Справа № 120/405/19-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2019-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/405/19-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Томчук Андрій Валерійович

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

11 вересня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06 травня 2019 року (повний текст рішення складено 06 травня 2019 року у м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області (далі - відповідач, правонаступником якого є Головне управління Державної податкової служби у Вінницькій області) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),

В С Т А Н О В И В :

позивач 04.02.2019 звернувся із позовом до Вінницького окружного адміністративного суду в якому просив визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 06.11.2018 за №Ф-143293-54.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду 06.05.2019 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що позивач не був повідомлений про проведення перевірки, а також вказує на те, що необхідною умовою для сплати особою єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження такою особою, зокрема, підприємницької діяльності та отримання доходу від такої діяльності. При цьому, реєстрація фізичною особою підприємцем лише посвідчує право на здійснення діяльності, однак не є підставою та доказом здійснення такої діяльності.

Правом подати до суду відзив на апеляційну скаргу відповідач не скористався.

11.09.2019 до суду надійшло клопотання про заміну відповідача правонаступником, у якому відповідач просить замінити первинного відповідача Головне управління ДФС у Вінницькій області на його правонаступника Головне управління ДПС у Вінницькій області, як належного відповідача по справі.

Згідно ст. 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Судом встановлено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України постановою від 19.06.2019 № 537 "Про утворення територіальних органів Державної податкової служби" утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 1; реорганізовано деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 2; установлено, що територіальні органи Державної фіскальної служби, які реорганізуються, продовжують здійснювати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної податкової служби. Серед переліку територіальних органів Державної податкової служби, що утворюються (додаток 1), визначено Головне управління ДПС у Вінницькій області. Згідно із додатком 2 Головне управління ДФС у Вінницькій області реорганізовується шляхом приєднання до Головного управління ДПС у Вінницькій області.

Наказом Головного управління ДПС у Вінницькій області від 29.08.2019 № 7 розпочато виконання Головним управлінням ДПС у Вінницькій області повноважень Головного управління ДФС у Вінницькій області, що припиняється.

Таким чином, клопотання Головного управління ДФС у Вінницькій області про заміну відповідача підлягає задоволенню шляхом заміни відповідача по справі № 120/405/19-а - Головне управління ДФС у Вінницькій області на його правонаступника - Головне управління ДПС у Вінницькій області.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлені та неоспорені сторонами такі обставини.

ОСОБА_1 згідно із даними інформаційної системи "Податковий блок", зареєстрований 28.10.2016 Могилів-Подільською районною державною адміністрацією, як фізична-особа підприємець, номер державної реєстрації 2 007298.

06.11.2018 Головним управлінням ДФС у Вінницькій області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-143293-54 про сплату заборгованості з єдиного внеску станом на 31.10.2018 в розмірі 15819,54 грн. у зв`язку з невиконанням суб`єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 вимог статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску за 2017 рік та за І, ІІ, ІІІ, IV квартал 2018 року.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-143293-54 від 06.11.2018 сформована Головним управлінням державної фіскальної служби у Вінницькій області на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

Згідно із матеріалами справи, 19.02.2019 прийнято рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної-особи підприємця ОСОБА_1 Державна реєстрація припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 проведена 19.02.2019, номер запису: 2007298.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки суб`єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1 не виконав обов`язок зі сплати єдиного податку, то Головне управління державної фіскальної служби у Вінницькій області правомірно сформувало на надіслало позивачу вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-143293-54 від 06.11.2018.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" №2464-V1 від 08.07.2010 (далі -Закон №2464-VІ) єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 6 Закону №2464-VІ вказано, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Положенням пункту 2 ч. 1 ст. 7 зазначеного Закону визначено, що єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, такий платник має право самостійно визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4,5 та 5-1частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця (ч. 8 ст. 9 Закону №2464-VI).

Відповідно до абз. 3 ч. 8 ст. 9 Закону №2464-VI, платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Згідно ч. 3 ст. 9 Закону №2464-VI обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Частиною 12 ст. 9 Закону №2464-VI вказано, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Положенням п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону №2464-VI визначено, що недоїмка - це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Частинами 3 та 4 ст. 25 Закону №2464-VІ встановлено, що суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Порядок стягнення заборгованості зі сплати єдиного внеску визначено "Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449 (далі -Інструкція № 449).

Відповідно до пункту 3 розділу VIІ Інструкції № 449, фіскальні органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки) в таких випадках: якщо дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску фіскальними органами; якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; якщо платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи фіскального органу платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Вимога про сплату боргу (недоїмки), окрім загальних реквізитів, повинна містити відомості про розмір боргу, у тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.

Згідно пункту 4 розділу VI Інструкції №449 вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи фіскального органу.

Відповідно до пункту 13 розділу VІІ Інструкції № 449, строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Таким чином, з наведених норм слідує, що реєстрація позивача як фізичної особи підприємця встановлює обов`язок сплачувати податки, пов`язані із здійсненням підприємницької діяльності у строки, встановлені чинним законодавством.

Разом з тим, у випадку несвоєчасного нарахування або сплати платником сум єдиного внеску, податковий орган зобов`язаний обчислити суму єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), формування якої здійснюється на підставі даних інформаційної системи фіскального органу.

У разі наявності у платника на кінець календарного місяця недоїмки зі сплати єдиного внеску фіскальний орган на підставі даних звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи фіскального органу формує та надсилає (вручає) платнику вимогу про сплату боргу (недоїмки) на суму такої недоїмки.

Згідно матеріалів справи, позивач з 28.10.2016 зареєстрований Могилів-Подільською районною державною адміністрацією як фізична-особа підприємець.

Водночас, з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вбачається, що дата та номер запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності позивачем зроблено 19.02.2019 за номером 2007298.

Тобто, фактично позивач був зареєстрований та здійснював підприємницьку діяльність в період із 28.10.2016 по 19.02.2019. Доказів іншого позивачем до суду не надано.

При цьому, згідно даних інформаційної системи органу доходів і зборів, загальна заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску станом на 31.10.2018 становить 15 819,54 грн. Вказана заборгованість виникла за період, коли позивач був зареєстрований та здійснював підприємницьку діяльність.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що дії та рішення контролюючого органу щодо оспорюваної вимоги відповідають нормам законодавства.

При цьому, відносно доводів позивача, щодо неповідомлення його про проведення документальної перевірки, за результатами якої сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки), слід вказати, що вказана вимога сформована на підставі даних інформаційної системи органів доходів і зборів відповідно до вимог ст. 25 Закону №2464-VI, а тому посилання позивача на те, що вимогу про сплату боргу було сформовано за результатами проведеної перевірки, про яку його не було повідомлено є необґрунтованими.

Щодо посилання позивача на те, що ним не здійснювалася підприємницька діяльність суд зазначає, що рішення про припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем прийнято лише 19.02.2019, а тому позивач у розумінні чинного законодавства до 19.02.2019 був платником податків і зборів та інших загальнообов`язкових платежів, у тому числі єдиного внеску.

Водночас, та обставина, що позивач не отримував прибуток не може бути підставою для звільнення від сплати єдиного внеску, оскільки частиною 12 статті 9 Закону №2464-VI вказано, що єдиний соціальний внесок підлягає сплаті незалежно від здійснення підприємницької діяльності та фінансового стану платника.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач не виконав обов`язок зі слати єдиного податку, відтак, Головне управління державної фіскальної служби у Вінницькій області правомірно сформувало на надіслало позивачу вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-143293-54 від 06.11.2018.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06 травня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.