Справа № 540/9/19
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2019-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/9/19
Головуючий в 1 інстанції: Ковбій О.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Комунального підприємства "Колос" Чаплинської районної ради Херсонської області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2019 року, ухвалене в загальному провадженні у відкритому судовому засіданні о 10:14 в м. Херсоні, по справі за адміністративним позовом Комунального підприємства "Колос" Чаплинської районної ради Херсонської області до Асканія-Нова селищної ради Чаплинського району Херсонської області про визнання незаконним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2019 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив визнати незаконним та скасувати рішення Асканія-Нова селищної ради № 129 від 09 червня 2017 року «Про встановлення плати за землю на території Асканія-Нова селищної ради».

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 09 червня 2017 року Асканія-Нова селищною радою Чаплинського району Херсонської області (далі - відповідач, Асканія-Нова селищною радою) було прийнято рішення №129 "Про встановлення плати за землю на території Асканія-Нова селищної ради". Позивач вважає, що оскарженим рішенням відповідач скасував раніше встановлені ним ставки плати за землю для комунальних підприємств, засновником яких є Чаплинська районна рада Херсонської області, а саме втратили чинність рішення VIII сесії селищної рад VII скликання від 17 червня 2016 року №101 "Про встановлення плати за землю на території Асканія-Нова селищної ради" та рішення II сесії селищної ради VIII скликання від 27 січня 2017 року № 63 "Про внесення змін та доповнень до рішення VIII сесії селищної ради VII скликання від 17 червня 2016 року №101 "Про встановлення плати за землю на території Асканія-Нова селищної ради". Також позивач зазначає, що за змістом та спрямуванням, оскаржене рішення Асканія-Нова селищної ради від 09 червня 2017 року є регуляторним актом. Позивач вказує на те, що прийняттю відповідного регуляторного акта передує певна процедура такого прийняття, разом з тим, Асканія-Нова селища рада не дотримується вказаної процедури. Асканія-Нова селищною радою при прийнятті рішення порушені вимоги норм Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності". Приймаючи спірне рішення з недотриманням процедури, встановленої частиною 12 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", відповідач, на думку підприємства, діяв поза межами наданих повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати судове рішення повністю і ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог. Доводами апеляційної скарги зазначено, що прийняття органами місцевого самоврядування рішень щодо скасування встановлених раніше пільг на сплату земельного податку, повинно здійснюватись із дотриманням процедури, встановленої Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності». На думку апелянта, із оскаржуваного рішення №129 вбачається, що Асканія-Нова селищною радою дане рішення не було прийняте на виконання вимог ЗУ «Про внесення змін до ПК України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» за № 1797-VII. Рішення прийняте на виконання вимог Податкового кодексу та ст.. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що Асканія-Нова селищною радою при прийнятті рішення не порушувались вимоги норм Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності». Відповідно до відомостей Асканія-Нова селищної ради та Чаплинського відділення Херсонської ОДПІ ГУ ДФС України в Херсонській області протягом 2016 року за земельну ділянку, надану за оскаржуваним договором у тимчасове користування приватному підприємству, сплачено 482105,42 грн. земельного податку. Однак, при наданні в оренду земельної ділянки такої площі з урахуванням мінімальної орендної ставки 3%, визначеної податковим законодавством (чинним на той час), сплаті підлягало 2474375,71 грн. У 2017 році було сплачено лише 208526,10 грн. земельного податку, а у 2018 170 грн. Відповідач вважає, що такі обставини порушують інтереси територіальної громади, оскільки бюджет недоотримує значні кошти. Відповідач вважає, що рішення Асканія-Нова селищної ради від 09.06.2017 № 129 «Про встановлення плати за землю на території Асканія-Нова селищної ради» прийняте відповідачем в межах повноважень у передбачуваний законом спосіб та у відповідності з правовими актами вищої юридичної сили.

Відповідно до п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорії незначної складності.

Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що КП "Колос" на праві постійного користування використовує земельні ділянки (ріллю), що розташовані в межах адміністративної території Асканія-Нова селищної ради Чаплинського району Херсонської області (згідно копій державних актів а.с.14-43).

17 червня 2016 року на VIII сесії VII скликання селищною радою прийнято рішення №101 "Про встановлення плати за землю на території Асканія-Нова селищної ради Чаплинського району Херсонської області" (далі - рішення №101) (а. с.118-125).

