Справа № 200/8875/19-а
Суддя: Троянова О.В.
Дата ухвалення: 2019-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2019 р. Справа№200/8875/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Троянової О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку письмового провадження) адміністративну справуза позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради (юридична адреса: 87500, Донецька область, м. Маріуполь, пр.Миру, буд. 70, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради про визнання дій відповідача щодо відмови у призначенні позивачу допомоги на дітей одиноким матерям протиправними, зобов`язання відповідача призначити, нарахувати та виплатити позивачу допомогу на дітей одиноким матерям з дати подачі заяви до відповідача.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19 липня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 200/8875/19-а за правилами спрощеного позовного провадження.

16 серпня 2019 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради та заявлено клопотання про заміну відповідача.

10 вересня 2019 року на адресу суду надійшло клопотання від позивача про заміну неналежного відповідача, у якому просив замінити недійсного первісного відповідача - Управління соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради на належного відповідача - Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 вересня 2019 року клопотання представника ОСОБА_1 - задоволено, замінено неналежного відповідача з Управління соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради на належного відповідача - Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради ().

За правилами пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Так, в обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що є внутрішньо переміщеною особою та звернулась до відповідача із заявою про призначення їй допомоги на дітей одиноким матерям 22.03.2019 року та зареєстровано відповідачем під №913. Проте, допомога позивачу так і не була призначена. На звернення позивача з питань призначення допомоги, відповідачем повідомлено, що позивачу відмовлено у призначенні допомоги на дітей одиноким матерям без будь-якої правової аргументації. Дії відповідача вважає протиправними та такими, що порушують її конституційні права. З зазначених підстав, позивач вважає дії відповідача щодо відмови у призначенні допомоги одинокій матері протиправними та такими, що порушують його конституційні права.

У строк, наданий судом, відповідачем надано відзив, в якому зазначено, що 22.03.2019 року позивач звернулась до департаменту із заявою про призначення допомоги на дітей одиноким матерям. Керуючись Постановою КМУ №365 було складено акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 08.04.2019 року №29/502, де зафіксовано, що позивач на момент перевірки спеціалістами департаменту достовірності наданої інформації вдома не знаходилась, після чого їй було залишено письмове повідомлення про необхідність протягом трьох робочих днів з дати складення акту обстеження матеріально-побутових умов з`явитись до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення. Оскільки позивач не з`явилась для проходження фізичної ідентифікації комісією з питань призначення (відновлення) соціальних виплат прийнято рішення про відмову у призначенні ОСОБА_1 допомоги на дітей одиноким матерям на підставі акту обстеження державних соціальних інспекторів від 05.04.2019 №29/502. Наголошує, що дії управління не суперечать чинному законодавству, тому просив відмовити в задоволенні позову.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач, ОСОБА_1 є громадянкою України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Червоногвардійським РВ Макіївського УМВС України в Донецькій області 04 лютого 2001 року, РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивача в місті Макіївка Донецької області народився син ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача в місті Макіївка Донецької області народився син ОСОБА_3 .

Згідно довідок від 02.11.2018р. № , № , № позивача та її дітей взято на облік як внутрішньо переміщених осіб у м. Маріуполь Донецької області.

Судом встановлено, що 22.03.2019 року позивач звернулася до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради з заявою про призначення допомоги на дітей одиноким матерям.

Актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 05.04.2019 №29/502 року місце проживання позивача з дітьми за адресою: АДРЕСА_2 не підтверджено.

Протоколом засідання комісії з питання призначення (відновлення) соціальних виплат ВПО № 68 від 16.04.2019р. позивачу було відмовлено у призначенні допомоги на дітей одиноким матерям.

Рішенням Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради від 22.04.2019 року відмовлено позивачу в призначенні допомоги на дітей одиноким матерям з посиланням на протокол засідання комісії з питання призначення (відновлення) соціальних виплат ВПО № 68 від 16.04.2019р.

Отже, спірним є відмова у призначенні позивачу допомоги на дітей одиноким матерям.

В силу положень частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи (а тому і органи та посадові особи пенсійного фонду України, як органи виконавчої влади), зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», громадяни України, в сім`ях, яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Частиною першою статті 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» визначено, що право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини.

Умови призначення допомоги на дітей одиноким матерям передбачено статтею 18-2 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми».

Допомога на дітей одиноким матерям призначається за наявності витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дитини, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану, або довідки про народження, виданої виконавчим органом сільської, селищної, міської (крім міст обласного значення) ради, із зазначенням підстави внесення відомостей про батька дитини до актового запису про народження дитини відповідно до абзацу першого частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, або документа про народження, виданого компетентним органом іноземної держави, в якому відсутні відомості про батька, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку.

