці роки до стажу, що дає право на призначення пенсію за вислугу років, визнавши наявний у позивача стаж такої роботи як 10 років і 19 днів при необхідних 12 роках 6 місяцях.

Не погоджуючись із такою відмовою, ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги зазначив, що наданими відповідачу документами повністю підтверджено стаж роботи позивача, який дає йому право на пенсію на пільгових умовах, а тому наявні підстави для задоволення позову. Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту «а» статті 55 Закону України від 05.11.1991р. № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788-XII), право на пенсію за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих у технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних кар`єрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи, - після досягнення 55 років і при стажі роботи:

- для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі;

- для жінок - не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацами другим і третім цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року право на пенсію за вислугу років надається за наявності стажу роботи, встановленого абзацами п`ятнадцятим - двадцять третім пункту "б" частини першої статті 13 цього Закону.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними віку, встановленого абзацами третім - тринадцятим пункту "б" частини першої статті 13 цього Закону.

Список професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №583 «Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення".

До цього Списку включені машиністи і помічники машиністів тепловозів.

Згідно із ст.62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п.п. 3, 20, 22 вказаного Порядку, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Стаж роботи громадян України за її межами підтверджується документами, легалізованими відповідно до законодавства (крім роботи на території колишнього СРСР і держав, з якими колишнім СРСР було укладено угоди про соціальне забезпечення (до укладення відповідних двосторонніх угод).

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що посилання відповідача на неможливість включення до пільгового стажу спірного періоду праці позивача в зв`язку з невідповідністю уточнюючої довідки є безпідставними, оскільки наявний трудовий стаж позивача, підтверджено записами в трудовій книжці, яка є основним документом.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією викладеною Верховним Судом у постановах від 20 грудня 2018 року у справі № 433/1240/17, від 04 квітня 2019 року у справі № 344/17505/16-а (провадження №К/9901/15847/18), від 11 липня 2019 року у справі № 423/1156/17.

Позивачем при зверненні до відповідача було надано трудову книжку та довідки Акціонерного товариства «Національна компанія «Казахстан Темір Жоли», які наявні у справі.

Вказані документи підтверджують факт роботи позивача з 28.10.1982р. дублером помічника машиніста тепловоза локомотивного депо Шубар-Кудук Західно-Казахстанської залізниці (яке з 31.01.1997р. реорганізовано злиттям у Акціонерне товариство «Національна компанія «Казахстан Темір Жоли»), з 16.11.1982р. по 30.09.1984р. помічником машиніста тепловоза локомотивного депо Шубар-Кудук Західно-Казахстанської залізниці, з 15.04.1985 по 16.07.1987р. та з 01.07.1988 по 02.06.1997р. помічником машиніста та машиністом тепловоза локомотивного депо Шубар-Кудук Західно-Казахстанської залізниці.

При цьому, стаж роботи помічником машиніста та машиністом тепловоза позивач набув, працюючи на території Казахстанської РСР та Республіки Казахстан. Видані казахстанським підприємством Акціонерне товариство «Національна компанія «Казахстан Темір Жоли» довідки містять посилання на первинні документи, які слугували підставою для їх видачі - картки заробітної плати, особові картки, книги наказів.

Вказані документи в силу положень ст.ст.1, 6, 8, 11 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992р. та ст.ст.6, 8 Угоди між Міністерством соціального захисту населення України та Міністерством соціального захисту населення Республіки Казахстан про співпрацю в галузі пенсійного забезпечення від 21.09.1995р. повинні прийматись на території України без легалізації.

Відмова ГУ ПФУ в Херсонській області зарахувати до стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах, періоду роботи позивача з 01.01.1991р. по 31.12.1993р. ґрунтується виключно на тому, що у поданих ним довідках Акціонерного товариства «Національна компанія «Казахстан Темір Жоли» відсутня інформація про розмір заробітної плати за вказані три роки.

У зв`язку з цим суд зазначає, що згідно із ст.64 Закону № 1788-XII пенсії обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, що визначається відповідно до статей 65 - 67 цього Закону, який громадяни одержували перед зверненням за пенсією.

Згідно із ст.65 цього Закону, яка урегульовує загальний порядок визначення середньомісячного заробітку для обчислення пенсій, середньомісячний заробіток для обчислення пенсій береться за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд протягом усієї трудової діяльності незалежно від перерв у роботі та за період роботи починаючи з 1 липня 2003 року до моменту звернення за пенсією. Заробіток за період роботи до 1 липня 2003 року враховується на підставі документів про нараховану заробітну плату (виплати, дохід), виданих у встановленому законодавством порядку, а за період роботи починаючи з 1 липня 2003 року - за даними персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

У разі відсутності відомостей про заробітну плату (виплати, дохід) у системі персоніфікованого обліку подаються документи про нараховану заробітну плату (виплати, дохід), видані в установленому законодавством порядку.

У разі якщо особа, яка звернулася за пенсією, пропрацювала менший період, ніж передбачено частиною першою цієї статті, середньомісячний заробіток визначається за фактичний період роботи шляхом ділення загальної суми заробітку за цей період на число місяців у ньому.

