Справа № 1.380.2019.003082
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1.380.2019.003082
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 жовтня 2019 року м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді Мричко Н.І.,
за участі секретаря судового засідання Кулик С.В.,
представника відповідача Колеснік І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання здійснити перерахунок пенсії, -
встановив:
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , Позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі ГУ ПФ України у Львівській області, Відповідач), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , Третя особа), в якому просив суд:
- визнати протиправними дії ГУ ПФ України у Львівській області щодо зменшення відсоткового значення розміру його пенсії з 90 % до 70% відповідних сум грошового забезпечення;
- зобов`язати ГУ ПФ України у Львівській області здійснити з 26.04.2018 поновлення та перерахунок пенсії відповідно до статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, у порядку та розмірах визначених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90 % відповідних сум грошового забезпечення, та здійснити виплату пенсії з урахуванням виплачених сум;
- зобов`язати ГУ ПФ України у Львівській області провести індексацію несвоєчасно виплачених грошових сум пенсії позивача за вислугу років, відповідно до вимог Закону України Про індексацію грошових доходів населення, та здійснити виплату такої індексації.
Ухвалою суду від 25.06.2019 залишено позовну заяву без руху.
Ухвалою судді від 05.08.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
21.08.2019 Третя особа подала пояснення щодо позовних вимог (арк. справи 69).
30.08.2019 Відповідач подав відзив на позовну заяву (арк. справи 73-80).
Позивач при обґрунтуванні позовних вимог зазначає про протиправність дій Відповідача, які полягали у зменшенні відсоткового значення розміру пенсії з 90 % до 70% відповідних сум грошового забезпечення. Наголосив, що звертався до Відповідача із заявою про поновлення виплати пенсії за вислугою років. Однак, Відповідач прийняв рішення про призначення нової пенсії за вислугою років та застосував при визначенні її розміру обмеження максимальним розміром 70 % від грошового забезпечення. Позивач звертає увагу на відсутність підстав для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини 2 статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, яка застосовується лише при призначенні пенсії. Враховуючи наведене, вважає дії Відповідача протиправними та зазначає про наявність підстав для зобов`язання його вчинити дії щодо поновлення та перерахунку пенсії відповідно до статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, у порядку та розмірах визначених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90 % відповідних сум грошового забезпечення.
Відповідач позову не визнав. Подав на адресу суду відзив на позовну заяву. Зазначив, що за заявою Позивача від 26.04.2018 йому було призначено пенсію за вислугу років. Наголосив, що Законом України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб внесено зміни. Так, відповідно до статті 13 вказаного Закону, максимальний розмір пенсії за вислугу років, обчислений за нормами цієї статті не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення. Таким чином, оскільки при призначенні (перерахунку) пенсії застосовується нормативно правовий акт, який діє на дату такого перерахунку, Позивачу встановлено пенсію у розмірі 70% грошового забезпечення. Враховуючи наведене, Відповідач вважає позовні вимоги Позивача безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення.
Третя особа подала письмові пояснення. Зазначила, що Позивач звільнений з посади начальника відділення ультразвукової діагностики центру променевої діагностики 1120 центрального військового клінічного госпіталю наказом Міністра оборони України від 25.04.2006 №171, виключений зі списків особового складу згідно наказу начальника 1120 центрального військового клінічного госпіталю від 05.06.2006 № 104 з 06.06.2006. Зазначила, що в процедурі проведення перерахунку пенсій Львівський обласний військовий комісаріат уповноважений на складання довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій на підставі списків, скерованих органами Пенсійного фонду України, а також направлення зазначених довідок до ГУ ПФ України у Львівській області. Водночас, відсоток грошового забезпечення при обчисленні пенсії визначається органами Пенсійного фонду України, де особа перебуває на пенсійному обліку, у порядку статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити повністю.
Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила, просила у задоволенні такого відмовити.
Третя особа явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечила.
З`ясувавши зміст спірних правовідносин, дослідивши долучені до матеріалів справи докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що Позивач ОСОБА_1 звільнений з посади начальника відділення ультразвукової діагностики центру променевої діагностики 1120 центрального військового клінічного госпіталю наказом Міністра оборони України від 25.04.2006 №171, виключений зі списків особового складу згідно наказу начальника 1120 центрального військового клінічного госпіталю від 05.06.2006 № 104 з 06.06.2006.
Згідно заяви від 07.06.2006 ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років (33 років) в розмірі 90% від грошового забезпечення.
З матеріалів справи вбачається, що з 01.12.2017 по 26.04.2018 Позивач отримував пенсію за віком.
26.04.2018 Позивач звертався до Відповідача із заявою про поновлення та перерахунок пенсії за вислугу років.
В подальшому Позивачу стало відомо, що з 01.05.2018 виплата його пенсії проводиться в розмірі 70% від грошового забезпечення.
У зв`язку з цим, ОСОБА_1 , звертався до Пенсійного органу із заявою від 19.03.2019 про перерахунок та здійснення виплати пенсії з 01.01.2018 в розмірі 90% грошового забезпечення за посадою, з якої пішов на пенсію.
Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області від 18.04.2019 №1549/с 20/07.05-06 Позивачу відмовлено у перерахунку. Вказана відмова обґрунтована тим, що Законом України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні до статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб внесено зміни. Зокрема, передбачено, що максимальний розмір пенсії за вислугу років з 01.05.2014 не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення.
Не погоджуючись із вказаною відмовою у перерахунку та вважаючи дії Відповідача щодо зменшення відсоткового значення розміру його пенсії з 90 % до 70% відповідних сум грошового забезпечення протиправними, Позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
При вирішенні спору суд застосовує такі норми права.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу).
Статтею 12 цього Закону визначені умови призначення пенсій за вислугу років.
Відповідно до статті 13 вказаного Закону (у редакції чинній на момент призначення Позивачу пенсії за вислугу років) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.
У подальшому Законом України від 27.03.2014 №1166-VII Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні внесено зміни у частину другу статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, згідно яких цифри 90 замінено цифрами 70.
Відповідно до положень статті 22 Конституції України права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій, від 22.09.2005 № 5-рп/2005, від 29.06.2010 № 17-рп/2010, від 22.12.2010 № 23-рп/2010, від 11.10.2011 № 10-рп/2011).
У вказаних рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.
Як уже зазначалося, Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФ України у Львівській області з 07.06.2006 та отримує пенсію за вислугу років.
Відповідач заперечуючи позовні вимоги наголошував, що Пенсійний фонд правомірно визначив розмір пенсії Позивачу на рівні 70 % від грошового забезпечення, оскільки станом на дату призначення Позивачу пенсії, діяла норма про максимальний розмір пенсії за вислугу років у розмірі 70 %.
Судом встановлено, що за заявою Позивача від 23.11.2017 його було переведено на пенсію за віком.
Водночас, в подальшому Позивач звертався до ГУ ПФ України у Львівській області щодо поновлення виплати пенсії за вислугу років про що подавав відповідну заяву від 26.04.2018.
Представник відповідача наголошував, що у даному випадку мало місце призначення пенсії за вислугу років та відповідно обчислення її розміру відповідно до чинних на той час нормативно правових актів.
Проаналізувавши наведені норми законодавства та встановлені фактичні обставини справи, суд зазначає, що у даному випадку є підстави для поновлення Позивачу раніше призначеної пенсії за вислугу років.
Крім того, з листа військового комісара Львівського обласного військового комісаріату О.В.Тіщенка вбачається, що на адресу ГУ ПФ України у Львівській області скеровано довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.03.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 для поновлення виплати пенсії за вислугу років, а не відповідні документи для призначення пенсії.
Також, в матеріалах справи наявна копія пенсійного посвідчення серія НОМЕР_1 (арк. справи 42), з якого вбачається, що Позивачу призначена пенсія за вислугу років з 07.06.2006.
Отже, проаналізувавши вказані документи, суд дійшов висновку, що у даному випадку Позивач має право на поновлення виплати пенсії за вислугу років, яка була йому призначена 07.06.2006 року, а не на повторне її призначення.
Крім того, суд зазначає, що дії Відповідача щодо повторного призначення йому пенсії за вислугу років на підставі заяви від 26.04.2018, згідно якої Позивач просив про поновлення раніше призначеної пенсії за вислугу років, призвели до безпідставного обмеження суми його пенсії максимальним розміром на рівні 70 % від грошового забезпечення, позбавивши його права на розмір пенсії на рівні 90 %, який Позивачу було встановлено при призначенні пенсії 07.06.2006 року.
Також суд звертає увагу на положення пункту 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 27.03.2014 №1166-VII, якими передбачено, що обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.
Таким чином, при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.
Внесені Законом України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні від 227.03.2014 №1166-VII зміни до частини 2 статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення, не стосуються перерахунку вже призначених пенсій і мають застосовуватися виключно при призначенні нових пенсій.
За загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Принцип незворотності дії нормативно-правових актів у часі втілено у змісті частини першої статті 58 Конституції України, відповідно до якої дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
У рішенні від 09.02.1999 № 1-рп (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) Конституційний Суд України виклав правовий висновок, відповідно до якого у частині першій статті 58 Конституції України дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (абзац другий пункту 2 мотивувальної частини цього Рішення).