Сторонами не спростовується факт надання позивачем всіх необхідних документів.

Відповідно до приписів статті 18-4 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» виплата допомоги на дітей одиноким матерям (батькам) припиняється у разі: 1) позбавлення отримувача допомоги батьківських прав; 2) позбавлення отримувача допомоги волі за вироком суду; 3) скасування рішення про усиновлення дитини або визнання його недійсним; 4) реєстрації дитиною шлюбу до досягнення нею 18-річного віку; 5) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності у випадках, передбачених законом; 6) смерті дитини; 7) смерті отримувача допомоги.

Виплата допомоги на дітей одиноким матерям (батькам) призупиняється у разі: 1) тимчасового влаштування дитини на повне державне утримання; 2) відібрання дитини в отримувача допомоги без позбавлення батьківських прав; 3) тимчасового працевлаштування дитини.

У разі припинення дії обставин, передбачених частиною другою цієї статті, виплата допомоги поновлюється за письмовою заявою отримувача допомоги до органу, який призначає допомогу, з місяця, що настає за місяцем, в якому припинилася дія зазначених обставин.

Припинення або призупинення виплати допомоги здійснюється на підставі відомостей про обставини, зазначені у частинах першій та другій цієї статті, з місяця, що настає за місяцем, в якому було виявлено зазначені обставини, за рішенням органу, який призначив допомогу.

Умови, на яку посилається відповідач при відмові у призначенні допомоги одинокій матері - незнаходження за адресою реєстрації отримувача допомоги вказаний вище Закон не містить.

Суд наголошує, що позивач і її дитина є громадянами України, тобто, мають такі ж самі конституційні права, як і інші громадяни України, оскільки законодавство України не допускає обмеження прав на соціальний захист, зокрема, права на отримання допомоги на дітей одиноким матерям у зв`язку з відсутністю за адресою реєстрації, як внутрішньо переміщеної особи. Відповідно до правової позиції Європейського Суду з прав людини, викладеної у п. 23 рішення «Кечко проти України» від 08 листопада 2005 року, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримані всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними.

Отже, позивач має право на отримання державної допомоги одинокій матері. Реалізація позивачем права на вільний вибір місця проживання в України, гарантованого Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», не може позбавляти її права на отримання допомоги на дітей одиноким матерям.

Згідно з частиною другою статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація міста проживання чи міста перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Крім того, позивачем заявлений позов в інтересах малолітньої та неповнолітньої дитини для її належного матеріального забезпечення, а відповідно до частини сьомої статті 7 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пункту 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Таким чином, право позивача на отримання допомоги одинокій матері є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов`язань.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог про визнання незаконними дій щодо відмови в призначенні допомоги одинокій матері, зобов`язання повторно розглянути заяву про призначення допомоги одинокій матері від 19 грудня 2018 року, вказавши на виявлені порушення, допущені при відмові у призначенні допомоги.

Відповідно до п. 10 ч. 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача призначити, нарахувати та виплатити позивачу допомогу на дітей одиноким матерям з дати подачі заяви до відповідача, суд зазначає наступне.

Крім того, суд вважає за доцільне зазначити, що частиною 5 статті 245 КАС України передбачено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті (визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії), суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Отже, правовідносини щодо призначення допомоги на дітей одиноким матерям відносяться до виключної компетенції виконавців, та є їх дискреційними повноваженнями і суд, захищаючи права та свободи особи, не може перебирати на себе функції інших органів державної влади, та втручатися в делеговані повноваження, з урахуванням

Таким чином, позовна вимога у цій частині підлягає задоволенню у спосіб зобов`язання Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення допомоги на дітей одиноким матерям № 913 від 22.03.2019 року, з урахуванням висновків суду.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 КАС України якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 139 КАС України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи те, що ухвалою від 19.07.2019 року позивачу було відстрочено сплату судового збору, судовий збір стягується за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь Державного бюджету України.

Згідно частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради (юридична адреса: 87500, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Миру, буд. 70, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії- задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради у призначенні ОСОБА_1 допомоги одинокій матері згідно поданої заяви від 22.03.2019 року.

Зобов`язати Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради (юридична адреса: 87500, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Миру, буд. 70, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про призначення допомоги на дітей одиноким матерям № 913 від 22.03.2019 року, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради (юридична адреса: 87500, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Миру, буд. 70, ) витрати зі сплати судового збору у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. на користь Державного бюджету України.

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті в порядку загального провадження (в письмовому провадженні) 11 жовтня 2019 року. Повний текст рішення складено та підписано 15 жовтня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя О.В. Троянова