Справа № 607/8090/19
Суддя: Сливка Л. М.
Дата ухвалення: 2019-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.10.2019 Справа №607/8090/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі

головуючого судді Сливка Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Хамелко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Саламандра Галина Мирославівна, до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Саламандра Г.М., пред`явив в суд позов до відповідача Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області, у якому заявляв вимоги про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО 18 № 495671 від 20 березня 2019 року, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 ст. 126, частиною 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення із застосуванням частини 2 ст. 36 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 грн. і закриття провадження у справі. Аргументуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначив, що спірну постанову вважає такою, що винесена з порушеннями норм законодавства, а тому підлягає скасуванню. У ній не розкрита суть правопорушення, що позбавило його можливості захищатися від пред`явленого обвинувачення; не зазначено, при здійсненні якого маневру не увімкнено світловий покажчик повороту (тобто, початок руху, здійснення повороту, обгону, тощо). Також вказує, що при технічному огляді автомобіля поліцейськими не було складено відповідного акту перевірки транспортного засобу, чим порушено пункт 3 розділу І наказу Міністерства внутрішніх справ України від 13 жовтня 2008 року № 534 «Про затвердження Порядку здійснення контролю за технічним станом колісних транспортних засобів під час їх експлуатації».

Суд, за згодою представника позивача, здійснив заміну відповідача до якого подав позов ОСОБА_1 належним - Головним управлінням Національної поліції України в Тернопільській області, в порядку, визначеному пунктом 3 ст. 48 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Представник відповідача подав відзив у якому зазначив, що спірну постанову вважає законною та обґрунтованої, а тому підстави для задоволення позову - відсутні. Доказом вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення є записи з відеореєстратора у службовому автомобілі працівників поліції. Щодо наказу МВС № 534 від 13 жовтня 2008 року, то його дія не розповсюджується на патрульних поліцейських.

У судове засідання ні ОСОБА_1 , ні його представник, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, не з`явились. Про причини неявки суду не повідомили. Заяв про розгляд справи за їх відсутності не подали. За даних обставин розгляд справи слід здійснити за відсутності позивача та його представника на підставі пункту 1 ч. 3 ст. 205 КАС України.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Про причини такої неявки у судове засідання не повідомив. Саме тому розгляд справи слід провести за відсутності представника відповідача за наявними матеріалами на підставі пункту 1 ч. 3 ст. 205 КАС України.

Таким чином суд вважає, що розгляд справи слід провести у письмовому провадженні, відповідно до частини 9 ст. 205 КАС України.

Суд, дослідивши докази, дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з огляду на наступне.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 495671 від 20 березня 2019 року, ОСОБА_1 20 березня 2019 року о 21 год. 20 хв., керував автомобілем «ВАЗ 2101», р.н. НОМЕР_1 , вулицею Січових Стрільців, 42 у м. Теребовля в нічний час доби, в якого не працював лівий задній покажчик повороту; при перевірці документів було відсутнє посвідчення водія, тобто не маючи права керувати таким транспортним засобом, чим порушив вимоги пунктів 2.1. (а) та 31.4.3. (а) Правил дорожнього руху (далі ПДР).

Вказаною постановою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною 2 ст. 126, частиною 1 ст. 121 КУпАП та на нього накладено стягнення із застосуванням частини 2 ст. 36 КУпАП , у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (частина 1 ст. 7 КУпАП)

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 1.1 ПДР встановлено, що ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з пунктом 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. (пункт 1.9 ПДР)

Пунктом 2.1. (а) ПДР визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно пункту 31.4.3. (а) ПДР, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у випадку коли кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

Частиною 2 ст. 126 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням є керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб.

Також адміністративним правопорушенням є керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби). (частина 1 ст. 122 КУпАП)

За загальним правилом частини 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У даному ж випадку спеціальною є інша правова норма - частина 2 ст. 77 КАС України, а тому саме вона підлягає застосуванню. Нею визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На виконання цієї норми права, представником відповідача надано запис з реєстратора із службового автомобіля працівників поліції.

