Справа № 620/1767/19
Суддя: Лобан Д.В.
Дата ухвалення: 2019-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2019 року Чернігів Справа № 620/1767/19

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Лобана Д.В.,

за участю секретаря - Вершняк Л.Л.,

представників позивача - Пахомова Ю.О., Чернікової О.С.,

представників відповідача - Паншиної І.В., Голоти Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства ''Галс-К'' до Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство ''Галс-К'' (далі ПрАТ ''Галс-К'', позивач) звернулось до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної у Чернігівській області (далі ГУ ДФС у Чернігівській області, відповідач) від 19.03.2019 № 0, № 0 та № 0.

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що відповідачем протиправно винесено оскаржувані рішення за відсутності порушення позивачем вимог валютного законодавства України, оскільки ґрунтуються на неповному з`ясуванні обставин справи.

Ухвалою суду від 21.06.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження під головуванням судді Лобана Д.В. у відкритому підготовчому засіданні на 18 липня 2019 року об 13:30 год.

Ухвалою суду від 18.07.2019 позовну заяву приватного акціонерного товариства ''Галс-К'' до Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень залишено без руху, встановлено позивачу строк, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали суду, для усунення недоліку позовної заяви.

Відповідачем подано відзив на заяву про збільшення позовних вимог, у яких заперечно проти доводів, викладених у заяві про збільшення позовних вимог, відповідач наполягає на відмові у задоволенні збільшених позовних вимог, оскільки у оскаржуваних правовідносинах діяли в межах повноважень та згідно норм чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини (т. 1 а.с. 243-251).

Ухвалою суду від 31.07.2019 продовжено розгляд справи, призначено її розгляд у підготовчому засіданні об 15:00 год. 21 серпня 2019 року.

Ухвалою суду від 21.08.2019 продовжено на тридцять днів підготовче провадження в адміністративній справі та відкладено підготовче судове засідання на 14:00 год. 25 вересня 2019 року.

Ухвалою суду від 25.09.2019, занесеною секретарем судового засідання до журналу судового засідання закінчено підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті на 01.10.2019 на 15-00 год.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити з підстав, викладених у позові та відповіді на відзив.

Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити в задоволенні позову, посилаючись на заперечення, які викладені у відзиві, що приєднаний до матеріалів справи.

Вислухавши пояснення учасників справи, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, заява про збільшення позовних вимог, відзив на позов та відповідь на відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

В результаті перевірки договору про спільну діяльність від 19.01.1999 № 35/4 - уповноважена особа ПрАТ «Галс-К» 31566427 (податковий номер 534663345) з питань повноти нарахування і сплати податків під час здійснення контрольованих операцій за період з 01.09.2013 по 31.12.2013 та з 01.01.2014 по 31.12.2014 з ПАТ «Укрнафта» (код ЄДРПОУ 135390), ТОВ «Галс-К ЛТД» () та АО GFF AG (Швейцарська Конфедерація) Головним управлінням ДФС у Чернігівській області було складено акт перевірки № 922/14/531633345 від 29.12.2018, в якому встановлено наступні порушення:

- порушення вимог п. 135.1-135.2 та п.п. 135.5.11 ст. 135, п. 153.22 ст. 153, п.п. 39.3.1 та п.п. 39.3.3.8 п. 39.3 ст. 39 Податкового кодексу України, абз. 2 ч. 1 п.3 п. 21 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України (в редакції, що діяла під час здійснення контрольованих операцій) щодо відхилення ціни застосованої в контрольованих операціях за 2014 рік від рівня звичайної ціни визначеної відповідно вимог ст. 39 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податок на прибуток підприємств у періоді, що перевірявся, на загальну суму 5 684 002 грн, у т.ч.: за 2013 рік 26927 грн, за 2014 рік 5 657 075 грн.

- порушення п.п. 188.1 ст. 188, п.п. 198.3 ст. 193, п.п. 39.1.1 пункту 39.1 та п.п. 39.3.3.7, п.п. 39.3.3.8 п.п. 39.3.5.4 та п.п. 39.3.5.5. п. 39.3 ст. 39 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено ПДВ, що підлягає сплаті в бюджет на загальну суму 2 074 122 грн, в т.ч. за вересень 2013 року 2 224, грн, за січень 2014 року 194 892 грн, за лютий 2014 року 153 697 грн, за липень 2014 1 037 507 грн, за серпень 2014 року - 193 293 грн, за вересень 2019 року 179 103 грн, за жовтень 2014 року 159 854 грн, за листопад 2019 року 153 552 грн.

Завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного податкового періоду (рядок 24 декларації) за грудень 2014 року на суму 192 026 грн.

На підставі висновку акту перевірки відповідачем було прийнято наступні податкові повідомлення-рішення від 19.03.2019:

- № 0 (форма «Р»), яким за порушення вимог п. 135.1-135.2 та п.п. 135.5.11 ст. 135, п. 153.22 ст. 153, п.п. 39.3.1 та п.п. 39.3.3.8 п. 39.3 ст. 39 Податкового кодексу України, абз. 2 ч. 1 п. 3 п. 21 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України в редакції, що діяла під час здійснення контрольованих операцій, збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств 11021000 5 684 002 грн, за штрафними (фінансовими санкціями) 1 грн;

- № 0 (форма «Р»), яким за порушення п.п. 188.1 ст. 188, п.п. 198.3 ст. 193, п.п. 39.1.1 пункту 39.1 та п.п. 39.3.3.7, п.п. 39.3.3.8 п.п. 39.3.5.4 та п.п. 39.3.5.5. п. 39.3 ст. 39 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) 14010100 на суму 2 074 122 грн, за штрафними (фінансовими санкціями) 1 грн;

- № 0 (форма «B4»), яким за порушення п.п. 188.1 ст. 188, п.п. 198.3 ст. 193, п.п. 39.1.1 пункту 39.1 та п.п. 39.3.3.7, п.п. 39.3.3.8 п.п. 39.3.5.4 та п.п. 39.3.5.5. п. 39.3 ст. 39 Податкового кодексу України застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) (податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) 14010100) на суму 192 026 грн.

29.01.2019 позивач, не погодившись з висновками акту перевірки подав до відповідача заперечення на акт перевірки за вих. № 17-К від 29.01.2019.

14.03.2019 відповідачем у відповідь на заперечення позивача було надіслано відповідь на заперечення № 4021/10/25-01-14-03-06, згідно якої заперечення позивача було залишено без задоволення, а акт перевірки - без змін.

29.03.2019 позивачем до Державної фіскальної служби України було подано скаргу № 33-К на податкові повідомлення-рішення № 0, № 0, 0 від 19.03.2019.

27.05.2019 Державною фіскальною службою України за результатом розгляду скарги № 33-К від 29.03.2019 було винесено рішення № 24179/6/99-99-11-24-02-25 від 27.05.2019, згідно якого скарга позивача була залишена без задоволення, а податкові повідомлення-рішення від 19.03.2019 № 0, № 0, 0 - без змін.

Не погоджуючись з висновками акту перевірки та з податковими повідомленнями-рішенням від 19.03.2019 № 0, № 0, 0 позивач звернувся до суду з даним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Відповідно до пп. 39.1.1 Податкового кодексу України, податковий контроль за трансфертним ціноутворенням передбачає коригування податкових зобовязань платника податків до рівня податкових зобов`язань, розрахованих за умови відповідності комерційних та/або фінансових умов контрольованої операції комерційним та/або фінансовим умовам, які мали місце під час здійснення зіставних операцій, передбачених цією статтею, сторони яких не є пов`язаними особами.

Підпунктом 39.2.2.1 ст. 39 Податкового кодексу України визначено, що для визначення обсягу отриманих доходів та/або понесених витрат під час здійснення контрольованої операції платники податків і центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, проводять зіставлення такої контрольованої операції з іншими операціями, сторони яких не є повязаними особами.

Методи визначення ціни у контрольованих операціях визначаються положеннями п. 39.3 ст. 39 ПК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 39.3.1 зазначеної норми встановлено, що визначення ціни з метою оподаткування доходів (прибутку, виручки) платників податків, що є сторонами контрольованої операції, здійснюється за одним із зазначених методів: 39.3.1.1. порівняльної неконтрольованої ціни (аналогів продажу); 39.3.1.2. ціни перепродажу; 39.3.1.3. "витрати плюс"; 39.3.1.4. чистого прибутку; 39.3.1.5. розподілення прибутку.

