Справа № 640/6645/19
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

15 жовтня 2019 року № 640/6645/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «КРЕАТИВ МЕДІА»
доГоловного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 04 січня 2019 року №, №, №,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «КРЕАТИВ МЕДІА» (далі - ТОВ «КРЕАТИВ МЕДІА», позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - ГУ ДФС у м. Києві, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 04 січня 2019 року №, №, №.

В обґрунтування позову позивач зазначив про безпідставність та необґрунтованість висновків контролюючого органу, які викладені в акті перевірки та які стали підставою для прийняття спірних податкових повідомлень - рішень, оскільки вони носять узагальнюючий характер, без посилань на конкретні документи, які б свідчили про нереальність здійснених ТОВ «КРЕАТИВ МЕДІА» господарських операцій з контрагентом ТОВ «Аккорда».

У зв`язку із зазначеним, вважає висновки інспектора щодо заниження суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 2016 рік у розмірі 65 685, 00 грн. та збільшення сум грошового зобов`язання за платежем «податок на прибуток приватних підприємств» на суму 68 186, 00 грн., у тому числі за податковим зобов`язанням на 54 549, 00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на 13 637, 00 грн., за платежем «Податок на додану вартість» у сумі 310 183, 00 грн., у тому числі за податковим зобов`язанням на 248 146, 00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на 62 037, 00 грн., згідно спірних податкових повідомлень - рішень є безпідставними та незаконними.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 квітня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику сторін) та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Вказаною ухвалою суду відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення йому даної ухвали надати відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам статті 162 КАС України, або заяву про визнання позову.

17 травня 2019 року представником Головного управління ДФС у м. Києві надано до суду відзив, в якому відповідач проти задоволення адміністративного позову заперечує та просить відмовити в його задоволенні.

Відзив обґрунтовано тим, що спірні податкові повідомлення - рішення прийняті на підставі акта від 14 грудня 2018 року №1238/26-15-14-04-05/37675968, за висновками якого встановлено, що укладені договори суборенди офісного приміщення, на підтвердження виконання умов якого позивачем до перевірки були надані акти надання послуг, суми по яких були віднесені до складу витрат, які враховувались при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток та податкові накладні, суми ПДВ по яких були віднесені до складу податкового кредиту ТОВ «КРЕАТИВ МЕДІА» за відповідний період.

Відповідач зазначив, що ряд первинних документів, підписаних представником ТОВ «Аккорда» ОСОБА_1, який жодного відношення до господарської діяльності до підприємства не мав, що підтверджується вироком Вишгородського районного суду Київської області від 06 квітня 2018 року.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

З матеріалів справи вбачається, що на підставі підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України та у зв`язку з наданням пояснень та їх документальних підтверджень на письмовий запит від 06 вересня 2018 року №59358/10/26-15-14-04-05-12 в неповному обсязі, начальником ГУ ДФС у м. Києві прийнято наказ від 30 листопада 2018 року №87546 «Про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «КРЕАТИВ МЕДІА» (код 37675968).

За результатами документальної позапланової перевірки ГУ ДФС у м. Києві складено акт від 14 грудня 2018 року №1238/26-15-14-04-05/37675968 (далі - Акт перевірки), за висновками якого встановлено наступні порушення:

1. пунктів 44.1, 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пункту 135.1 статті 135 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено від`ємне значення об`єкті оподаткування з податку на прибуток у сумі 65 685, 00 грн. та занижено податок на прибуток на суму 54 549, 00 грн.;

2. пункту 44.1 статті 44, пункту 185.1 статті 185, пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження суми податку на додану вартість за загальну суму 248 146, 00 грн., у тому числі за періоди:

- березень 2016 року - 8 504, 00 грн.;

- квітень 2016 року - 37 875, 00 грн.;

- травень 2016 року - 23 504, 00 грн.;

- червень 2016 року - 23 697, 00 грн.;

- липень 2016 року - 24 584, 00 грн.;

- серпень 2016 року - 21 511, 00 грн.;

- вересень 2016 року - 25 739, 00 грн.;

- жовтень 2016 року - 27 197, 00 грн.;

- листопад 2016 року - 26 075, 00 грн.;

- грудень 2016 року - 22 368, 00 грн.;

червень 2017 року - 7 092, 00 грн.

Не погоджуючись із висновками Акта перевірки, позивач звернувся до ГУ ДФС у м. Києві із письмовими запереченнями на акт .

За результатами розгляду вказаних заперечень ГУ ДФС у м. Києві листом від 29 грудня 2018 року за вих. №131907/10/26-15-14-04-05-12 «Про розгляд заперечення», повідомило ТОВ «КРЕАТИВ МЕДІА» про залишення його заперечень без задоволення, а висновки акта документальної позапланової перевірки від 14 грудня 2018 року №1238/26-15-14-04-05/37675968 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «КРЕАТИВ МЕДІА» (код 37675968) з питань дотримання вимог податкового законодавства під час здійснення фінансово - господарських взаємовідносин з ТОВ «КОМПАНІЯ РЕСТАЙЛ» (код 39424712) за березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2016 року, що міститься у податкових деклараціях з податку на додану вартість та податку на прибуток за 2016 рік» - без змін.

