Справа № 320/1482/19
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2019-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/1482/19 Суддя (судді) першої інстанції: Лисенко В.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В., Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 червня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Сквирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (далі - відповідач) про зобов`язання відповідача поновити виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ВАТ "Сквира-Авто" №24 від 16.01.2003 року, починаючи з 01.01.2012 року, з урахуванням вже виплачених сум.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 03 червня 2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення повно, всебічно та об`єктивно з`ясував обставини справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому рішення є законним та обґрунтованим.

Протокольною ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 року було замінено Сквирське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області на його правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області.

Від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що позивач перебуває на щорічному стаціонарному огляді у медичному закладі, а його представник задіяний в іншому судовому засіданні.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а також те, що участь у судовому засіданні учасників справи не визнано обов`язковою, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно скасувати, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, позивач перебуває на обліку в Сквирському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області та отримує пенсію по інвалідності 2 групи внаслідок захворювання, пов`язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відповідно до Закону України від 28.02.1991 №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Так, позивач перебував у трудових відносинах зі Сквирським автотранспортним підприємством № 11033, правонаступником якого стало відкрите акціонерне товариство «Сквира-Авто» на посаді водія.

У 2002 році позивач, для підтвердження факту свого перебування та кількості відпрацьованого часу в зоні відчуження, звернувся до Сквирського районного суду Київської області з відповідною позовною заявою.

Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 18.11.2002 року у справі №2-1004/2002 за заявою позивача встановлено факт, що ОСОБА_1 перебував у відрядженні з 09.06.1986 року по 18.06.1986 року в м. Прип`яті та м. Чорнобиль Київської області і тривалість його робочого часу за час цього відрядження щоденно становила 16 години в зоні відчуження.

На підставі вищевказаного рішення суду ВАТ "Сквира-Авто" видано позивачу довідку про заробітну плату від 16.01.2003 року №24. Відповідно до змісту даної довідки, за період з 09.06.1986 року по 18.06.1986 року позивачу за роботу в зоні відчуження ЧАЕС було нараховано загалом 791 руб. 85 коп.

У 2018 році позивач звернувся до Сквирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області із заявою про перерахунок його пенсії з урахуванням довідки ВАТ "Сквира-Авто" від 16.01.2003 року №24, на підставі якої він отримував пенсію з 01.02.2003 року.

Однак, відповідач листом від 31.01.2019 року №5/С-01 повідомив позивача про те, що на виконання пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.01.2012 року позивачу здійснено перерахунок пенсії за матеріалами пенсійної справи. Також зазначено, що довідка була видана на підставі рішення суду та не містить зобов`язань до Пенсійного фонду України у Сквирському районі щодо перерахунку пенсії, підстав для обчислення пенсії за довідкою про заробітну плату, видану на підставі рішення Сквирського районного суду, з 01.01.2012 року немає.

Не погоджуючись з даною відмовою, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Статтею 49 Закону України від 28.02.1991 № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 796-XII) передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Після 1 січня 2015 року додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, особам, віднесеним до категорії 4, не встановлюється.

Відповідно до частини 1 статті 54 Закону № 796-XII пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців. Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Пунктом 1 Порядку № 1210 встановлено, що вказаний порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку із втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст.ст. 54, 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пенсії за бажанням осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної цією особою за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках.

У разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати (п.п.4 п. 3 Порядку № 1210).

Частиною 4 ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Отже, розмір пенсії по інвалідності ставиться у залежність від заробітку, фактично отриманого особою у період її роботи в зоні відчуження.

Основною підставою для здійснення перерахунку пенсії особам, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, є довідка про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, яка видається підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-ІУ врегульовано Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1). За змістом пп. З п. 2.1 Порядку № 22-1 за бажанням пенсіонера у період до 01 січня 2016 року ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01 липня 2000 року (Додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Пунктом 2.10 Порядку № 22-1 передбачено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією.

З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну платну підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Тобто, роботодавець мав право видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у розрахунковому листі позивача за відповідний період.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного суду України у від 17 березня 2015 року у справі № 21-11а5, від 15 грудня 2015 року у справі № 2-а/576/29/14, у постановах Верховного Суду від 13 лютого 2018 року у справі № 358/1179/17, від 18.10.2018 року у справі № 376/3114/17.

В даному випадку довідку від 16.01.2003 року №24 про заробітну плату в зоні відчуження ЧАЕС було видано ВАТ «Сквира-Авто» на підставі рішення Сквирського районного суду Київської області від 18.11.2002 року у справі №2-1004/2002, а не на підставі первинних документів про оплату праці.

В матеріалах справи відсутні первинні документи, які б підтверджували розмір оплати позивачу праці у період з 09.06.1986 року по 18.06.1986 року в м. Прип`яті та м. Чорнобиль Київської області.

У зв`язку наведеним колегія суддів вважає, що відсутні підстави для поновлення пенсії позивача на підставі довідки № 24, виданої 16.01.2003 року ВАТ «Сквира-авто», оскільки зазначені в цій довідці дані не є підтвердженими первинними документами. Не підтвердження отримання позивачем таких складових заробітку відповідними первинними документами, не породжує правових підстав для здійснення перерахунку пенсії.

Судом першої інстанції вказані обставини залишено поза увагою, що призвело до неправильного вирішення справи.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається, зокрема, неправильне тлумачення закону.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 317, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 червня 2019 року скасувати, та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про зобов`язання вчинити певні дії відмовити у повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Повний текст постанови виготовлено 09.10.2019 року.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: В.В. Файдюк

Є.І.Мєзєнцев