Під час вибору методу, що використовується для визначення ціни в контрольованій операції, повинні враховуватися повнота і достовірність вихідних даних, а також обґрунтованість коригування, що здійснюється з метою забезпечення зіставності умов проведення контрольованої та зіставних операцій.

Допускається використання комбінації двох і більше методів, передбачених цим підпунктом.

Платник податку використовує будь-який метод, який він обґрунтовано вважає найбільш прийнятним, однак у разі, коли існує можливість застосування і методу порівняльної неконтрольованої ціни (аналогів продажу), і будь-якого іншого методу, застосовується метод порівняльної неконтрольованої ціни (аналогів продажу).

Як встановлено судом, станом на 01.01.2014 на зберіганні позивача знаходилося 26 429 т (видобуток за 5 місяців) нафти, що було наслідком проблем функціонування внутрішнього ринку, зокрема, зривами проведення аукціонів з продажу нафти та конденсату.

Аукціони з продажу нафти власного видобутку не проводились протягом 6 місяців, що підтверджується: договором купівлі-продажу нафти № А187/39-Н від 13.02.2014, сторонами якого є Нафтогазовидобувне управління «Чернігівнафтогаз» спільна діяльність за договором № 35/4 (Продавець в Договорі продажу нафти), Споживче товариство «Полігональ» (Покупець в Договорі продажу нафти) та Товарна біржа «Перша незалежна біржа» (Біржа в Договорі продажу нафти); листом від 03.03.2014 СТ «Полігональ» до директора ТБ «Перша незалежна біржа» з вимогою перерахувати НГВУ «Чернігівнафтогаз» спільна діяльність за договором № 35/4 попередній внесок згідно з договором продажу нафти у сумі 3 047 250,00 грн, позовною заявою НГВУ «Чернігівнафтогаз» як уповноваженій особі НГВУ «Чернігівнафтогаз» спільна діяльність за договором № 35/4 до ТБ «Перша незалежна біржа» про стягнення попереднього внеску у сумі 3 047 250,00 грн, рішенням Господарського суду м. Києва по справі № 910/10129/14 від 01.08.2014, яким позов задоволено повністю, стягнуто з товарної біржі "Перша незалежна біржа" з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь комунального публічного акціонерного товариства "Укрнафта" НГВУ "Чернігівнафтогаз" 2547250 (два мільйони п`ятсот сорок сім тисяч двісті п`ятдесят) грн 00 коп. основного боргу, 141948 (сто сорок одну тисячу дев`ятсот сорок вісім) грн 05 коп. інфляційних втрат, 19705 (дев`ятнадцять тисяч сімсот п`ять) грн 69 коп. 3 % річних, 71 532 (сімдесят одну тисячу п`ятсот тридцять дві) грн 36 коп. пені та 55 608 (п`ятдесят п`ять тисяч шістсот вісім) грн 72 коп. судового збору.

Як вбачається яз матеріалів справи, товарна біржа «Перша незалежна біржа» не функціонувала з 14 лютого 2014 року.

Тільки в червні 2014 року Міністерством енергетики та вугільної промисловості від 20.06.2014 № 463 було визнано переможцем конкурсу з визначення бірж, які мають право на організацію та проведення аукціонів з продажу нафти Українську універсальну біржу.

Крім того, 14.11.2014 постановою Окружного адміністративного суду м. Києва по справі № 826/10456/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.01.2015 по справі № 826/10456/14, було визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 20.06.2014 № 463.

Виходячи з вищенаведеного, продаж нафти було неможливо здійснити на території України більше ніж півроку.

Як вбачається з листа від 21.03.2017 № 27-К, позивачем було зазначено про те, що в умовах, коли аукціони з продажу нафти проводилися нерегулярно (не проводилися зовсім), позивач змушений був з метою уникнення затоварювання резервуарного парку, яке загрожувало не тільки зростанням витрат (витрати на зберігання, розвантаження, завантаження в товарний парк), а необхідністю зупинки виробництва (припинення або зменшення видобутку нафти) вийти на міжнародні ринки за посередництва комісіонера, яким виступило ТОВ «Прилуцький нафтоналив», що підтверджується договором комісії на реалізацію нафти № К-49/14 від 21.03.2014.

В свою чергу ТОВ «Прилуцький нафтоналив» уклав договір контракт № Н-50/14 від 21.03.2014 з АО GFF AG (Швейцарська Конфедерація), директор ОСОБА_1 . Пунктом 5.1. договору визначена мінімальна комісійна ціна нафти, за якою Комісіонер має право продавати нафту покупцям і яка встановлюються на умовах поставки франко-перевізник і складала: 07.04.2014 - 5975,00 грн/т без ПДВ; 17.04.2014 - 6075,00 грн/т без ПДВ; 14.05.2014 - 6100,00 грн/т без ПДВ; 07.11.2014 - 7041,67 грн/т без ПДВ.

Виходячи з вищенаведеного вбачається, що ціна продажу за цим договором комісії нафти поступово збільшувалась, і твердження відповідача, що нафта реалізовувалась за заниженими цінами є безпідставними.

Мінімальна ціна нафти, за якою згідно договіру комісії на реалізацію нафти № К49/14 від 21.03.2014 доручалося продати нафту, визначалась на базі біржових цін, що відповідає принципу «витягнутої руки».

Рівень стартової ціни (без урахування податку на додану вартість та витрат на транспортування, постачання і зберігання) на аукціонах для нафти сирої визначається призначеним Кабінетом Міністрів України Аукціонним комітетом на підставі митної вартості нафти сорту Юралс за даними ДФС за 15 днів, що передують даті реєстрації заявок на проведення аукціону. Для розрахунку стартової ціни на аукціонах для нафти сирої і газового конденсату враховуються обсяги нафти, що надійшли на митну територію України у кількості не менш як 5000 тонн.

У разі ненадходження у зазначений період на митну територію України нафти сорту Юралс трубопровідним транспортом та надходження нафти сорту Айзері або інших сортів легких нафт Каспійського регіону стартова ціна на аукціонах для нафти сирої визначається на підставі даних ДФС із застосуванням перевідного коефіцієнта 0,85.

У разі ненадходження у зазначений період на митну територію України нафти сортів Юралс, Айзері або інших сортів легких нафт Каспійського регіону стартова ціна на аукціонах для нафти сирої визначається за даними видання Crude Oil Marketwire агентства Platts за 15 днів, що передують даті реєстрації заявок на проведення аукціону, шляхом множення середнього значення ціни фактичних угод з продажу нафти сорту Brent на коефіцієнт 0,85.

Висновок щодо середнього значення ціни фактичних угод з продажу нафти сорту Brent Міненерговугілля подає аукціонному комітетові згідно з даними видання Crude Oil Marketwire агентства Platts.

Продаж нафти сирої та газового конденсату на аукціонах за ціною, нижчою стартової ціни, не допускається.

Аукціонний комітет затверджує стартову ціну на аукціонах з продажу нафти сирої та газового конденсату на основі розрахунку вищевикладених даних, та додає податок на додану вартість.

Рівень стартової ціни (без урахування податку на додану вартість, транспортних витрат, діючих ставок акцизного та екологічного податків, установлених Податковим кодексом України, інших обов`язкових платежів) на аукціонах з продажу скрапленого газу, крім ціни на скраплений газ, що реалізується на спеціалізованих аукціонах, визначається на підставі митної вартості імпортованого скрапленого газу за даними ДФС за 15 днів, що передують даті реєстрації заявок на проведення аукціону.

З матеріалів справи вбачається, що 13.02.2014 між Нафтогазовидобувним управлінням «Чернігівнафтогаз» спільна діяльність за договором № 35/4, Споживчим товариством «Полігональ» (надалі «Третя особа», «Покупець») та Товарною біржою «Перша незалежна біржа» (надалі «Відповідач», «Біржа») було укладено договір купівлі-продажу нафти № А187/39-Н від 13.02.2014.