04 січня 2019 року ГУ ДФС у м. Києві винесено податкові повідомлення - рішення, а саме:

- №, яким позивачу збільшено суму податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів на 310 183, 00 грн., у тому числі за податковими зобов`язаннями на 248 146, 00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями на 62 037, 00 грн.;

- №, яким позивачу зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на 65 685, 00 грн.;

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на 68 186, 00 грн., у тому числі за податковими зобов`язаннями на 54 549, 00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями на 13 637, 00 грн.

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями - рішеннями, позивач оскаржив їх в адміністративному порядку до ГУ ДФС у м. Києві.

Рішенням ДФС України від 30 березня 2019 року №12917/6/99-99-11-04-02-25, податкові повідомлення - рішення від 04 січня 2019 року №, № та № залишено без змін, а скаргу ТОВ «КРЕАТИВ МЕДІА» - без задоволення.

Незгода позивача із вказаним рішенням відповідача, зумовила його звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Підпунктом 14.1.179 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове зобов`язання для цілей розділу V цього Кодексу - загальна сума податку на додану вартість, одержана (нарахована) платником податку в звітному (податковому) періоді.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з: придбання або виготовлення товарів та послуг.

За змістом пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Тобто необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг з метою їх використання в господарській діяльності.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Між тим, як передбачено пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

При цьому, пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Аналіз положень податкового законодавства, що діяло на момент виникнення спірних правовідносин, дозволяє дійти висновку, що право на формування податкового кредиту виникає у платника податків за наявності сукупності таких елементів: - фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; - документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду (в залежності від характеру певних операцій) та які містять інформацію про зміст та обсяг операції, підписані уповноваженими особами; - придбання товарів/послуг з метою їх використання в господарській діяльності; - наявності розумних економічних причин (ділової мети) для здійснення господарських операцій; - наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник ПДВ); - наявності у покупця податкової накладної, яка відповідає вимогам статті 201 Податкового кодексу України та підписана уповноваженою особою.

Водночас, згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Як встановлено абзацом 5 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-ХІV (далі - Закон № 996-ХІV) господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Отже, господарська операція повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Відповідно до частини 2 статті 3 Закону № 996-ХІV бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

За змістом частини 1 статті 9 вищезазначеного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 статті 9 цього Закону передбачені обов`язкові реквізити, які мають містити первинні та зведені облікові документи.

Між тим, відповідно до пунктів 2.4, 2.15 та 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88 (далі - Положення №88) первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи підлягають обов`язковій перевірці (в межах компетенції) працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству у сфері бухгалтерського обліку, логічна ув`язка окремих показників.

У разі виявлення невідповідності первинного документа вимогам законодавства у сфері бухгалтерського обліку такі документи з письмовим обґрунтуванням передаються керівнику підприємства, установи. До окремого письмового рішення керівника такі документи не приймаються до виконання.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З метою встановлення факту реального здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток та/або податкового кредиту з податку на додану вартість необхідно з`ясовувати, зокрема, рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції; установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

При цьому, аналіз реальності господарської діяльності має здійснюватись на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту господарських операцій.

Матеріалами справи встановлено, що між ТОВ «УКРОПТКУЛЬТТОВАРИ» (орендодавцем) та ТОВ «Аккорда» (орендарем) укладено договір оренди №ОТ 1751 від 01 травня 2016 року, пунктами 1.1, 1.2 якого визначено, що орендодавець зобов`язується передати в оперативну оренду, а орендар зобов`язується прийняти, згідно умов цього договору, наступне нерухоме майно: будівлі корпусу №1 площею 8 282,50 кв.м., корпусу №2 площею 7 626,10 кв.м., корпусу №3 площею 7 120,50 кв.м., корпусу №4 площею 583,30 кв.м., які передаються в оренду в комплексі зі спорудами технічного призначення та інженерними мережами, що обслуговують будівлі.

Пунктом 2.3 договору передбачено, що строк оренди становить 35 місяців з моменту прийняття нерухомого майна за актом прийому - передачі нерухомого майна та інженерних мереж в оренду.

Метою оренди, відповідно до пункту 3.1 договору, є використання у власній господарській діяльності та/або для здачі будівель (з урахуванням їх невід`ємних частин та інженерних мереж) в оперативну оренду під офіси, торгівельні площі, заклади громадського харчування або побутового обслуговування, склади та здійснення іншої господарської діяльності суборендарів невиробничого характеру.