Ними у повній мірі підтверджується факт керування позивачем автомобілем у нічну пору доби з технічною несправністю зовнішніх освітлювальних приладів, а саме: у якого не працював лівий задній покажчик повороту, що є порушенням пункту 31.4.3. (а) ПДР.

Щодо іншого правопорушення за яке позивача було притягнуто до відповідальності згідно спірної постанови, то і воно підтверджується наданими суду доказами, а саме копією посвідчення водія, наданою самим же позивачем.

З неї вбачається, що посвідчення водія ОСОБА_1 отримав 08 серпня 2019 року, а описані у спірній постанові події мали місце 20 березня 2019 року, тобто, на момент зупинки працівниками поліції, позивач керував автомобілем не маючи посвідчення водія, що є порушенням пункту 2.1. (а) ПДР.

Таким чином, наданими суду доказами повністю доводиться викладені у спірній постанові обставини, що свідчить про відсутність підстав для її скасування.

Доводи позивача суд до уваги не бере з огляду на наступне.

Згідно з статтею 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279 1 - 279 4 цього Кодексу.

Частинами 1 та 2 ст. 283 КУпАП визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Спірна постанова містить усі зазначені вище дані.

Посилання ОСОБА_1 на не розкриття у цьому документі суті правопорушення є безпідставними.

Слід зазначити, що поняття викладу суті правопорушення є досить оціночним. При його формуванні уповноваженій особі слід дотримуватись декількох базових позицій, а саме: аби такий виклад відповідав фактичним обставинам справи та давав можливість встановити усі важливі для конкретної справи обставини.

У спірній постанові виклад встановлених обставин є чітким та зрозумілим.

Відсутність посилань на маневр при якому позивач не увімкнув покажчик повороту не має жодного значення для суті справи та не впливає на кваліфікацію його дій, а тому ця обставина не є підставою для скасування спірної постанови.

Щодо посилань ОСОБА_1 на наказ Міністерства Внутрішніх Справ України № 534 від 13 жовтня 2008 року «Про затвердження Порядку здійснення контролю за технічним станом колісних транспортних засобів під час їх експлуатації» то слід зазначити, що пунктом 1 цього Порядку визначено, що він визначає процедуру проведення працівниками Державтоінспекції (далі - ДАІ) перевірок технічного стану колісних транспортних засобів (далі - КТЗ) під час їх експлуатації в період між державними технічними оглядами, які здійснюються у випадку наявних ознак, що свідчать про технічну несправність КТЗ або забруднення ним навколишнього середовища, відповідно до вимог абзацу першого пункту 21 статті 11 Закону України «Про міліцію».

З огляду на таку сферу дії вказаного Порядку, його норми не поширюються на органи Національної поліції, котрі функціонують згідно Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02 липня 2015 року.

Окрім цього, наказом Міністерства Внутрішніх Справ України № 333 від 26 квітня 2019 року «Про визнання такими, що втратили чинність, наказів Міністерства внутрішніх справ України», було визнано таким, що втратив чинність наказ Міністерства Внутрішніх Справ України від 27 жовтня 2014 № 1144 «Про затвердження Положення про Департамент Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України» внаслідок чого Державтоінспекція, а отже і її працівники, припинили свою діяльність.

З оглядну на викладене, спірна постанова винесена з дотриманням вимог закону, підстави для її скасування відсутні, а тому рішення суб`єкта владних повноважень, щодо винесення останньої слід залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 205, 241-246, 255, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), в інтересах якого діє адвокат Саламандра Галина Мирославівна, до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Валова, 11, м. Тернопіль) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному пунктом 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції у 10-денний строк з дня проголошення рішення суду.

Повне судове рішення складено та підписано 08 жовтня 2019 року.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка