Справа № 809/983/17
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2019-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 жовтня 2019 року

Київ

справа №809/983/17

адміністративне провадження №К/9901/33226/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: головуючого судді: ОСОБА_6,

суддів: ОСОБА_7, ОСОБА_8,

за участю: секретаря судового засідання - Кривохижої О.О.,

представника позивача - ОСОБА_1 , представника відповідача - Командувача військ оперативного командування «Захід» Павлюка Олександра Олексійовича - Маєвського С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 про відвід суддів ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 у справі №809/983/17 за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2017 року (головуючий суддя - Гундяк В.Д.) і постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2018 року (головуючий суддя - Шинкар Т.І., судді - Пліш М.А., Макарик В.Я.) у справі за позовом ОСОБА_2 до Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України Попка Сергія Миколайовича, Командувача військ оперативного командування «Захід» Павлюка Олександра Олексійовича про визнання незаконним і скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні 8 жовтня 2019 року представник позивача ОСОБА_1 , подав заяву про відвід трьох суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, які входять до складу колегії, визначеної автоматизованою системою для розгляду справи за зазначеним вище позовом, а саме: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

Обґрунтовуючи відвід колегії суддів, представник позивача послався на те, що відносно суддів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ним скеровано до Генеральної прокуратури України заяву про скоєння суддями кримінального правопорушення за статтею 375 Кримінального кодексу України і на даний час стосовно них здійснюється досудове розслідування. На підтвердження даного факту надав відповідну заяву та копії документів, які були скеровані ним до Генеральної прокуратури України.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначено статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - «КАС України»). Відповідно до частини першої цієї статті суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Частиною четвертою цієї ж статті КАС України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно із частиною другою зазначеної статті суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (щодо недопустимості повторної участі судді в розгляді адміністративної справи).

Відповідно до частини третьої статті 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Колегія суддів вважає, що наведені представником позивача обґрунтування для відводу суддів не підпадають під жодний перелік визначений статтею 36 КАС України.

Крім того, колегія суддів зазначає, що згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (рішення Європейського Суду з прав людини від 10 грудня 2009 року у справі «Мироненко і Мартенко проти України», заява № 4785/02 та рішення Європейського Суду з прав людини від 9 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України», заява №21722/11).

Отже, не може бути підставою для відводу суддів заява, яка містить лише припущення про існування відповідних обставин, непідтверджених належними і допустимими доказами. Тобто, відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Проаналізувавши викладені в заяві представника позивача доводи, Верховний Суд вважає за необхідне зазначити, що обставини, на які посилається заявник не дають достатніх підстав для висновку про наявність сумніву в неупередженості та/або об`єктивності суддів ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 при розгляді справи за вказаним вище позовом.

За таких обставин колегія суддів вважає, що заявлений відвід є необґрунтованим.

Частиною четвертою статті 40 КАС України встановлено, що якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Отже, провадження у справі належить зупинити й передати вирішення питання про відвід судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Керуючись статтями 36, 39, 40 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Визнати необґрунтованим заявлений представником позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Зупинити провадження у справі №809/983/17.

Передати справу для вирішення питання заявленого відводу судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу у порядку встановленому статті 31 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач Н.М. Мартинюк

Судді А.В. Жук

Ж.М. Мельник-Томенко