Згідно п. 1.1. Договору на аукціоні № 187 з продажу нафти, що відбувся 13.02.2013 за результатами проведення торгів СТ «Полігональ» купує у позивача нафту власного видобутку.

У відповідності до п. 1.2. Договору СТ «Полігональ» зобов`язаний оплатити та прийняти нафту на умовах договору, а позивач зобов`язується передати СТ «Полігональ» нафту загальною кількістю 8500 т.

Згідно п. 2.1. договору вартість нафти по договору становить 50787500,00 грн, крім того ПДВ 10157500,00 грн. Загальна сума договору з урахуванням ПДВ становить 60945000,00 грн.

Відповідно до п. 2.2. Договору ціна нафти, що поставляється по Договору, визначається за результатами аукціону відповідно до Протоколу аукціонних торгів, та становить 5975,00 грн, крім того ПДВ 1195,00 грн, загальна сума за одну тону нафти з урахуванням ПДВ становить 7170,00 грн.

Згідно п. 3.1. Договору встановлено, що позивач передає нафту по кількості та якості на умовах EXW НГВУ «Чернігівнафтогаз» (Інкотермс 2000) в пунктах передачі та в терміни, зазначені в Додатку 1 до цього Договору. Умови транспортування нафти з пункту відвантаження по трубопроводу: ПАТ «Укрнафта» (ПАТ «УН») до пункту наливу з подальшим відвантаженням по залізниці до ст. Прилуки (здійснюється за рахунок СТ «Полігональ»).

Так, з урахуванням встановлених договором комісії цінових обмежень продаж нафти АО GFF AG (Швейцарська Конфедерація) здійснювало ТОВ «Прилуцький нафтоналив».

Крім того, згідно постанови Чернігівського окружного адміністративного суду по справі № 825/3385/15а від 05.11.2015, яка залишена в силі ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду 13.01.2016, операції між ТОВ «Прилуцький нафтоналив» і АО GFF AG (Швейцарська Конфедерація) за 2014 рік не відносяться до контрольованих операцій, що свідчить про переривання «ланцюгу» контрольованих операцій через пов`язаних осіб.

Суд, також звертає увагу на те, що умовами Договору про спільну діяльність не може здійснюватись зовнішньоекономічна діяльність і тому навіть валютні рахунки, що підтверджується довідкою банку про відсутність валютних рахунків.

Як вбачається з доводів сторін, при проведенні контролю операцій з реалізації ТМЦ до ПАТ «Укрнафта» відповідач провів визначення зіставності операцій без врахування положень пункту 39.2.2.4. Податкового кодексу України і не проаналізувавши ряд важливих елементів контрольованої операції, якими є функції, які виконуються сторонами операції, стала практика відносин та умови договорів, укладених між сторонами операції.

Як вбачається з протоколу № 75 від 07.03.2014 (т. 2 а.с. 21-26), умови передачі ТМЦ від спільної діяльності до ПАТ «Укрнафта» визначені засіданням Комітету з управління спільною діяльністю, який вирішив: затвердити Програму спільної діяльності за Договором №35/4 від 19.01.1999 на 2014 рік, виконання затвердженої Програми спільної діяльності забезпечують Виконавча дирекція спільної діяльності разом з НГВУ «Чернігівнафтогаз».

Запропоновано НГВУ «Чернігівнафтогаз» разом з департаментами ПАТ «Укрнафта» забезпечити за власні кошти ПАТ «Укрнафта» або за кошти спільної діяльності придбання труб, фонтанних арматур, глибинних насосів та інших МТР, необхідних для експлуатації свердловин, які є об`єктами спільної діяльності, і здійснити облаштування нових свердловин, будівництво робочих трубопроводів та об`єктів енергозабезпечення. При придбанні вказаних МТР за кошти з рахунку спільної діяльності їх передачу з балансу спільної діяльності на баланси структурних підрозділів ПАТ «Укрнафта» здійснити за ціною придбання.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач не врахував рішення, що є елементом бізнес-стратегії учасників спільної діяльності і наполягає на тому, що операції з реалізації ТМЦ до ПАТ «Укрнафта» є контрольованими та зіставними з оптовою торгівлею, що здійснюються рядом українських компаній, інформація стосовно яких наводиться з бази даних «RUSLANA». На базі цих даних органом ДФС з використанням методу «ціни перепродажу» виконані розрахунки показників валової рентабельності 10-и порівнюваних компаній та здійснено розрахунок діапазону цін. Ця позиція підтримана Державною фіскальною службою України, не дивлячись неправомірність прирівнювання операцій, що пов`язані з забезпеченням виконання договору про спільну діяльність, до оптової торгівлі.