Таким чином, суд наголошує, що при розрахунку розміру підвищення до пенсії на підставі Постанов Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 максимальний її розмір має обраховуватися із вказаного у довідці про грошове забезпечення, але виходячи із розміру пенсії у процентах, право на які особа набула на момент виходу на пенсію, і розмір яких (процентів) не може бути зменшено наступними змінами в законодавстві.
Підсумовуючи вищенаведене, суд погоджується з доводами Позивача про протиправність дій ГУ ПФ у Львівській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 90 % до 70 % відповідних сум грошового забезпечення.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання ГУ ПФ України у Львівській області здійснити Позивачу поновлення виплати пенсії за вислугу років, яка була призначена позивачу 07.06.2006.
Щодо перерахунку пенсії відповідно до статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, у порядку та розмірах визначених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90 % відповідних сум грошового забезпечення, та здійснити виплату пенсії з урахуванням виплачених сум, суд зазначає таке.
Відповідно до статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, яким присвоєні чергові військові (спеціальні) звання під час перебування їх у запасі або у відставці, раніше призначені їм пенсії з урахуванням нових присвоєних військових (спеціальних) звань не перераховуються.
21.02.2018 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб.
Відповідно до пункту 1 вказаної постанови, постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом №2262-ХІІ до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до Постанови КМУ №704.
Верховний Суд у постанові від 04.02.2019 по зразковій справі №240/5401/18 дійшов висновку, що при перерахунку пенсії з 01.01.2018 року відповідно до статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.
Оскільки призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення, внесені до частини другої статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, зміни щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 90 відсотків, а потім 70 відсотків грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії.
Виходячи з наведеного, при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.
Отже, підсумовуючи наведене, суд наголошує, що станом на дату призначення Позивачу пенсії, а саме 07.06.2006, чинною була редакція статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, згідно якої максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.
Таким чином, при перерахунку пенсії Позивача відповідно до статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, у порядку та розмірах визначених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб, слід виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90 % відповідних сум грошового забезпечення.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість вищевказаних позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову у цій частині.
Щодо вимоги Позивача зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести індексацію несвоєчасно виплачених грошових сум пенсії позивача за вислугу років, відповідно до вимог Закону України Про індексацію грошових доходів населення, та здійснити виплату такої індексації, суд зазначає таке.
Відповідно до статті 64 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей пенсії підвищуються відповідно до Закону України Про індексацію грошових доходів населення.
Згідно статті 2 Закону України Про індексацію грошових доходів населення від 03.07.1991 №1282 ХІІ, індексації підлягають грошові доходи громадян одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.
Водночас, суд зазначає, що перерахунок пенсії Позивача на час розгляду даної справи не здійснено. Таким чином, права Позивача в частині проведення індексації несвоєчасно виплачених грошових сум пенсії Позивача за вислугу років, відповідно до вимог Закону України Про індексацію грошових доходів населення, та здійснення виплату такої індексації станом на дату розгляду вказаної справи не порушені, оскільки перерахунок пенсії не проведено. У зв`язку з цим, суд не може під час прийняття рішення вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце в майбутньому.
Таким чином, позовні вимоги в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести індексацію несвоєчасно виплачених грошових сум пенсії Позивача за вислугу років, відповідно до вимог Закону України Про індексацію грошових доходів населення, та здійснення виплати такої індексації є передчасними, а тому в їх задоволенні суд дійшов висновку відмовити.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.
Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
За результатами розгляду справи, суд дійшов висновку, що Відповідач не довів правомірності своїх дій щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії Позивача з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення.
З огляду на це, суд дійшов висновку визнати протиправними вказані дії Відповідача та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 26.04.2018 поновлення та перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, у порядку та розмірах визначених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90 % відповідних сум грошового забезпечення, та здійснити виплату пенсії з урахуванням виплачених сум.
Водночас, суд дійшов висновку відмовити у задоволенні вимоги Позивача щодо зобов`язання Відповідача провести індексацію несвоєчасно виплачених грошових сум пенсії ОСОБА_1 за вислугу років, відповідно до вимог Закону України Про індексацію грошових доходів населення, та здійснити виплату такої індексації, у зв`язку з її передчасністю.
Враховуючи викладене та зважаючи на встановлені обставини, суд дійшов висновку позовні вимоги задовольнити частково.
Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати стягненню не підлягають оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.
Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
адміністративний позов задовольнити частково.
В решті позовних вимог відмовити.
Судові витрати зі сторін стягненню не підлягають.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 15.10.2019.

Суддя Мричко Н.І.