17 червня 2014 року між ТОВ «Реал - Контакт» (орендарем) та ТОВ «КРЕАТИВ МЕДІА» (суборендарем) укладено договір суборенди №ОТ 1104, згідно з пунктом 1.1 якого, орендар зобов`язується передати в суборенду, а суборендар зобов`язується прийняти, згідно умов цього договору, нежитлове приміщення (офіс), план якого наведений у додатку №1 до цього договору, розташоване за адресою: м. Київ, пров. Охтирський, 7, корпус 1, літера «Е». Право орендаря на передачу приміщення в суборенду передбачено умовами укладеного з орендодавцем договору оренди. Власником нежитлового будинку є ТОВ «УКРОПТКУЛЬТТОВАРИ».

У відповідності до пункту 1.2.1 договору, строк суборенди з 01 липня 2014 року до 25 червня 2017 року.

Пунктом 1.4.1 договору передбачено, що протягом першого року суборенди, починаючи з дня підписання Акту прийому - передачі приміщення, суборендар сплачує орендарю орендну плату, яка становить 28 166, 67 грн., ПДВ 5 633, 33 грн., всього 33 800, 00 грн. за один повний календарний місяць суборенди по договору.

Протягом другого року суборенди, суборендар сплачує орендарю орендну плату, яка становить 34 508, 80 грн., ПДВ 6 901, 76 грн., всього 41 410, 56 грн. за один повний календарний місяць суборенди по договору.

Протягом третього року суборенди, суборендар сплачує орендарю орендну плату, яка становить 37 509, 60 грн., ПДВ 7 501, 92 грн., всього 45 011, 52 грн. за один повний календарний місяць суборенди по договору.

Відповідно до пункту 1 додаткової угоди №1 від 01 жовтня 2014 року до договору суборенди №ОТ 1104 від 17 червня 2014 року, укладеної між ТОВ «Реал - Контакт» (орендарем) та ТОВ «КРЕАТИВ МЕДІА» (суборендарем), сторони дійшли згоди на період з 01 жовтня 2014 року по 30 червня 2015 року викласти підпункт 1.4.1 пункту 14.1 договору суборенди в наступній редакції:

« 1.4.1 протягом першого року суборенди, починаючи з дня підписання Акту прийому - передачі приміщення, суборендар сплачує орендарю орендну плату, яка становить 29 066, 67 грн., ПДВ 5 813, 33 грн., всього 34 880, 00 грн. за один повний календарний місяць суборенди по договору.

Протягом другого року суборенди, суборендар сплачує орендарю орендну плату, яка становить 34 508, 80 грн., ПДВ 6 901, 76 грн., всього 41 410, 56 грн. за один повний календарний місяць суборенди по договору.

Протягом третього року суборенди, суборендар сплачує орендарю орендну плату, яка становить 37 509, 60 грн., ПДВ 7 501, 92 грн., всього 45 011, 52 грн. за один повний календарний місяць суборенди по договору».

Згідно з пунктом 1.1 договору про внесення змін до договору суборенди №ОТ 1104 від 17 червня 2014 року (про заміну сторін у зобов`язанні) від 01 грудня 2014 року, укладеним між ТОВ «Реал - Контакт» (первісний орендар), ТОВ «АККОРДА» (новий орендар) та ТОВ «КРЕАТИВ МЕДІА» (суборендар), у зв`язку із заміною сторони у зобов`язанні - первісного орендаря на нового орендаря у договорі оренди №ОТ 1024 від 28 лютого 2014 року, укладеного з власником приміщень «ТОВ «УКРОПТКУЛЬТТОВАРИ», сторони досягли згоди про заміну сторони у зобов`язання - Орендар за договором суборенди №ОТ 1104 від 17 червня 2014 року, укладеним між первісним орендарем (ТОВ «Реал - Контакт) та суборендарем (ТОВ «КРЕАТИВ МЕДІА»). Новий орендар приймає на себе всі права та зобов`язання первісного орендаря за основним договором, щодо отримання відшкодування вартості сервісних послуг, орендної плати та/чи інших штрафних санкцій.

01 грудня 2014 року між ТОВ «Реал - Контакт» (первісний орендар), ТОВ «АККОРДА» (новий орендар) та ТОВ «КРЕАТИВ МЕДІА» (суборендар) укладено договір про внесення змін до договору суборенди №ОТ 1104 від 17 червня 2014 року (про заміну сторони у зобов`язанні), за умовами якого, у зв`язку із заміною сторони у зобов`язанні - первісного орендаря на нового орендаря у договорі оренди №ОТ 1024 від 28 лютого 2014 року, укладеного з власником приміщень - ТОВ «УКРОПТКУЛЬТТОВАРИ», сторони досягли згоди про заміну сторони у зобов`язанні - орендаря за договором суборенди №ОТ 1104 від 17 червня 2014 року, укладеним між первісним орендарем та суборендарем.

Новий орендар бере на себе всі права та зобов`язання первісного орендаря за основним договором щодо отримання відшкодування вартості сервісних послуг, орендної плати та/чи штрафних санкцій (пункт 1.1 договору).

