Справа № 520/2488/19
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2019-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 р.Справа № 520/2488/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Донець Л.О.,

Суддів: Сіренко О.І. , Гуцала М.І. ,

за участю секретаря судового засідання Соколової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.05.2019, (головуючий суддя І інстанції: Бабаєв А.І., повний текст складено 30.05.2019) по справі № 520/2488/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

14.03.2019, ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Головного управління ДПС у Харківській області (після заміни в ході судового розгляду) (далі - відповідач), в якому просить про визнання протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 28.11.2018 №, №, №.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.05.2019 в задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати судове рішення, з прийняттям нового судового рішення про задоволення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування фактичних обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що працівниками проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2016 по 31.12.2016, про що складений акт перевірки №4357/20-40-13-05-08/ від 30.10.2018.

Порушення виявлені під час перевірки склали у порушенні пп.49.18.4 ст.49, пп.176.1 «в» п.176.1 ст.176, п.179.1 ст.179 ПК України та не подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2016 рік; пп.164.1, пп.164.2.20, п.164.2 ст.164; пп.168.2.1 п.168.2 ст.168; п.179.7 ст.179 ПК України в результаті чого занижено податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за 2016 рік у сумі 7039979,17 грн; п.16-1 розділу ХХ ПК України, в результаті занижено військовий збір за 2016 рік у сумі 586664,93 грн.

За підсумками перевірки прийняті податкові повідомлення-рішення № від 28.11.2018, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір - за податковим зобов`язанням у розмірі 586664,93 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 146666,23 грн; № від 28.11.2018, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування - за податковими зобов`язаннями у розмірі 7039979,71 грн, та за штрафними санкціями у розмірі 1759994,79 грн; № від 28.11.2018, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 170,00 грн.

Суд першої інстанції, під час відмови у задоволенні позову, дійшов до висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є обґрунтованими, тому не підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Підпунктом 14.1.257 п.14.1 ст.14 ПК України визначено, що поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.

Відповідачем ставиться до вини позивачу заниження податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за 2016 рік у сумі 7 039 979,17 грн, заниження військового збору за 2016 рік у сумі 586 664,93 грн, та неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік.

За обставинами справи позивачем за результатами укладеного з ФОП ОСОБА_2 договори безвідсотковій позики на зворотній основі від 12.06.2013 та від 15.07.2013 отримано, шляхом зарахування грошових коштів у відкритому у ПАТ «Актабанк» на розрахунковий рахунок позивача №445 на суму 39 110 995,38 грн, в тому числі 19.06.2013 - 4 104 000,00 грн; 25.06.2013 - 4 105 000,00 грн; 27.06.2013 - 4 094 695,35 грн; 02.07.2013 - 4 099 348,00 грн; 05.07.2013 - 4 101 761,98 грн; 08.07.2013 - 4 099 713,35 грн; 16.07.2013 - 4 099 713,35 грн; 22.07.2013 - 2 456 653,52 грн; 24.07.2013 - 2 047 224,91 грн; 25.07.2013 - 2 456 653,52 грн; 29.07.2013 - 2 045 970,48 грн; 31.07.2013 - 96 360,92 грн; 31.07.2013 - 1 303 900,00.

Колегія суддів погоджується з позицією відповідача про те, що правовою основою для отримання позики або поворотної фінансової допомоги є договір позики, що регулюється ст.ст.1046-1053 ЦК України.

У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 1048 ЦК України зазначено, що договір позики вважається безпроцентним, якщо позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками.

Згідно з ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Підпунктом 49.18.4 п.49.18 ст.49 ПК України передбачено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Абзацом 1 п.123.1 ст.123 ПК України визначено, що у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

У відповідності до п.п.162.1.1 п.162.1 ст.162 ПК України платниками податку є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Підпункт 163.1.1 п.163.1 ст.163 ПК України каже, що об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

У відповідності до п.164.2.20 п.164.2 ст.164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються інші доходи, крім зазначених у статті 165 цього Кодексу.

На підставі п.п.165.1.29 п.165.1 ст.165 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи: основна сума депозиту (вкладу), внесеного платником податку до банку чи небанківської фінансової установи, яка повертається йому, сума, яка отримується платником податку внаслідок продажу права вимоги на депозит, а також основна сума кредиту, що отримується платником податку (протягом строку дії договору), у тому числі фінансового кредиту, забезпеченого заставою, на визначений строк та під проценти. До загального річного оподатковуваного доходу платника податку, який придбав право вимоги на такий депозит (вклад), включається позитивна різниця між сумою коштів, отриманих у результаті реалізації права вимоги, та вартістю, що визначається із суми витрат на придбання такого депозиту (вкладу). У разі нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу права вимоги на депозит нотаріус повідомляє контролюючий орган про такий договір у порядку, встановленому цим розділом.

У відповідності до п.п.165.1.31 п.165.1 ст.165 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи: основна сума поворотної фінансової допомоги, наданої платником податку іншим особам, яка повертається йому, основна сума поворотної фінансової допомоги, що отримується платником податку.

На підставі п.п. «в» п.176.1 ст.176 ПК України платники податку зобов`язані подавати податкову декларацію за встановленою формою у визначені строки у випадках, коли згідно з нормами цього розділу таке подання є обов`язковим.

На вимогу контролюючого органу та в межах його повноважень, визначених законодавством, платники податку зобов`язані пред`являти документи і відомості, пов`язані з виникненням доходу або права на отримання податкової знижки, обчисленням і сплатою податку, та підтверджувати необхідними документами достовірність відомостей, зазначених у податковій декларації з цього податку.

Відповідно до п. 179.1 ст. 179 ПК України платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Згідно з п. 179.7 ст. 179 ПК України фізична особа зобов`язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.

Сума податкових зобов`язань, донарахована контролюючим органом, сплачується до відповідного бюджету у строки, встановлені цим Кодексом.

Аналізуючи викладені вище норми, колегія суддів дійшла до висновку про те, що основна сума позики та поворотної фінансової допомоги, що отримується фізичною особою на підставі укладеного договору, протягом дії такого договору не є об`єктом (базою) оподаткування податком на доходи фізичних осіб і військовим збором та не відображається у річній податковій декларації про майновий стан і доходи.

Разом з тим, якщо позики або поворотна фінансова допомога не повертається фізичною особою у термін, який визначений договором, то сума такої позики і допомоги включається до загального місячного (річного) оподаткованого доходу фізичної особи як інші доходи та оподатковується податком на доходи фізичних осіб і військовим збором, відображається у графі «інші доходи» річної податкової декларації про майновий стан і доходи.

З огляду на наведене, колегія суддів, зауважує на необґрунтованість посилань апеляційної скарги на помилковість кваліфікації отриманого позивачем доходу, як іншого доходу відповідно до пп.164.2.20 п.164.2 ст.164 ПК України, тоді як пп.164.2.7 п.164.2 ст.164 ПК України, з урахуванням того факту, що дохід позивачем отриманий від укладання договору займу.

Відповідно до пп.164.2.7 п.164.2 ст.164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються сума заборгованості платника податку за укладеним ним цивільно-правовим договором, за якою минув строк позовної давності та яка перевищує суму, що становить 50 відсотків місячного прожиткового мінімуму, діючого для працездатної особи на 1 січня звітного податкового року, крім сум податкової заборгованості, за якими минув строк позовної давності згідно з розділом II цього Кодексу, що встановлює порядок стягнення заборгованості з податків, зборів і погашення податкового боргу. Фізична особа самостійно сплачує податок з таких доходів та зазначає їх у річній податковій декларації.

В своїй апеляційній скарзі позивач посилається на здійснення перевірки лише на підставі копій документів, які надані до відповідача ФОП ОСОБА_2 , тому їх неправдивість.

Колегія суддів зауважує на те, що вказані обставини встановлені також під час розгляду цивільної справи № 640/3493/17 обставини не спростовують висновків відповідача.

При цьому, позивачем не спростовується те, що саме він відкрив та йому було відомо про існування у ПАТ «Актабанк» на розрахункового рахунку № НОМЕР_1 на його ім`я, який згодом був закритий.

Окрім цього, відповідно до наданого позивачем витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань номер кримінального провадження: 0000089, саме за заявою позивача до Головного слідчого управління Національної поліції України, позивачем ставиться під сумнів лише його підписи на заявах про видачу готівки, а не їх перерахування на вказаний рахунок.

У відповідності до ч. 4, ч. 6 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Матеріали справи не містять посилань на наявність вироку за результатами розслідування за даним кримінальним провадженням, або ухвали про закриття кримінального провадження.

З огляду на це, колегія суддів не вбачає підстав для врахування таких доводів апеляційної скарги.

За наведених підстав, колегія суддів, вважає, що судове рішення не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Судом першої інстанції встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.05.2019 року по справі №520/2488/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.О. Донець
Судді О.І. Сіренко М.І. Гуцал
Повний текст постанови складено 09.10.2019 року