Отже, при проведенні контролю операцій з продажу нафти від Спільної діяльності до АО GFF AG (Швейцарська Конфедерація), всупереч положенням п.п. 39.2.2.5, п.п. 39.2.2.7 відповідачем не враховані ризики коливання рівня споживчого попиту на нафту та цін на неї, виробничі та фінансові ризики.

Суд звертає увагу на те, що матеріально-технічні ресурси, які передавалися виконавчою дирекцією спільної діяльності від імені всіх учасників договору №35/4 одному із учасників (ПАТ «Укрнафта») в особі його структурної одиниці (НГВУ «Чернігівнафтогаз») призначені для використання на свердловинах, що є спільною власністю учасників договору про спільну діяльність.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач неправомірно застосував «Метод ціни перепродажу», хоча не може перепродаж відбувався всередині юридичної особи ПАТ «Укрнафта».

Отже, суд дійшов висновку, що проведене відповідачем зіставлення операції з передачі від ТМЦ до ПАТ «Укрнафта» не враховує функції, які виконуються сторонами операції, активи, що ними використовуються, умови розподілу між сторонами операції ризиків та вигод, розподіл відповідальності між сторонами операції та інші умови операції (далі - функціональний аналіз), а також практику відносин та умови договорів, укладених між сторонами операції.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до умов додатку № 2 до договору № 35/4 від 19.01.1999 про спільну діяльність в Прилуцькому нафтогазопромисловому районі» спільної діяльності підрозділ ПАТ «Укрнафта» «НГВУ «Чернігівнафтогаз» використовує свої виробничі можливості, трудові ресурси і матеріально-технічні засоби, наявні, придбані чи побудовані ним споруди і обладнання, надаватиме операційні послуги, пов`язані з експлуатацією свердловин, що є об`єктами робіт за цим договором.

Витрати, які нестиме НГВУ «Чернігівнафтогаз» при використанні зазначених операційних послуг з видобування, збору, підготовки, транспортування додатково видобутої продукції із свердловин, які побудовані, або відремонтовані за кошти Учасників договору сплачуватимуться йому з балансу Спільної діяльності, в обсягах визначених згідно зі статтями 4 і 5 цієї Угоди.»

Як встановлено судом, при проведенні контролю операцій отримання комплексних технологічних послуг від ТОВ «Галс-К Лтд» з реалізації ТМЦ до ПАТ «Укрнафта» відповідач не погодився з тим, що вартість цих операцій, що визначається згідно умовами договору № СД-1 від 10.06.1999 «Про надання комплексних послуг з обмеження притоку пластових вод, інтенсифікації притоку вуглеводнів в експлуатаційних свердловинах на родовищах Прилуцького нафтопромислового району» відповідає рівню звичайних цін.

Фактично заперечуючи правомірність оплати послуг в залежності від фактичного результату, що передбачається договором № СД-1 від 10.06.1999, а відповідно звітності про контрольовані операції концептуально відповідає методу «розподілення прибутку», відповідач неправомірно нарахував додаткові податкові зобов`язання використавши метод «витрати плюс».

Для застосування цього методу згідно п. 39.3.2.2 Податкового кодексу України розраховується ринковий діапазон рентабельності.

Згідно п. 39.3.2.6 ПК України показники рентабельності для цілей цієї статті визначаються на підставі даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності, відображених за національними положеннями(стандартами) бухгалтерського обліку або міжнародними стандартами відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.

Як визначено в акті (стор. 25) Контролюючим органом для розрахунку ринкового діапазону рентабельності використано показники валової рентабельності 8 зіставних операцій (сукупності таких операцій), здійснених підприємствами основним видом діяльності яких за КВЕД 09.10 - «надання допоміжних послуг у сфері добування нафти та природного газу» відібраних з бази даних RUSLANA (додаток до акту № 7).

Як вбачається із додатку 7 до акту перевірки використані дані сукупної вибірки, до якої увійшло 138 російських компаній та лише 1 українська. Будь-яких доказів щодо зіставності комерційних та/або фінансових умов операцій проведених цими компаніями з умовами контрольованої операції, як того потребує п. 39.2.2 ПК України, окрім КВЕД, контролюючим органом суду не надано.

В свою чергу, в листі від 22.12.2015 №11982/Х/99-95-42-03-14 Державна фіскальна служба України сама зазначає, що «КВЕД це статистичний інструмент для впорядкування економічної інформації. Водночас Класифікація є механізмом спільної мови, що має використання в багатьох інших, нестатистичних сферах (соціальному та податковому регулюванні, ліцензуванні, системі тарифів тощо), проте, не завжди адаптована до цього повною мірою. Отже, Класифікація не завжди відповідає всім потребам користувачів за межами статистичної системи, у зв`язку з чим можуть виникнути суперечності стосовно юридичного використання коду КВЕД. Слід мати на увазі, що код виду діяльності не створює прав чи обов`язків для підприємств і організацій, не спричинює жодних правових наслідків. Код виду діяльності не обов`язково достатній критерій для виконання умов, передбачених нормативними актами. У застосуванні нормативних актів чи контрактів код виду діяльності це припущення, а не доказ (абзац 8 п. 1 КВЕД ДК 009:2010)» (копія наявна в матеріалах справи).

Тобто обраний підприємством КВЕД 9.10 ще не характеризує виконуваних технологічних операцій та не гарантує, що підприємство займалось тільки цим видом діяльності.

Як визначено в акті (стор. 25) розрахунок показників рентабельності собівартості для зіставних компаній проводився контролюючим органом на підставі даних фінансової звітності з бази даних RUSLANA.

Згідно з п. 3.1. «Методичних рекомендацій щодо заповнення форм фінансової звітності», затверджених наказом Міністерства фінансів України від 28.03.2013 № 433 «Метою складання звіту про фінансові результати є надання користувачам повної, правдивої і неупередженої інформації про доходи, витрати, прибутки і збитки та сукупний дохід підприємства за звітний період, тобто фінансова звітність не відокремлюється за окремими КВЕД, а показує доходи та витрати підприємства взагалі.

Розділ I Фінансові результати складається виходячи з даних за рахунками класу 7 та 9 Плану рахунків, взаємозв`язок між статтями цих розділів Звіту про фінансові результати та рахунками Плану рахунків наведено у таблиці 14.4 Додаток В.

Згідно п. 3.7. вищезазначених Методичних рекомендацій валовий прибуток (збиток) розраховується як різниця між чистим доходом від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) і собівартістю реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) з урахуванням сум, які наведені у додаткових статтях.

Тобто, при здійсненні розрахунку показників рентабельності собівартості контролюючий орган дійсно розрахував валову рентабельність собівартості наданих ТОВ «Галс-К ЛТД» технологічних послуг використавши матеріали акту позапланової перевірки ТОВ «Галс-К ЛТД», довідку від 30.03.2018 №90/2-26-15-14-03-05/16470972 надана ГУ ДФС у м.Києві, що дозволило їм виділити із статті «Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт послуг) (код рядка 2000) Звіту про фінансові результати за 2014 рік ТОВ «Галс-К ЛТД» доходи пов`язані саме із здійсненням технологічних послуг, та із статті «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт послуг) (код рядка 2050) вибрати витрати, пов`язані саме із здійсненням цих технологічних послуг. Однак, у нібито зіставних компаній такого глибокого аналізу аналогічних показників не здійснювалось, їх валова рентабельність собівартості базується на даних фінансової звітності, яка як було з`ясовано у судовому засіданні містить у собі дані про всю діяльність компанії взагалі, а не за окремим видом діяльності.

Як щоб валова рентабельність ТОВ «Галс-К ЛТД» розраховувалась лише на підставі фінансової звітності то показник валової рентабельності собівартості склав би (рядок 2290 звіту / на рядок 2050 *100%) 15,51%, що підтверджується звітом про фінансові результати за 2014 рік ТОВ «Галс-К ЛТД».

З викладеного вбачається, що відповідачем неправомірно порівнювалась валова рентабельність на підставі фінансової звітності, а не ціна на послуги.

На підставі чого, відповідач й провів донарахування податкових зобов`язань у зв`язку з операціями з надання комплексних технологічних послуг ТОВ «Галс-К Лтд», порушивши вимоги 39.2.2.4. Податкового кодексу України щодо зіставності контрольованих операцій та зіставних операцій в частині переліку (номенклатури) товарів (робіт, послуг).

Крім того, відповідачем для розрахунку ринкового діапазону рентабельності використано показники валової рентабельності 8 зіставних підприємств, основним видом діяльності яких за КВЕД є 09.10 - «надання допоміжних послуг у сфері добування нафти та природного газу» відібраних із бази RUSLANA (сторінка 25 акту перевірки).

У наказі Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики № 530 визначено, що основний вид економічної діяльності - це вид діяльності суб`єкта, на який припадає найбільший внесок у валову додану вартість або інший визначений критерій.

Тобто протягом звітного періоду підприємство має право займатися любим видом діяльності, що визначений його Статутом, та отримувати від нього прибуток, але в реєстраційних документах підприємства в той час може зазначатися КВЕД, за яким підприємство працювало в попередньому періоді, тому що зміна КВЕД відбувається шляхом внесення змін до реєстраційних документів підприємства в наступному звітному періоді після визначення виду діяльності, що мав найбільший внесок у валову додану вартість (або інший визначений критерій) за попередній рік.

Крім того, як визначено в акті перевірки (сторінка 26 акту): «Для розрахунку показників рентабельності собівартості для зіставних компаній проводився контролюючим органом на підставі даних фінансової звітності наведених бази даних RUSLANA».

Згідно методичних рекомендацій щодо заповнення форм фінансової звітності, затверджених наказом № 433 від 28.03.2013 Міністерством фінансів, метою складання звіту про фінансові результати є надання користувачам повної, правдивої і неупередженої інформації про доходи, витрати, прибутки і збитки та сукупний дохід підприємства за звітний період.

З порядком заповнення Звіту про фінансові результати (Звіту про сукупний дохід) і відповідністю регістрів бухгалтерського обліку рядкам форми № 2, що міститься в таблиці № 1.

Як вбачається з цього порядку до рядка 2000 «Звіту про фінансові результати» відносяться доходи від усіх видів діяльності, які проводило підприємство в звітному періоді, а не тільки від основної діяльності за КВЕД, тому порівняння рентабельності окремої операції, яка була розрахована в акті перевірки саме для робіт з інтенсифікації припливу нафти по ТОВ «Галс-К ЛТД»), з рентабельністю розрахованою на підставі даних фінансової звітності наведених бази даних RUSLANA для групи підприємств, які об`єднані лише однаковим КВЕД не може бути вірним.

Таким чином, розрахунки ринкового діапазону валової рентабельності наведені в акті перевірки базуються на неспівставних показниках, тому проведений контролюючим органом розрахунок відхилення цін контрольованої операції від звичайних цін є не правомірними.

В порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України відповідач не виконав свого обов`язку щодо доказування правомірності своїх дій.

Позивач на виконання вимог ч. 1 ст. 77 КАС України належними доказами підтвердив правомірність своїх вимог.

Отже, враховуючи все вищезазначене у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 19.03.2019 № 0, № 0 та № 0 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області від 19.03.2019 № 0, № 0 та № 0.

Стягнути на користь приватного акціонерного товариства ''Галс-К'' за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Чернігівській області сплачений судовий збір у сумі 19210 (дев`ятнадцять тисяч двісті десять) грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач: приватне акціонерне товариство ''Галс-К'' (вул. Вокзальна, 3, кв. 3, м. Прилуки, 17500, ).

Відповідач: Головне управління ДФС у Чернігівській області (вул. Реміснича, буд. 11, м. Чернігів, 14000, код ЄДРПОУ - 9392183).

Суддя Д.В. Лобан