За приписами пунктів 2.1 та 2.2 договору до нового орендаря, з 01 грудня 2014 року, переходять всі права та обов`язки первісного орендаря за основним договором.

На виконання умов основного договору, суборендарем на користь первісного орендаря був внесений гарантійний платіж, що складає 28 167, 67 грн., крім того ПДВ 20 % 5 633, 53 грн., всього 33 801, 20 грн.

У відповідності до пункту 1 додаткової угоди №2 від 30 грудня 2014 року до договору суборенди №ОТ 1104 від 17 червня 2014 року, укладеної між ТОВ «Аккорда» (орендарем) та ТОВ «КРЕАТИВ МЕДІА» (суборендарем), сторони дійшли згоди на період з 01 січня 2015 року по 30 червня 2015 року викласти підпункт 1.4.1 пункту 1.4 договору суборенди в наступній редакції: « 1.4.1 протягом періоду з 01 січня 2015 року по 30 червня 2015 року суборендар сплачує орендарю орендну плату, яка становить 32 666, 67 грн., ПДВ 6 533, 33 грн., всього 39 200, 00 грн. за один повний календарний місяць суборенди по договору».

Пунктом 1 додаткової угоди №3 від 27 лютого 2015 року до договору суборенди №ОТ 1104 від 17 червня 2014 року, укладеної між ТОВ «АККОРДА» (орендарем) та ТОВ «КРЕАТИВ МЕДІА» (суборендарем), сторони дійшли згоди на період з 01 березня 2015 року по 30 червня 2015 року викласти підпункт 1.4.1 пункту 1.4 договору суборенди в наступній редакції: « 1.4.1 протягом періоду з 01 березня 2015 року по 30 червня 2015 року суборендар сплачує орендарю орендну плату, яка становить 33 566, 67 грн., ПДВ 6 713, 33 грн., всього 40 280, 00 грн. за один повний календарний місяць суборенди по договору».

Згідно з пунктом 1 додаткової угоди №4 від 01 липня 2015 року до договору суборенди №ОТ 1104 від 17 червня 2014 року, укладеної між ТОВ «Аккорда» (орендарем) та ТОВ «КРЕАТИВ МЕДІА» (суборендарем), сторони дійшли згоди з 01 липня 2015 року викласти підпункт 1.4.1 пункту 1.4 договору суборенди в наступній редакції:

« 1.4.1 протягом періоду з 01 липня 2015 року по 31 грудня 2015 року суборендар сплачує орендарю орендну плату, яка становить 41 408, 80 грн., ПДВ 8 281, 76 грн., всього 49 690, 56 грн. за один повний календарний місяць суборенди по договору.

З 01 січня 2016 року по 30 червня 2016 року суборендар сплачує орендарю орендну плату, яка становить 34 508, 80 грн., ПДВ 6 901, 76 грн., всього 41 410, 56 грн. за один повний календарний місяць суборенди по договору.

З 01 липня 2016 року по 30 червня 2017 року суборендар сплачує орендарю орендну плату, яка становить 37 509, 60 грн., ПДВ 7 501, 92 грн., всього 45 011, 52 грн. за один повний календарний місяць суборенди по договору».

На виконання умов договору суборенди №ОТ 1104 від 17 червня 2014 року позивачем долучено до матеріалів справи наступні документи:

- акт надання послуг №5274 від 31 грудня 2016 року на суму 61 571, 52 грн., у тому числі ПДВ 10 261, 92 грн.;

- акт надання послуг №5944 від 31 грудня 2016 року на суму 32 451, 08 грн., у тому числі ПДВ 5 408, 51 грн.;

- акт надання послуг №4910 від 30 листопада 2016 року на суму 31 306, 46 грн., у тому числі ПДВ 5 217, 74 грн.;

- акт надання послуг №3932 від 31 жовтня 2016 року на суму 61 571, 52 грн., у тому числі ПДВ 10 261, 92 грн.;

- акт надання послуг №4107 від 31 жовтня 2016 року на суму 28 420, 73 грн., у тому числі ПДВ 4 736, 79 грн.;

- акт надання послуг №3231 від 30 вересня 2016 року на суму 25 894, 27 грн., у тому числі ПДВ 4 315, 71 грн.;

- акт надання послуг №3119 від 30 вересня 2016 року на суму 61 571, 52 грн., у тому числі ПДВ 10 261, 92 грн.;

- акт надання послуг №2439 від 31 серпня 2016 року на суму 27 097, 90 грн., у тому числі ПДВ 4 516, 32 грн.;

- акт надання послуг №2350 від 31 серпня 2016 року на суму 61 571, 52 грн., у тому числі ПДВ 10 261, 92 грн.;

- акт надання послуг №1917 від 31 липня 2016 року на суму 26 635, 90 грн., у тому числі ПДВ 4 439, 32 грн.;

- акт надання послуг №1652 від 31 липня 2016 року на суму 61 571, 52 грн., у тому числі ПДВ 10 261, 92 грн.;

- акт надання послуг №854 від 30 червня 2016 року на суму 25 098, 74 грн., у тому числі ПДВ 4 183, 12 грн.;

- акт надання послуг №796 від 30 червня 2016 року на суму 57 970, 56 грн., у тому числі ПДВ 9 661, 76 грн.;

- акт надання послуг №3361 від 31 травня 2016 року на суму 57 970, 56 грн., у тому числі ПДВ 9 661, 76 грн.;

- акт надання послуг №3831 від 31 травня 2016 року на суму 24 401, 51 грн., у тому числі ПДВ 4 066, 92 грн.;

- акт надання послуг №2793 від 30 квітня 2016 року на суму 57 970, 56 грн., у тому числі ПДВ 9 661, 76 грн.;

- акт надання послуг №2918 від 30 квітня 2016 року на суму 25 153, 93 грн., у тому числі ПДВ 4 192, 32 грн.;

- акт надання послуг №2218 від 31 березня 2016 року на суму 23 896, 88 грн., у тому числі ПДВ 3 982, 81 грн.;

- акт надання послуг №2108 від 31 березня 2016 року на суму 57 970, 56 грн., у тому числі ПДВ 9 661, 76 грн.

20 січня 2016 року між ТОВ «АККОРДА» (орендарем) та ТОВ «КРЕАТИВ МЕДІА» (суборендар), укладено договір суборенди №ДС 1022, згідно з пунктом 1.1 якого, орендар зобов`язується передати в суборенду, а суборендар зобов`язується прийняти, згідно умов цього договору, нежитлове приміщення (офіс 1-202), план якого наведений у додатку №1 до цього договору, розташоване на другому поверсі в будівлі за адресою: м. Київ, пров. Охтирський, 7, корпус 1, літера «А». Право орендаря на передачу приміщення в суборенду передбачено умовами укладеного з орендодавцем (власником нежитлового будинку є ТОВ «УКРОПТКУЛЬТТОВАРИ».

Відповідно до пункту 1.2.1 договору, строк суборенди становить з дати підписання сторонами акті прийому - передачі приміщення до 27 червня 2017 року.

Пунктом 1.4.1 договору визначено, що суборендар сплачує орендарю орендну плату, яка становить 35 458, 33 грн., ПДВ 7 091, 67 грн., всього 42 550, 00 грн. за один повний календарний місяць суборенди.

На виконання договору суборенди №ДС 1022 від 20 січня 2016 року, позивачем долучено до матеріалів справи наступні документи:

- акт надання послуг №5273 від 31 грудня 2016 року на суму 42 550, 00 грн., у тому числі ПДВ 7 091, 67 грн.;

- акт надання послуг №5943 від 31 грудня 2016 року на суму 20 023, 31 грн., у тому числі ПДВ 3 337, 22 грн.;

- акт надання послуг №4909 від 30 листопада 2016 року на суму 20 935, 18 грн., у тому числі ПДВ 3 498, 18 грн.;

- акт надання послуг №4481 від 30 листопада 2016 року на суму 42 550, 00 грн., у тому числі ПДВ 7 091, 67 грн.;

- акт надання послуг №3931 від 31 жовтня 2016 року на суму 42 550, 00 грн., у тому числі ПДВ 7 091, 67 грн.;

- акт надання послуг №4106 від 31 жовтня 2016 року на суму 19 163, 40 грн., у тому числі ПДВ 3 193, 90 грн.;

- акт надання послуг №3230 від 30 вересня 2016 року на суму 16 959, 82 грн., у тому числі ПДВ 2 826, 64 грн.;

- акт надання послуг №3118 від 30 вересня 2016 року на суму 42 550, 00 грн., у тому числі ПДВ 7 091, 67 грн.;

- акт надання послуг №2438 від 31 серпня 2016 року на суму 16 781, 98 грн., у тому числі ПДВ 2 797, 00 грн.;

- акт надання послуг №2349 від 31 серпня 2016 року на суму 42 550, 00 грн., у тому числі ПДВ 7 091, 67 грн.;

- акт надання послуг №1916 від 31 липня 2016 року на суму 16 746, 14 грн., у тому числі ПДВ 2 791, 02 грн.;

- акт надання послуг №1651 від 31 липня 2016 року на суму 42 550, 00 грн., у тому числі ПДВ 7 091, 67 грн.;

- акт надання послуг №795 від 30 червня 2016 року на суму 42 550, 00 грн., у тому числі ПДВ 7 091, 67 грн.;

- акт надання послуг №853 від 30 червня 2016 року на суму 16 564, 54 грн., у тому числі ПДВ 2 760, 76 грн.;

- акт надання послуг №3360 від 31 травня 2016 року на суму 42 550, 00 грн., у тому числі ПДВ 7 091, 67 грн.;

- акт надання послуг №3830 від 31 травня 2016 року на суму 16 100, 40 грн., у тому числі ПДВ 2 683, 40 грн.;

- акт надання послуг №2792 від 30 квітня 2016 року на суму 42 550, 00 грн., у тому числі ПДВ 7 091, 67 грн.;

- акт надання послуг №2917 від 31 березня 2016 року на суму 14 375, 17 грн., у тому числі ПДВ 2 395, 86 грн.;

- акт надання послуг №2107 від 31 березня 2016 року на суму 39 804, 84 грн., у тому числі ПДВ 6 634, 14 грн.

