Справа № 140/2991/19
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2019-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
про відмову у задоволенні заяви про забезпечення доказів

09 жовтня 2019 року ЛуцькСправа № 140/2991/19
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Андрусенко О. О.,

при секретарі судового засідання Шопік М. М.,

за участю заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника Лященка С. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

04.10.2019 року ОСОБА_1 до подання позовної заяви звернулася в суд з заявою про забезпечення доказів, в якій просить суд зобов`язати військову частину НОМЕР_1 протягом трьох днів з дня проголошення ухвали про забезпечення доказів надати інформацію про наступне: чи надавалася ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під час служби у військовій частині НОМЕР_1 соціальна додаткова відпустка як учаснику бойових дій за 2016-2018 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, 04.09.2018 року та чи нараховувалася при виплаті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , грошова компенсація за невикористані календарні дні соціальної додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2016-2018 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, 04.09.2018 року.

Дана заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 звернулася з заявою до військової частини НОМЕР_1 та попросила надати відомості про те, чи надавалася їй під час служби у даній військовій частині додаткова відпустка як учаснику бойових дій та інваліду війни терміном 14 календарних днів, однак, відповіді військова частина НОМЕР_1 на дану заяву так і не надала. Вказує, що у вересні 2019 року ОСОБА_1 стало відомо, що станом на день прийняття наказу про виключення зі списків особового складу, військова частина НОМЕР_1 не провела з нею усіх розрахунків, зокрема, щодо виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні соціальної відпустки. ОСОБА_1 зазначає, що у разі якщо із отриманої інформації буде виходити те, що така відпустка не надавалася та компенсація виплачена не була, то цей доказ слугуватиме підставою звернення до суду з позовною заявою.

У судовому засіданні заявник та представник заявника підтримали заяву про забезпечення доказів.

Заслухавши думку заявника суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення доказів до задоволення не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з статтею 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Частиною першою статті 114 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви. Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу (частини друга, третя статті 114 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 116 КАС України у заяві про забезпечення доказів зазначаються: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

В контексті вищевикладеного заява про забезпечення доказів повинна містити виклад обставин, які свідчать про небезпеку втрати доказів або неможливість чи ускладнення подання доказів у майбутньому. При цьому обов`язок доведення таких обставин покладається на особу, яка звертається до суду із заявою про забезпечення доказів - заявника.

Суд зазначає, що забезпечення доказів - це механізм не лише здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, а й насамперед запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Отже, обов`язковою умовою для вжиття судом заходів щодо забезпечення доказів, є встановлення обставин, які дають підстави для висновку, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Виходячи зі змісту поданої заяви, суд вважає її необґрунтованою, оскільки, заявником не наведено обставин, підтверджених належними доказами, які свідчать про існування очевидної небезпеки знищення, приховування доказів чи інших обставин, які свідчили б про можливе ускладнення або неможливість отримання таких доказів у майбутньому.

Крім того, суд звертає увагу, шо відповідно до статті 115 КАС України, суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом письмових або речових доказів, у тому числі за місцем їх знаходження, забороною вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів.

Вимоги заявника про забезпечення доказів шляхом надання інформації про те, чи надавалася ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під час служби у військовій частині НОМЕР_1 соціальна додаткова відпустка як учаснику бойових дій за 2016-2018 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, 04.09.2018 року та чи нараховувалася при виплаті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , грошова компенсація за невикористані календарні дні соціальної додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2016-2018 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, 04.09.2018 року взагалі не відноситься до питань забезпечення доказів. У зв`язку з чим, суд вважає, що заявлені види (способи) забезпечення позову шляхом надання інформації не передбачені процесуальним законодавством.

Таким чином, розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів, суд не вбачає підстав для її задоволення, оскільки заявником не конкретизовано, які саме докази необхідно забезпечити, а також не наведено обставин та фактів, підтверджених належними доказами, які свідчать про існування очевидної небезпеки знищення, приховування доказів чи інших обставин, які свідчили б про можливе ускладнення або неможливість отримання таких доказів у майбутньому.

Відповідно до частини п`ятої статті 117 КАС України за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

Керуючись статтями 114, 115, 116, 117, 243 ч. 3, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Головуючий-суддя О. О. Андрусенко

Повний текст ухвали складено 10.10.2019 року.