Справа № 680/253/19
Суддя: Яцина О. І.
Дата ухвалення: 2019-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 680/253/19
№2-а/680/16/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" жовтня 2019 р. смт.Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі :

головуючого судді Яцини О.І. ,

з участю секретаря судового засідання Стандрійчук М.П. ,

учасників справи:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоушицького відділення поліції Дунаєвецького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Хмельницькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

05 квітня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним вище адміністративним позовом про визнання дій працівника Новоушицького відділення поліції Янкевича Сергія Вікторовича протиправними та скасування постанови ДПО18 № 282541 від 19 березня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у сумі 255 грн.

Позов мотивував тим, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, на думку поліцейського, 19 березня 2019 року о 10 годині 00 хвилин , керуючи автомобілем ЗАЗ 110206-41, д.н.з. НОМЕР_1 у смт. Нова Ушиця, вул. Подільська, 13, здійснив зупинку ближче ніж за 10 метрів до пішохідного переходу, чим порушив пункту 15.9 (г) ПДР , за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП. Однак вважає такі дії поліцейського незаконними, оскільки повертаючись із виборчої дільниці, по дорозі йому стало погано, оскільки він є гіпертоніком, прийняв рішення про зупинку автомобіля біля аптеки. Він зайняв крайнє праве положення на проїжджій частині, вимкнув двигун, поставив стоянкове гальмо, включив аварійку і пішов до аптеки. Прийшовши з аптеки, побачив біля свого автомобіля працівника поліції, який повідомив йому , що він допустив порушення правил дорожнього руху зупинив транспортний засіб ближче ніж за десять метрів від границі пішохідного переходу. Вказав, що на ділянці руху, де стояв його автомобіль відсутні дорожні знаки, які свідчать про наявність пішохідного переходу, визначали його внутрішню та зовнішню границю. Відсутні інформуючи дорожні знаки 5.35.1, 5.35.2, а також 1.14.1 дорожня розмітка «Зебра», нерегульований пішохідний перехід. Вважає, що поліцейським залишені поза увагою його пояснення, що він діяв в стані крайньої необхідності.

Додатково зазначив, що постанову на місці поліцейський йому не вручив, а підпис у ній йому не належить.

Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 03 жовтня 2019 року справу розподілено головуючому судді Яцині О.І.

Суд, ухвалою від 04 жовтня 2019 року, поновив позивачу строк на оскарження спірної постанови, відкрив провадження у справі, призначив судовий розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження на 11 жовтня 2019 року з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач правом на подання до суду відзиву у визначений судом строк не скористався, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У вступному слові позивач надав пояснення аналогічні доводам позовної заяви, яку просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні проти позову заперечив, пояснив, що до відділення поліції надійшло повідомлення про порушення правил зупинки транспортного засобу по вул. Подільській. На місці події зафіксовано порушення ПДР водієм ОСОБА_1 та винесено постанову. Просив в позові відмовити.

Суд, заслухавши учасників справи, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, безпосередньо дослідити докази у справі, якими вони обґрунтовуються, дійшов до такого висновку.

Згідно з постановою серії ДПО18 №262541 від 19 березня 2019 року ОСОБА_1 19 березня 2019 року о 09 годині 39 хвилин у смт. Нова Ушиця по вул. Подільська, 13, керуючи автомобілем ЗАЗ 110206-41, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку менш як до 10 метрів до пішохідного переходу, чим порушив пункту 15.9 (г) ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Частиною першою статті 122 КУпАП передбачена відповідальність зокрема за порушення правил зупинки та стоянки.

Пунктом 15.9 «г» ПДР України встановлено, що зупинка забороняється: на пішохідних переходах і ближче 10 м. від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

За змістом п. 1.10 Правил дорожнього руху України, під визначенням «зупинка» розуміється припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки висадки пасажирів завантаженням (розвантаженням) вантажу, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил.

Відповідно до п. «г» п.15.9 ПДР зупинка забороняється напішоходних переходах і ближче 10 метрів з обох боків.

Пунктом 1.10 ПДР України передбачено, що «вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

Згідно з п.15.14 ПДР України, у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9 - 9.11 цих Правил. Пунктом 15.14 ПДР визначено, що у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9 і 9.11цих Правил.

Відповідно до п. 9.9 ПДР України аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі вимушеної зупинки на дорозі.

Позивач не заперечує проти того, що дійсно по вул. Подільській здійснив зупинку ближче ніж 10 м від пішохідного переходу, однак вказав, що його зупинка була вимушеною, оскільки йому потрібно було придбати ліки та він виконав вимоги п.9.9.ПДР.

Вищенаведене підтверджується наданою позивачем довідкою № 143 від 20 березня 2019 року, відповідно до якої у ОСОБА_1 діагностовано Дифузний кардіосклероз із симптоматичною артеріальною гіпертензією СН 0-V ст.

Згідно з статтею 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Відповідно до приписів пункту 4 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони.

За змістом статті 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

З огляду на встановлені обставини справи та зазначені норми права, суд приходить до висновку, що оскільки дії позивача були зумовлені негайною потребою придбати ліки у зв`язку із станом здоров`я , а отже останній діяв в стані крайньої необхідності.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу наведених норм слідує, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі наявності або відсутності підстав, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, а саме вчинення особою правопорушення в стані крайньої необхідності.

Проте, відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення не було враховано, що порушення позивачем вимог п. 15.9 «г» ПДР України було допущено через крайню необхідність, а саме у зв`язку із негайною потребою отримати медичну допомогу.

Також суд вважаю підставними доводи позивача про відсутність на автодорозі на нерегульованому пішохідному перехресті дорожньої розмітки «зебра» та відсутності дорожнього знаку 5.35.1 "Пішохідний перехід", про що свідчать фотокартки автодороги по вул.Подільська в смт. Нова Ушиця.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається відповідача.

Докази надають суду учасники справи. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що відповідачем не було надано суду доказів належного встановлення обставин події, зокрема тих, що виключають можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Посилання позивача на те, що складання постанови на місці вчинення порушення є порушенням вимог ст. 276 КУпАП, згідно якої справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, а саме за місцезнаходженням органу уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, про що вказав Конституційний Суд України у рішенні від 26 травня 2015 року по справі № 1-11/2015 року суд не бере до уваги, оскільки вказане рішення КСУ ухвалено до внесення змін до законодавства про адміністративні правопорушення Законом України від 14 липня 2015 року №596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», яким розширено перелік випадків, коли протокол про адміністративні правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення.

Так, відповідно до пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За загальним правилом статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до частин 2-4 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 статті 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

Наведені норми в їх сукупності свідчать про наявність у відповідача як посадової особи Національної поліції повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, крім іншого, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Таким чином, аналіз законодавчих норм та рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015, дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення за порушення Правил дорожнього руху, зокрема передбачених статтею 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на місці вчинення такого правопорушення.

Приписи частини третьої статті 286 КАС України передбачають, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, що норми статті 286 КАС України є спеціальними у відношенні до ст. 245 КАС України ( щодо повноважень суду при вирішенні справи) позов необхідно задовольнити частково, - відмовивши у позові в частині визнання дій працівника Новоушицького відділення поліції ОСОБА_2 протиправними, крім того права та законні інтереси позивача вже повністю поновленні шляхом скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись ст.ст.2,5, 72-77, 90,134, 139, 241,242,244, 245, 246, 286 КАС України, суд,

вирішив:

Позовну заяву - задовольнити частково.

Скасувати постанову поліцейського СРПП Новоушицького ВП Дунаєвецького ВП Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області Янкевича С.В. у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 282541 від 19 березня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у сумі 255 грн, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

В іншій частині відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Новоушицький районний суд Хмельницької області. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Новоушицьке відділення поліції Дунаєвецького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Хмельницькій області, місцезнаходження: вул. Українська, 3 , смт. Нова Ушиця, Хмельницької області.

Суддя: О. І. Яцина