31 жовтня 2016 року між ТОВ «АККОРДА» (орендарем) та ТОВ «КРЕАТИВ МЕДІА» (суборендар), укладено договір про розірвання договору суборенди №ДС 1022 від 20 січня 2016 року, згідно з пунктом 1 якого, сторони дійшли згоди достроково розірвати договір з 31 грудня 2016 року.

Також, 31 жовтня 2016 року між ТОВ «ФОРУМ ГРУП Україна» (орендар) та ТОВ «КРЕАТИВ МЕДІА» (суборендар) укладено договір суборенди №ДС 1238 за умовами пункту 1.1 якого, орендар зобов`язується передати в суборенду, а суборендар зобов`язується прийняти, згідно умов цього договору, нежитлове приміщення (офіс 1-202), план якого наведений у додатку №1 до цього договору, розташоване на другому поверсі в будівлі за адресою: м. Київ, пров. Охтирський, 7, корпус 1, літера «А». Право орендаря на передачу приміщення в суборенду передбачено умовами укладеного з орендодавцем (власником нежитлового будинку є ТОВ «УКРОПТКУЛЬТТОВАРИ».

Відповідно до пункту 1.2.1 договору, договір вважається укладеним та набирає чинності з 01 січня 2017 року і діє до 27 червня 2017 року.

Пунктом 1.4.1 договору визначено, що суборендар сплачує орендарю орендну плату, яка становить 35 458, 33 грн., ПДВ 7 091, 67 грн., всього 42 550, 00 грн. за один повний календарний місяць суборенди.

12 травня 2017 року між ТОВ «ФОРУМ ГРУП УКРАЇНА» (орендар) та ТОВ «КРЕАТИВ МЕДІА» (суборендар) укладено договір суборенди №ДС 2169, за умовами пункту 1.1.1 якого, орендар зобов`язується передати в суборенду, а суборендар зобов`язується прийняти приміщення та сплачувати надані послуги, згідно умов цього договору.

Пунктом 1.1.2 право орендаря на передачу приміщення в суборенду передбачено умовами договору оренди №ОТ 1834 від 31 жовтня 2016 року, укладеного з власником.

У відповідності до пункту 1.2.1 договору, строк дії суборенди стосовно приміщення - 1: з 28 червня 2017 року по 25 червня 2020 року; стосовно приміщення -2: з 26 червня 2017 року по 25 червня 2020 року.

Орендна плата за цим договором, згідно з пунктом 1.4.1:

1) в перший рік:

по приміщенню - 1 становить 35 985, 63 грн., крім того ПДВ 7 197, 13 грн., всього 43 182, 76 грн. за один повний календарний місяць суборенди,

по приміщенню - 2 становить 54 073, 59 грн., крім того ПДВ 10 814, 72 грн., всього 64 888, 31 грн. за один повний календарний місяць суборенди;

2) починаючи з другого року:

по приміщенню - 1 становить 40 483, 83 грн., крім того ПДВ 8 096, 77 грн., всього 48 580, 60 грн. за один повний календарний місяць суборенди,

по приміщенню - 2 становить 64 888, 31 грн., крім того ПДВ 12 977, 66 грн., всього 77 865, 97 грн. за один повний календарний місяць суборенди;

3) починаючи з третього року:

по приміщенню - 1 становить 44 982, 04 грн., крім того ПДВ 8 996, 41 грн., всього 53 978, 45 грн. за один повний календарний місяць суборенди.

по приміщенню - 2 становить 64 888, 31 грн., крім того ПДВ 12 977, 66 грн., всього 77 865, 97 грн. за один повний календарний місяць суборенди.

Крім того, позивачем долучено до матеріалів справи договір про надання послуг з доставки пошти об`єктом поштового зв`язку Київ-680 поштовий індекс 03680 №11163/7 від 04 липня 2014 року, укладений між Південним поштампом Київської міської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» (пошта) та ТОВ «КРЕАТИВ МЕДІА» (установа), предметом якого є надання послуг установі з доставки періодичних друкованих видань, письмової кореспонденції (внутрішніх та міжнародних простих і рекомендованих карток, листів), повідомлень про надходження посилок та відправлень з оголошеною цінністю, рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень, електронних повідомлень з вкладенням або абонентських поштових скриньок або врученню уповноваженим особам.