Пунктом 4 Додатку до рішення №101, визначено перелік фізичних та юридичних осіб, які звільненні від сплати земельного податку на адміністративній території селищної ради (а.с.120).

27 січня 2017 року на II сесії VIII скликання селищною радою прийнято рішення №63 "Про внесення змін та доповнень до рішення №101", в якому в п. п. 4.8 зазначено про внесення змін до Додатку до рішення №101.

Відповідно до вказаних змін, КП "Колос" включений у перелік пільговиків щодо звільнення від сплати земельного податку (далі - рішення №63) (а.с.126-127).

09 червня 2017 року на V сесії III скликання селищною радою, на виконання Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" від 21 грудня 2016 року №1797-VIII, прийнято рішення №136, яким внесено зміни та доповнення до рішень №101 та № 63, шляхом виключення з переліку пільговиків на оплату земельного податку комунальних підприємств, засновником яких є Чаплинська районна рада Херсонської області, зокрема і КП "Колос" (далі - рішення №136) (а.с.58).

Внаслідок прийняття такого рішення, КП "Колос" з 01.07.2017 року позбавилось пільг щодо плати за землю на території Асканія-Нова селищної ради Чаплинського району Херсонської області.

Усі перелічені обставини підтверджені як матеріалами адміністративної справи так і висновками П`ятого апеляційного адміністративного суду викладеними в постанові суду у справі №665/1770/17 від 24.01.2019 року (а.с.106-111), участь у якій брали ті самі особи що і у даній справі. Тобто наведене, відповідно ч.4 ст.78 КАС України є обставинами, що не підлягають доказуванню

09 червня 2017 року Асканія-Нова селищною радою прийнято рішення №129 від 09 червня 2017 року "Про встановлення плати за землю на території Асканія-Нова селищної ради" (далі - рішення №129).

Вищевказаним рішенням встановлено:

- плату за землю на території Асканія-Нова селищної ради;

- визначено ставки плати за землю,

- визнано рішення VIII сесії селищної ради VII скликання від 17.06.2016 року № 101 "Про встановлення плати за землю на території Асканія-Нова селищної ради" та рішення ІІ сесії селищної ради VIII скликання від 27.01.2017 року № 63 Про внесення змін та доповнень до рішення VIII сесії селищної ради VII скликання від 17.06.216 року № 101 "Про встановлення плати за землю на території Асканія-Нова селищної ради" такими, що втратили чинність.

Позивач, вважає що рішення Асканія-Нова селищної ради № 129 від 09.06.2017 року "Про встановлення плати за землю на території Асканія-Нова селищної ради", скасовує раніше встановлені підприємству пільги, як землекористувачу, тобто погіршує його становище порівняно з періодом до набрання чинності оскарженим рішенням.

Для захисту, на думку позивача, порушеного права він звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для задоволення позову КП "Колос" про визнання незаконним та скасування рішення Асканія-Нова селищної ради №129 від 09.06.2017 року "Про встановлення плати за землю на території Асканія - Нова селищної ради", оскільки зазначеним рішенням органу місцевого самоврядування не порушено прав та охоронюваних законом інтересів підприємства (об`єкт судового захисту відсутній) та у зв`язку з тим, що твердження позивача про порушення Асканія - Нова селищною радою процедури прийняття рішення, передбаченої Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" не відповідають дійсності.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно з п.24 ч.1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: встановлення місцевих податків і зборів відповідно до Податкового кодексу України.

Відповідно до ст.. 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка.

Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до п. 10.2 ст. 10 ПК України місцеві ради обов`язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю).

Відповідно до п. 10.3. ст.10 ПК України місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору.

Згідно з п. 12.3 ст. 12 ПК України сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Відповідно до п.п. 12.3.4 п. 12.3 ст. 12 ПК України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Відповідно до п.п. 12.4.3 п. 12.4 ст.12 ПК України до повноважень сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, щодо податків та зборів належать: до початку наступного бюджетного періоду прийняття рішення про встановлення місцевих податків та зборів, зміну розміру їх ставок, об`єкта оподаткування, порядку справляння чи надання податкових пільг, яке тягне за собою зміну податкових зобов`язань платників податків та яке набирає чинності з початку бюджетного періоду.

