Справа № 473/4225/19
Суддя: Висоцька Г. А.
Дата ухвалення: 2019-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/4225/19
РІШЕННЯ

іменем України

"08" жовтня 2019 р.Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Висоцької Г.А.

за участю секретаря судового засідання Радєвої Н.В.,

перекладача - Болквадзе Б.М.

представника позивача - Долганюк Ю.Ю.

відповідача ОСОБА_1 , його представника Вишневського ОСОБА_2 .А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську Миколаївської області адміністративну справу № 473/4225/19 за позовом Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області до громадянина Грузії ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом просив видворити відповідача за межі території України, посилаючись на те, що 07.06.2019 року співробітниками Вознесенського РВ УДМС України в Миколаївській області було виявлено громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував на території України (07.06.2019 року звільнився з ДУ «Вознесенська виправна колонія №72» за закінченням терміну відбування покарання. Зазначають, що в особи не було жодних документів, які б давали йому право на виїзд з України, при наявності лише довідки про звільнення, що стало підставою для його затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні для ідентифікації та доставки до суду.

Посилаючись на те, що у відповідача ОСОБА_1 відсутні підстави для законного перебування на території України, він не вжив заходів стосовно своєї легалізації, відсутні кошти, необхідні для проживання в Україні, відсутній документ, який дає право на виїзд з території України у встановленому порядку, також відповідач не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту. Крім того вказує, що на адресу УДМС України в Миколаївській області надійшло два подання від начальника відділу боротьби зі злочинами, пов`язаними з торгівлею людьми ГУНП в Миколаївській області про суспільну небезпеку перебування відповідача на території України, оскільки він націлений на продовження злочинної діяльності, тому представник позивача просив позов задовольнити.

У судовому засіданні представник позивача Долганюк Ю.Ю ОСОБА_3 підтримала позовні вимоги та просила задовольнити позов, оскільки за весь час перебування відповідача в Миколаївському ПТПІ з 07.06.2019 року він не отримав документ, що посвідчує особу, не вжив заходів для організації виїзду за межі України, тому єдина легальна можливість виїхати з України, це примусове його видворення.

Громадянин Грузії ОСОБА_1 , за допомогою перекладача Болквадзе Б.М. у судовому засіданні заперечував проти примусового видворення, але зазначив, що сам має намір виїхати до Грузії, придбає собі квиток про що повідомить міграційну службу та протягом трьох місяців поїде на батьківщину, вказав, одружився в грудні 2014 року, але не встиг оформити документи про зміну прізвища, а документи, що посвідчують його особу залишились у ДУ «Вознесенська виправна колонія №72».

Представник відповідача адвокат Вишневський А.А. заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у відзиві на позов.

Вислухавши пояснення сторін, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.06.2019 року співробітниками Вознесенського РВ УДМС України в Миколаївській області було виявлено громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

07.06.2019 року за порушення ч.1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме правил перебування іноземців в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні стосовно громадянина Грузії ОСОБА_1 , 14.02.1981 ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено протокол про адміністративне затримання №ММК 000148, якого затримано на 72 год. для поміщення в ПТПІ та подання адмінпозову до суду щодо поміщення в ПТПІ з метою ідентифікації та забезпечення подальшого примусового видворення.

Громадянин Грузії ОСОБА_1 , 14.02.1981року з 07.06.2019 року перебував в Миколаївському ПТПІ, про що свідчать рішення Вознесенського РВ УДМС України в Миколаївській області та акту приймання-передавання іноземця або особи без громадянства.

10.06.2019 року рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області було прийняте рішення про затримання громадянина Грузії ОСОБА_1 з поміщенням до Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою ідентифікації та/ або забезпечення видворення за межі території України строком на 6 (шість) місяців.

Відповідно до подання начальника відділу боротьби зі злочинами, пов`язаними з торгівлею людьми ГУНП в Миколаївській області за № 474/21-2019 від 03.05.2019 року та № 783 від 26.07.2019 року, що перебування на території України громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 становить суспільну небезпеку, оскільки він притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 185 КК України, наявна оперативна інформація, що він націлений на продовження злочинної діяльності, а саме вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, здебільшого пов`язаних з крадіжками.

Відповідно до довідки про звільнення, виданої ДУ «Вознесенська виправна колонія №72» громадянин Грузії ОСОБА_1 , 14.02.1981року, засуджений Київським районним судом м. Одеси 29.12.2017 року за ч.5 ст. 185 КК України, відбував покарання з 19.03.2015 року, 07.06.2019 року звільнився за закінченням терміну відбування покарання.

Згідно інформації консульства Грузії в м. Одеса, підтверджують особу громадянина Грузії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кабулеті, Грузія та готові видати йому посвідчення особи на повернення в Грузію відповідно до чинного законодавства Грузії.

Згідно наданої відповідачем копії повторно виданого свідоцтва про шлюб від 08.06.2019 року, виданого Знам`янським міськрайонним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області громадянин Грузії ОСОБА_4 , 14.02.1981року зареєстрував шлюб 30 грудня 2014 року з ОСОБА_5 , при цьому чоловік після реєстрації отримав прізвище « ОСОБА_6 ».

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

За змістом ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Згідно з п. 14 ст. 1 Закону №3773, нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Пунктом 2 ст.25 цього Закону передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа, можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

За приписами частини першої статті 26 Закону №3773-VI іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (ч.5 ст. 26 Закону №3773-VI).

Порядок дій посадових осіб територіальних органів, територіальних підрозділів Державної міграційної служби України під час прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства (далі - іноземців), їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України визначає Інструкція про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 року №353/271/150 (далі - Інструкція №353/271/150).

Згідно п. 4 Інструкції №353/271/150 іноземці можуть бути примусово повернуті до країни походження чи третьої країни на підставі рішення органу ДМС або органу охорони державного кордону, або органу СБУ про примусове повернення чи примусово видворені на підставі винесеної за позовом цих органів/підрозділів постанови адміністративного суду про примусове видворення.

Підставами для прийняття рішення про примусове повернення іноземців до країни походження або третьої країни є: дії, що порушують законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; дії, що суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку; якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України; затримання іноземців органами охорони державного кордону у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України (п. 5 Інструкції №353/271/150).

Статтею 30 Закону №3773-VI також визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Отже, зі змісту наведеної норми видно, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини:1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове видворення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення. Тобто обов`язковим є попереднє прийняття вказаними органами рішення про примусове повернення.

Відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд України в постанові від 07.02.2018 року № 743/432/16-а (К/9901/3819/18 К/9901/3821/18).

Статтею 31 Закону № 3773-VI наведений вичерпний перелік обставин, за яких іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн, зокрема: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (ч. 1 ст. 288 КАС України).

Судом під час розгляду даної справи не було встановлено наявності обставин, передбачених ст. ст. 30, 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», які забороняють примусове видворення відповідача.

Крім того, відсутні підстави вважати, що відповідач підпадає під захист ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оскільки, громадянин Грузії ОСОБА_1 , не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту; підстави вважати, що відповідач підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" відсутні, та зважаючи на те, що ОСОБА_1 порушив правовий режим знаходження його на території України, знаходиться на території України не законно, постійного місця проживання та законного джерела існування не має, а тому вважає, що є підстави для примусового видворення громадянина громадянин Грузії ОСОБА_1 за межі території України.

Керуючись ст.ст. 241-246, 268-269, 288 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області в особі Вознесенського РВ УДМС України в Миколаївській області до громадянина Грузії ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України - задовольнити.

Примусово видворити з території України громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду звернути до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено 09 жовтня 2019 року.

Суддя Висоцька Г.А.