26 червня 2014 року між ПрАТ «ФАРЛЕП - ІНВЕСТ»/Північна філія «ФАРЛЕП - ІНВЕСТ» (оператор) та ТОВ «КРЕАТИВ МЕДІА» (абонент) укладено договір про надання телекомунікаційних послуг №BKS_4403, за умовами якого оператор надає телекомунікаційні послуги в обсягах та кількості, обумовлених сторонами в додатках до цього договору, за встановленими значеннями показників якості, а також виконує роботи по підключенню абонента до послуг, а абонент отримує та зобов`язується оплачувати їх відповідно до умов цього договору та відповідного тарифного плану.

Також, 01 березня 2015 року між ТОВ «КРЕАТИВ МЕДІА» (замовник) та ТОВ «СТАРЛІНК» (виконавець) укладено договір про надання послуг №ПНз-150301/2, відповідно до пункту 1.1 якого за цим договором виконавець надає замовникові послуги, які описані у додатках до договору, а замовник зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати виконавцю належні за даним договором платежі.

Згідно з додатками до договору №ПНз-150301/2 від 01 березня 2015 року виконавець надає замовнику послуги з0 оренди ліцензій користувача на програмному забезпеченні KERIO.

У взаємозв`язку з приписами законодавства з питань бухгалтерського обліку та звітності, аналізуючи складені між позивачем та контрагентом первинні документи, що долучені до матеріалів справи, а також враховуючи викладені у постанові Верховного Суду від 07 лютого 2019 року висновки, суд зазначає, що ці документи відповідають положенням законодавства та містять обов`язкові реквізити первинного документу, які передбачені статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пунктом 2.4 Положення, а тому вказані документи мають юридичну силу та підтверджують реальний рух активів, зміну зобов`язань та капіталу позивача.

Разом з тим, відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, посилається на те, що наведені вище первинні документи, зокрема акти надання послуг підписано зі сторони ТОВ «АККОРДА» ОСОБА_1 , яка жодного відношення до господарської діяльності підприємства не мала, що у свою чергу було встановлено вироком Вишгородського районного суду Київської області від 06 квітня 2018 року у справі №363/4995/17, на що суд зазначає наступне.

Вироком Вишгородського районного суду у Київській області від 06 квітня 2018 року по справі №363/4995/17 за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002519 по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 205-1 Кримінального кодексу України затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 19 грудня 2017 року між заступником начальника відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України Якубець О.С. та обвинуваченою ОСОБА_1 , за участі захисника Бекірова С.Н.

ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні злочину, передбаченого частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 205-1 Кримінального кодексу України та призначено узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 8 500, 00 грн.

Зі змісту вказаного вироку вбачається наступне:

«В березні 2016 року у місті Борисполі Київської області ОСОБА_1 , зустрілась зі своїм знайомим на ім`я ОСОБА_3 , повні анкетні дані особи досудовим розслідуванням не встановлено, з приводу свого працевлаштування. Особа на ім`я ОСОБА_3 , запропоновував ОСОБА_1 призначити її на посаду директора підприємства ТОВ «АККОРДА», теперішня назва якої ТОВ «Компанія Рестайл» та надати йому паспорт і ідентифікаційний код останньої з метою внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей.

Крім того, особа на ім`я ОСОБА_3 повідомив, що ОСОБА_1 необхідно буде підписати документи, які будуть використовуватися у подальшому для здійснення незаконних фінансово господарський операцій, від імені ТОВ «АККОРДА». За вказані дії він пообіцяв ОСОБА_1 винагородження у вигляді грошових коштів, які він буде перераховувати на її картковий рахунок.

Розуміючи протиправний характер своїх дій, усвідомлюючи про відсутність навиків і досвіду для виконання таких обов`язків, пов`язаних із зайняттям підприємницькою діяльністю, ОСОБА_1 з корисливих мотивів, не маючи наміру здійснювати господарську діяльність від імені вказаного товариства, погодилась на таку пропозицію.

На час підписання протоколу № 7 від 01 березня 2016 року загальних зборів учасників ТОВ «АККОРДА» () та довіреності від 02 березня 2016 року № б/н, ОСОБА_1 розуміла та усвідомлювала, що вона вносить неправдиві відомості в документи, які відповідно до Закону подаються для проведення державної реєстрації товариства з обмеженою відповідальністю «АККОРДА» (), оскільки ОСОБА_1 погодилася на пропозицію невстановленої слідством особи про те, що директором товариства буде призначено її та вона, в подальшому, до діяльності товариства з обмеженою відповідальністю «АККОРДА» () не буде мати ніякого відношення, а фінансово-господарською діяльністю з використанням реквізитів товариства з обмеженою відповідальністю «АККОРДА» () будуть займатись інші особи…».

З урахуванням вищенаведеного, відповідачем зроблено висновок про неможливість вчинення господарських операцій ТОВ «КРЕАТИВ МЕДІА» з контрагентом ТОВ «АККОРДА» у перевіряємому періоді (2016 рік) та виписані вищенаведені первинні бухгалтерські документи не відповідають вимогам статті 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні».

Суд не погоджується з висновками відповідача, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 6 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно з частиною 1 статті 205-1 Кримінального кодексу України внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи - підприємця, завідомо неправдивих відомостей, а також умисне подання для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, караються штрафом від п`ятисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або арештом на строк від трьох до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

З наведеного вбачається, що ОСОБА_1 , яка виконувала обов`язки директора ТОВ «АККОРДА» з 02 квітня 2016 року, визнано винною у внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи - підприємця, завідомо неправдивих відомостей, а також умисне подання для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, в той час, як предмет розгляду справи №640/6645/19 є заниження податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість шляхом здійснення «фіктивних» фінансово-господарських операцій ТОВ «КРАТИВ МЕДІА» з його контрагентами, зокрема ТОВ «АККОРДА».

Таким чином, виходячи з вищенаведеного вирок у справі №363/4995/17 не може бути належним доказом в підтвердження факту нереальності здійснених операцій між ТОВ «КРЕАТИВ МЕДІА» та ТОВ «АККОРДА», у зв`язку з тим, що позивачем підтверджено факт використання майна, взятого у ТОВ «АККОРДА», крім того надано належним чином оформлені первинні документи.

Європейський суд з прав людини в пункті 38 рішення від 09 січня 2007 року у справі «Інтерсплав проти України» зазначив: коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування податку на додану вартість, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування податку на додану вартість за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань.

Крім того, Європейський Суд з прав людини в пунктах 70, 71 рішення від 22 січня 2009 року у справі «Булвес проти Болгарії» зазначив: якщо національні власті у відсутність яких-небудь вказівок на пряму участь фізичної особи або юридичної особи у зловживанні, пов`язаному із сплатою податку на додану вартість, який нараховується з операцій в ланцюзі постачань, або яких-небудь вказівок на обізнаність про таке порушення, все ж карають одержувача, який повністю виконав свої обов`язки, за дії або бездіяльність постачальника, який знаходився поза контролем одержувача і відносно якого у нього не було засобів відстежування і забезпечення його старанності, то власті виходять за рамки розумного та порушують справедливий баланс, який повинен підтримуватись між вимогами суспільних інтересів і вимогами захисту прав власності. Враховуючи своєчасне і повне виконання компанією-заявником своїх обов`язків з подання звітності по податку на додану вартість, неможливо для неї забезпечити дотримання постачальником обов`язків подавати звітність по податку на додану вартість і той факт, що ніякого шахрайства відносно системи податку на додану вартість, про який компанія-заявник знала або могла знати, здійснено не було, компанія-заявник не повинна нести наслідки невиконання постачальником обов`язків своєчасного подання звітності по податку на додану вартість і в результаті сплачувати податок на додану вартість вдруге, а також сплачувати пені.

Згідно з постановою Верховного Суду №К/9901/2030/17, №821/589/17 від 06 лютого 2018 року фактично здійснена господарська операція характеризується тим, що призводить до настання реальних змін майнового стану платника податків, а первинний документ, відповідно, це документ, що містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Також, відповідно до пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов`язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування - тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Отже, фінансова відповідальність платника податку можлива лише за умови доведення контролюючим органом факту порушення таким платником законодавства з питань оподаткування, чого відповідачем здійснено не було.

Відтак, застосування до позивача штрафних санкцій в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування є неправомірним.

Враховуючи викладене, збільшення відповідачем сум грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 310 183, 00 грн., у тому числі за податковими зобов`язаннями у розмірі 248 146, 00 грн. та за штрафними (фінансовими)санкціями у розмірі 62 037, 00 грн.; зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів на 65 685, 00 грн.; збільшення позивачу грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств у розмірі 68 186, 00 грн., у тому числі за податковими зобов`язаннями у розмірі 54 549, 00 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 13 637, 00 грн. є неправомірними, а відтак спірні податкові повідомлення - рішення від 04 січня 2019 року №, №, № прийняті відповідачем всупереч вимогам чинного законодавства, а тому підлягають скасуванню.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, ГУ ДФС у м. Києві приймаючи оскаржувані податкові повідомлення - рішення, діяло поза межами повноважень та у спосіб, що визначених Конституцією та законами України, необґрунтовано, упереджено, недобросовісно, не розсудливо, без дотримання принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації.

За таких обставин, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246, 257 - 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КРЕАТИВ МЕДІА» (, адреса: 02660, м. Київ, вул. Червоноткацька, 42) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 04 січня 2019 року №, винесене Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 04 січня 2019 року №, винесене Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві.

4. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 04 січня 2019 року №, винесене Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві.

5. Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві (, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КРЕАТИВ МЕДІА» (, адреса: 02660, м. Київ, вул. Червоноткацька, 42) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 6 660, 81 грн. (шість тисяч шістсот шістдесят гривень вісімдесят одна копійка).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.М. Погрібніченко