Якщо працівник пропрацював менше одного календарного місяця, то заробіток за весь відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на число робочих днів за місяць, обчислене в середньому за рік (25,4 - при шестиденному робочому тижні та 21,2 - при п`ятиденному робочому тижні). У цьому разі для обчислення пенсії враховується заробіток у розмірі не більше двох тарифних ставок (окладів).

У разі призначення пенсій працівникам, зайнятим на сезонних роботах, середньомісячний фактичний заробіток визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Статтями 66 і 67 Закону № 1788-XII визначені, відповідно, види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій та умови обчислення пенсій членам творчих спілок.

У той же час, положеннями ст.72 Закону № 1788-XII установлено, що при обчисленні середньомісячного заробітку працівникам за роботу за межами України враховується заробітна плата, яку вони одержували перед виїздом (статті 64 - 67), або за їх вибором заробіток, що визначається відповідно до статті 73 цього Закону, а за умови сплати в цей період внесків до Пенсійного фонду України - на загальних підставах.

Відповідно ст.73 Закону № 1788-XII передбачає, що пенсії громадян України - переселенцям з інших держав, які не працювали в Україні, обчислюються з розрахунку середньомісячного заробітку працівників відповідної професії та кваліфікації в Україні на час призначення пенсії (за даними відповідної профспілки), а за умови сплати повністю необхідної суми страхових внесків до Пенсійного фонду України - на загальних підставах.

З трудової книжки позивача видно, що він працював за межами України з 15.04.1974р. по 02.06.1997р., а в Україні він працював з 15.08.1997р. по 11.09.2013р.

Враховуючи приписи вищенаведених правових норм та встановлені обставини справи, суд зазначає, що наданими відповідачу документами повністю підтверджено стаж роботи позивача, який дає йому право на пенсію на пільгових умовах. Факт відсутності відомостей про розмір заробітної плати позивача за 1991-1993р.р. не унеможливлює як зарахування стажу його роботи за цей період до стажу, що дає право на пільгову пенсію, так і визначення розміру його пенсії.

Таким чином, відмова ГУ ПФУ в Херсонській області у призначенні позивачу пільгової пенсії не заснована на законодавстві, тому є протиправною.

За змістом ст.ст.80 - 82 Закону № 1788-XII заява про призначення пенсії працюючим подається за місцем роботи, а непрацюючим - до зазначених у статті 81 цього Закону органів за місцем проживання заявника.

Призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Документи про призначення пенсій розглядаються органом, що призначає пенсії (стаття 81), не пізніше 10 днів з дня їх надходження.

Повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку оскарження орган, що призначає пенсії, видає або надсилає підприємству, організації або заявникові не пізніше 5 днів після винесення відповідного рішення.

Також, п. 2.4 та підпунктами 1 - 4 пункту 2.1 Порядоку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»», затверджений постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1) регулюється порядок звернення за призначенням пенсії за вислугу років

Згідно із п.1.1 вказаного Порядку, заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Відповідно до п.п. 1.6. 1.7 Порядку № 22-1 звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Згідно із п.п.4.1- 4.3 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

При прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Натомість ПФУ фактично відмовило Позивачу у призначенні цієї пенсії, надіславши листа від 01.02.2019р. №223/03-12.

Доказів прийняття відповідачем рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії до суду не надано.

Таким чином, надіславши позивачу листа, в якому повідомлялось про відмову у призначенні пенсії за вислугу років, замість прийняття відповідного рішення із указанням в ньому причин такої відмови та порядку його оскарження, суперечить приписам п.п.4.1- 4.3 Порядку № 22-1.

Отже, відповідач допустив протиправну бездіяльність, не прийнявши рішення про призначення або про відмову у призначенні позивачу пенсії за вислугу років.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Також суд звертає увагу на те, що він не уповноважений проводити розрахунки загального і спеціального стажу, оскільки це є виключною компетенцією відповідача, однак такий розрахунок стажу має між тим визначальне значення для вирішення питання про призначення пенсії. Наявні у справі докази, а також подані відповідачем матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 не містять рішення про відмову у призначенні пенсії за вислугу років та розрахунку загального і спеціального стажу позивача. Повідомлення про відмову у призначенні пенсії від 01.02.2019р. №223/03-12 також не містить відповідних відомостей.

У зв`язку з цим суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що для повного та ефективного захисту прав позивача необхідно зобов`язати ПФУ повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 04.12.2018р. у справі №658/4699/17, яким встановлювався факт роботи Позивача у спірні періоди скасовано постановою Херсонського апеляційного суду від 04.04.2019р., оскільки вказане рішення було скасовано та провадження у справі закрито через те, що даний позов не підлягав розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії належним чином обґрунтовані, підтверджені наявними матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 25 червня 2019 року по справі № 540/898/19, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Семенюк Г.В.
Судді Федусик А.Г. Шляхтицький О.І.