Справа № 817/1347/17
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2019-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/8918/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Пліша М.А.,

Коваля Р.Й.,

секретаря судового засідання Цар М.М.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Друзенко Н.В.) про повторне накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень за невиконання рішення суду, постановлену у відкритому судовому засіданні в м.Рівне 25 липня 2019 року у справі №817/1347/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

11.09.2017 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в листі №К-3299/0-6329/0/6-17 від 04.08.2017 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою на відведення земельної ділянки безоплатно у власність орієнтовною площею 1 га, яка розташована за межами населеного пункту на території Обарівської сільської ради для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, зобов`язати відповідача вчинити дії в порядку встановленому частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України по розгляду клопотання від 07.07.2017 для надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність орієнтовною площею 1 га за межами населеного пункту на території Обарівської сільської ради для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 10.10.2017, залишеною без змін постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 10.01.2018, позов задоволено.

Постановою Верховного Суду від 30.05.2019 касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області залишено без задоволення, а судові рішення у справі №817/1347/17 без змін.

17.04.2018 ОСОБА_1 подав клопотання про накладення нового штрафу на керівника Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області Мигаля Р.В. за невиконання рішення суду у справі, оскільки відповідач злісно ухиляється від виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 25.07.2019 в задоволенні клопотання відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, просить скасувати ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 25.07.2019 та ухвалити нове рішення, яким клопотання задовольнити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що сплата штрафу не звільняє від обов`язку виконати рішення суду і подати звіт про його виконання, а повторне невиконання цього обов`язку тягне за собою застосування відповідних наслідків. Скаржник вказує, що розгляд звіту відповідача від 19.04.2018 судом першої інстанції по суті не було проведено та не надано правової оцінки такому судом першої інстанції. Зазначає, що відповідач злісно ухиляється від виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

В судовому засіданні позивач апеляційну скаргу підтримав, відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України відповідає.

З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що 30.03.2018 позивач подав клопотання про накладення штрафу на керівника Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області Мигаля Р.В. за невиконання рішення суду у даній справі.

Таке клопотання задоволено ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 30.03.2018, накладено на начальника Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області Мигаля Р.В. штраф та встановлено Головному управлінню Держгеокадастру у Рівненській області новий строк подання звіту щодо виконання судового рішення у адміністративній справі №817/1347/17.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.03.2019 ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 30.03.2018 у справі №817/1347/17 скасовано, в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про накладення штрафу на керівника Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області за невиконання судового рішення у справі №817/1347/17 - відмовлено.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Завданням адміністративного судочинства в силу частини 1 статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частин 2, 3 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Конституційний Суд України у Рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).

Статтею 382 КАС України визначено порядок здійснення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах та встановлено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Питання про накладення штрафу вирішується за клопотанням позивача або за ініціативою судді у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Сплата штрафу не звільняє від обов`язку виконати рішення суду і подати звіт про його виконання. Повторне невиконання цього обов`язку тягне за собою застосування наслідків, установлених частинами першою і другою цієї статті, але розмір нового штрафу при цьому збільшується на суму штрафу, який було або мало бути сплачено за попередньою ухвалою.

Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами застосування таких є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що вказують на протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Отже, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених нормами КАС України. При цьому, передбачені статтею 382 КАС України процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Водночас, накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які вказують на умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, ухилення останнього від виконання рішення суду.

При вирішенні питання про накладення штрафу суд враховує, що приписи процесуального законодавства про накладення на суб`єкта владних повноважень штрафу за невиконання рішення або неподання звіту не є імперативними, а дозволяють суду діяти на власний розсуд в питанні накладення штрафу. При цьому питання про накладення штрафу розглядається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту.

Оскільки постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.03.2019 скасовано ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 30.03.2018 у справі №817/1347/17, якою на начальника Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області Мигаля Р.В. накладено штраф та встановлено Головному управлінню Держгеокадастру у Рівненській області новий строк подання звіту щодо виконання судового рішення у адміністративній справі №817/1347/17, тому така ухвала суду першої інстанції втратила чинність.

Водночас, відповідач подав новий звіт 19.04.2018 (вх№7467/18), однак у зв`язку з тим, що справу 02.04.2018 скеровано до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, поданий звіт судом першої інстанції не розглядався, а після скасування ухвали Рівненського окружного адміністративного суду від 30.03.2018 у справі №817/1347/17 правові підстави для такого розгляду відсутні.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав як для розгляду звіту суб`єкта владних повноважень, поданого на виконання ухвали суду першої інстанції від 30.03.2018, що втратила чинність, так і для накладення на керівника такого суб`єкта нового штрафу, збільшеного на суму штрафу, який було або мало бути сплачено за такою ухвалою.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на викладене, враховуючи положення статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував норми процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись статтями 229, 241, 243, 249, 308, 310, 312, 316, 321, 325, 328, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 25 липня 2019 року про повторне накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень за невиконання рішення суду у справі №817/1347/17 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді М. А. Пліш
Р. Й. Коваль
Повне судове рішення складено 10.10.2019