Згідно з п.12.5 ст.12 ПК України офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.

Згідно з п.п. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 ПК України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності;

П.4 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21 грудня 2016 року № 1797-VIII установлено, що в 2017 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів, які прийняті на виконання цього Закону, не застосовуються вимоги підпункту 4.1.9 пункту 4.1 та пункту 4.5 статті 4, підпункту 12.3.4 пункту 12.3, підпункту 12.4.3 пункту 12.4 та пункту 12.5 статті 12 Податкового кодексу України та Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Колегія суддів вважає вірним суду першої інстанції, що оскаржуване позивачем рішення встановлює плату за землю та прийнято органом місцевого самоврядування 09.06.2017 року, тобто дія наведеної норми п. 3 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1797 підлягала врахуванню відповідачем при прийнятті рішення №129.

Зазначене спростовує доводи апелянта, про порушення селищною радою при прийнятті оскарженого рішення вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", оскільки вимоги зазначеного закону не поширювались на процедуру прийняття рішення №129.

Судом першої інстанції встановлено, що 17.06.2016 року Асканія-Нова селищною радою Чаплинського району Херсонської області прийнято рішення №101, згідно додатку до якого визначено перелік фізичних та юридичних осіб, які звільненні від сплати земельного податку на адміністративній території селищної ради.

27 січня 2017 року Рішенням №63 внесено зміни до Додатку до рішення №101, згідно яких КП "Колос" включений у перелік пільговиків щодо звільнення від сплати земельного податку.

09 червня 2017 року відповідачем прийнято рішення №136, яким внесено зміни та доповнення до рішень №101 та № 63, шляхом виключення з переліку пільговиків на оплату земельного податку комунальних підприємств, засновником яких є Чаплинська районна рада Херсонської області, зокрема і КП "Колос".

Внаслідок прийняття такого рішення, КП "Колос" з 01.07.2017 року позбавилось пільг щодо плати за землю на території Асканія-Нова селищної ради Чаплинського району Херсонської області.

Прийняте відповідачем рішення № 136 від 09.06.2017 р. «Про внесення змін та доповнень до рішення ІІ сесії VIII скликання від 27.01.2017 року №63 «Про внесення змін та доповнень до рішення VIII сесії VII скликання від 17.06.2016 року № 101 «Про встановлення плати за землю на території Асканія-Нова селищної ради» було предметом розгляду в суді, і відповідно до постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2019 року у задоволенні позовних вимог КП «Колос» Чаплинської районної ради Херсонської області, щодо скасування вищезазначеного рішення, було відмовлено. Постанова апеляційного суду набрала законної сили.

В подальшому рішенням №129, яке згідно п.3 цього ж рішення набрало чинності 01.01.2018 року, скасовано, у тому числі рішення №101, проте на момент скасування рішення №101, в силу внесених до нього змін, воно вже не передбачало пільг КП "Колос" щодо плати за землю.

Таким чином, оскарженим в рамках даної справи рішенням №129, не було скасовано жодних пільг позивача, пільги, про які зазначає позивач, скасовані відповідачем прийняттям рішення №136.

Також, оскарженим рішенням не змінено ставку земельного податку для юридичних осіб, що застосовується до земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів і нормативну грошову оцінку яких не проведено, оскільки як рішенням № 101, що було чинне в 2017 році так і рішенням №129, яке набуло чинності з 01.01.2018 року ставка для вказаних категорій земель залишилась незмінною - 3 відсотки від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по області. (п.3.2 Додатків до рішення №101 та №129).

Отже, ставка податку, яка підлягала застосуванню позивачем відповідно рішення №101 (після змін до нього - з 01.07.2017 року) залишилась такою як і ставка, передбачена рішенням №129.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що скасування рішення №129 призведе до поновлення рішення №101 в редакції, яка передбачає конкретно для КП "Колос" ті ж самі умови та ставки плати за землю, тобто ніякого відновлення прав або інтересів позивача рішенням, про прийняття якого просить підприємство, не відбудеться.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Херсонського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Колос" Чаплинської районної ради Херсонської області залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2019 року залишити без змін.

Відповідно до ст. 325-328 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає крім випадків: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик