Справа № 440/798/19
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2019-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2019 р.Справа № 440/798/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бартош Н.С.,

Суддів: Ральченка І.М. , Подобайло З.Г. ,

за участю секретаря судового засідання Мороза М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства "Національні інформаційні системи" на рішення Полтавського окружного адміністративного суду (головуючий І інстанції Сич С.С., м. Полтава) від 24.06.2019 року (повний текст складено 04.07.2019 року) по справі № 440/798/19

за позовом Приватного нотаріуса Пирятинського районного нотаріального округу Полтавської області Запорожець ОСОБА_1 Олександрівни

до Міністерства юстиції України, Державного підприємства Національні інформаційні системи

про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватний нотаріус Пирятинського районного нотаріального округу Полтавської області Запорожець Оксана Олександрівна, звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просила: визнати протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України, яка проявилась у відмові відновити доступ приватного нотаріуса - державного реєстратора Запорожець Оксани ОСОБА_2 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно після закінчення строку тимчасового блокування доступу до вказаного реєстру, встановленого наказом № 3166/5 від 09.10.2018; зобов`язати Міністерство юстиції України негайно відновити доступ приватному нотаріусу - державному реєстратору ОСОБА_3 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що оскаржуваний наказ є протиправним, невмотивованим, незаконним, винесеним із порушенням вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Порядку здійснення контролю, а тому підлягає скасуванню судом. Вказує, що позивачем не було допущено порушень законодавства України, за які його притягнуто до відповідальності оскаржуваним наказом, наказ від 09.10.2018 р. № 3166/5 є невмотивованим, а також у порушення вимог Порядку здійснення контролю у сфері державної реєстрації спірний наказ не надіслано позивачу у строки, передбачені відповідним Порядком.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 24.06.2019 року по справі № 440/798/19 позовні вимоги задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України та Державного підприємства "Національні інформаційні системи", що полягає у не відновленні приватному нотаріусу Пирятинського районного нотаріального округу Полтавської області Запорожець Оксані Олександрівні доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно після закінчення строку тимчасового блокування доступу до вказаного реєстру, встановленого наказом Міністерства юстиції України від 09.10.2018 р. № 3166/5 "Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора-приватного нотаріуса Пирятинського районного нотаріального округу Полтавської області Запорожець Оксани Олександрівни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно"; зобов`язано Державне підприємство "Національні інформаційні системи" відновити приватному нотаріусу Пирятинського районного нотаріального округу Полтавської області Запорожець Оксані Олександрівні доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідач, ДП Національні інформаційні системи, не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати в частині задоволення позовних вимог до цього відповідача та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог до ДП Національні інформаційні системи, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягає на законності рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення рекомендованих поштових відправлень.

Колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзив на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю № 7244 08.01.2009 р. (том 1 а.с. 19), та позивачу видано реєстраційне посвідчення про реєстрацію приватної нотаріальної діяльності 23.01.2009 р. (том 1 зворот а.с. 19).

На підставі наказу Міністерства юстиції України від 15.07.2018 № 2555/7 "Про проведення моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань", яким, зокрема, затверджено перелік державних реєстраторів, щодо яких проводиться моніторинг реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, головним спеціалістом відділу контрою у сферах державної реєстрації Управління акредитації, контролю та моніторингу суб`єктів державної реєстрації Департаменту державної реєстрації та нотаріату Рябоконь О.І. відповідно до статті 37-1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Порядку здійснення контролю у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 № 990, проведено моніторинг реєстраційних дій державного реєстратора - приватного нотаріуса Пирятинського районного нотаріального округу Полтавської області Запорожець Оксани Олександрівни у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, за результатами якого складено відповідний акт від 30.08.2018 (том 3 а.с. 42-46), у якому зафіксовано, що в ході проведення моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, вчинених державним реєстратором - приватним нотаріусом Пирятинського районного нотаріального округу Полтавської області Запорожець Оксани Олександрівни виявлені порушення Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127.

Наказом Міністерства юстиції України від 17.09.2018 № 3349/7 призначено проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора - приватного нотаріуса Пирятинського районного нотаріального округу Полтавської області Запорожець О.О. з дати реєстрації цього наказу (пункт 1 наказу); утворено відповідно Комісію для проведення камеральної перевірки (том 3 а.с. 41).

Копія наказу від 17.09.2018 № 3349/7 "Про проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора - приватного нотаріуса Пирятинського районного нотаріального округу Полтавської області Запорожець О.О." надіслана позивачу листом Міністерства юстиції України від 19.09.2018 вих. № 10074/19.3.2/34-18 (том 1 а.с. 20-21, том 3 а.с. 40).

За результатами проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора - приватного нотаріуса Пирятинського районного нотаріального округу Полтавської області Запорожець О.О. складено довідку від 25.09.2018 (том 3 а.с. 35-39), у якій відповідно до частини 2 статті 17-1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", пункту 9 Порядку здійснення контролю у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 № 990, Комісією запропоновано тимчасово заблокувати доступ державного реєстратора - приватного нотаріуса Пирятинського районного нотаріального округу Полтавської області Запорожець ОСОБА_4 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на три місяці.

У довідці від 25.09.2018 зафіксовано, що 26.07.2017 до приватного нотаріуса Запорожець О.О. звернувся ОСОБА_5 із заявою про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна - житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (далі - житловий будинок АДРЕСА_1 ), зареєстрованою у базі даних заяв Державного реєстру прав за № 23401182 (далі - заява № 23401182). Разом із заявою № 23401182 подані такі документи (електронні копії розміщені у Державному реєстрі прав): договір дарування, посвідчений 07.12.2001 приватним нотаріусом Запорожець І.П. за реєстровим № 3234; свідоцтво про смерть, видане 06.12.2016 Пирятинським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області, серії І НОМЕР_1 ; технічний паспорт, виготовлений 19.11.2015 фізичною особою - підприємцем ОСОБА_6 ; декларація про готовність об`єкта до експлуатації, видана 09.12.2015 Державною архітектурно-будівельною інспекцією України департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області за № ПТ70 (далі - Декларація). Згідно з Декларацією відбулось будівництво житлового будинку з мансардою та вигрібною ямою. 26.07.2017 за результатами розгляду заяви № 23401182 приватним нотаріусом Запорожець О.О. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 36363394, на підставі якого у Державному реєстрі прав відкрито розділ № 238 та зареєстровано право власності за померлою ОСОБА_7 . У довідці вказано, що приватним нотаріусом Запорожець О.О. порушено вимоги пункту 4 частини 1 статті 3, частини 3 статті 10, частини 4 статті 18, частини 1 статті 23 Закону, пунктів 12, 40, 41, 66 Порядку № 1127, оскільки державну реєстрацію права власності за заявою № 23401182 приватним нотаріусом Запорожець О.О. здійснено за відсутності: витягу із Спадкового реєстру про наявність заведеної спадкової справи; документу, що містить відомості про склад спадкоємців, виданий нотаріусом чи уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, якими заведено відповідну спадкову справу; документу, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, оскільки право власності на земельну ділянку, на якій збудовано житловий будинок АДРЕСА_1 , на момент реєстрації не було зареєстровано у Державному реєстрі прав. Приватним нотаріусом Запорожець О.О. до запису про право власності №21614670 за померлою ОСОБА_7 не внесено відомостей про смерть такої особи, чим порушено вимоги частини першої статті 16 Закону, пункти 9, 10, 25 Порядку № 1127.

Також зазначено, що приватним нотаріусом Запорожець О.О. під час формування та реєстрації заяв №№ 26926508, 26927867, 26976848, 27168156, 28831328 не додано документів, що визначають обсяг цивільної правоздатності, дієздатності фізичних та юридичних осіб, а також обсяг повноважень представника юридичної особи, що є порушенням вимог статей 10, 16, 23 Закону, пунктів 9, 10, 25, 571 Порядку № 1127.

Керуючись ст. 37-1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Порядком здійснення контролю у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 №990, на підставі довідки від 25.09.2018 за результатами проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора - приватного нотаріуса Пирятинського районного нотаріального округу Полтавської області Запорожень Оксани Олександрівни на підставі наказу Міністерства юстиції України від 17.09.2018 № 3349/7, Міністерством юстиції України прийнято наказ від 09.10.2018 №3166/5 "Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора - приватного нотаріуса Пирятинського районного округу Полтавської області Запорожець Оксани Олександрівни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно", яким тимчасово заблоковано доступ державного реєстратора - приватного нотаріуса Пирятинського районного нотаріального округу Полтавської області Запорожець Оксани Олександрівни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 (три) місяці (пункт 1 наказу); виконання пункту 1 наказу покладено на державне підприємство "Національні інформаційні системи" (том 3 а.с. 34).

Листом Міністерства юстиції України від 09.10.2018 № 10615/19.3.2/36-18 копію наказу від 09.10.2018 № 3166/5 "Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора - приватного нотаріуса Пирятинського районного округу Полтавської області Запорожець Оксани Олександрівни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно" надіслано для виконання до ДП "НАІС", у якому також просило надати інформацію стосовно реєстраційних номерів заяв, які перебувають на розгляді у зазначеного приватного нотаріуса (том 3 а.с.194-195).

Листом Міністерства юстиції України від 09.10.2018 № 10616/19.3.2/36-18 копію наказу від 09.10.2018 № 3166/5 "Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора - приватного нотаріуса Пирятинського районного округу Полтавської області Запорожець Оксани Олександрівни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно" та копію довідки від 25.09.2018, на підставі якої прийнято зазначений наказ, надіслано позивачу рекомендованим листом (том 1 а.с. 22-25).

Позивач не погодився з наказом Міністерства юстиції України "Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора - приватного нотаріуса Пирятинського районного нотаріального округу Полтавської області Запорожець Оксани Олександрівни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно" від 09.10.2018 р. № 3166/5 та бездіяльністю щодо не відновлення приватному нотаріусу Пирятинського районного нотаріального округу Полтавської області Запорожець Оксані Олександрівні доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно після закінчення строку тимчасового блокування доступу до вказаного реєстру, встановленого наказом Міністерства юстиції України від 09.10.2018 р. № 3166/5 "Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора-приватного нотаріуса Пирятинського районного нотаріального округу Полтавської області Запорожець Оксани Олександрівни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно", у зв`язку з чим звернулася до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції зазначив, що після закінчення трьохмісячного строку, встановленого вказаним вище наказом від 09.10.2018 № 3166/5 та станом на час розгляду справи судом, позивачу не відновлено доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а тому має місце протиправна бездіяльність першого відповідача. Також, суд вказав, що державне підприємство "Національні інформаційні системи" визначено адміністратором Єдиних та Державних реєстрів, створення та забезпечення функціонування яких належить до компетенції Міністерства юстиції України, саме державне підприємство "Національні інформаційні системи" здійснює відновлення доступу користувачу до відповідного реєстру, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, з метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, визнати протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України та Державного підприємства "Національні інформаційні системи", що полягає у не відновленні приватному нотаріусу Пирятинського районного нотаріального округу Полтавської області Запорожець Оксані Олександрівні доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно після закінчення строку тимчасового блокування доступу до вказаного реєстру, встановленого наказом Міністерства юстиції України від 09 жовтня 2018 року №3166/5 "Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора-приватного нотаріуса Пирятинського районного нотаріального округу Полтавської області Запорожець Оксани Олександрівни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно", та зобов`язати Державне підприємство "Національні інформаційні системи" (ідентифікаційний код 39787008, вул. Бульварно-Кудрявська, 4, м. Київ, 04053) відновити приватному нотаріусу Пирятинського районного нотаріального округу Полтавської області Запорожець Оксані Олександрівні доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України "Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора - приватного нотаріуса Пирятинського районного нотаріального округу Полтавської області Запорожець Оксани Олександрівни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно" від 09.10.2018 р. № 3166/5 суд зазначив, що цей наказ прийнято на підставі, у межах повноважень, у спосіб, що визначені законодавством України та з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Враховуючи те, що рішення суду оскаржується тільки другим відповідачем та виключно в частині задоволення позовних вимог до ДП "Національні інформаційні системи", рішення суду першої інстанції в іншій частині не переглядається.

Що стосується висновку суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог до ДП "Національні інформаційні системи", суд зазначає наступне.

Положеннями ст. 1 Закону України Про нотаріат визначено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Контроль за організацією нотаріату, перевірка організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства здійснюються Міністерством юстиції України, Головним управлінням юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головними управліннями юстиції в областях, містах Києві та Севастополі (ст. 2-1 Закону України Про нотаріат).

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав визначені Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Так, згідно п. 2 ч. 1 ст. 2 вищевказаного Закону, Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3, 6, 7 частини першої статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Міністерство юстиції України: забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації прав; здійснює нормативно-правове регулювання у сфері державної реєстрації прав; забезпечує створення та функціонування Державного реєстру прав, є його держателем; забезпечує доступ до Державного реєстру прав державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав, визначених цим Законом, інших суб`єктів, право доступу яких визначено цим Законом, та приймає рішення про тимчасове блокування або анулювання такого доступу у випадках, передбачених цим Законом; розглядає скарги на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України та приймає обов`язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом.

Як встановлено п. 2 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державним реєстратором є: нотаріус.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державні реєстратори, суб`єкти державної реєстрації прав за порушення законодавства у сфері державної реєстрації прав несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність у порядку, встановленому законом.

Положеннями ч. 1 ст. 37-1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що контроль у сфері державної реєстрації прав здійснюється Міністерством юстиції України, у тому числі шляхом моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав з метою виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав.

За результатами моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України проводить перевірки державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 вищенаведеної статті Закону, за результатами проведення перевірок державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав приймає вмотивоване рішення про тимчасове блокування доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав.

Умови, підстави та процедуру надання ідентифікаторів доступу до Єдиних та Державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України (далі - реєстри), уповноваженим особам суб`єктів державної реєстрації, центрів надання адміністративних послуг, утворених відповідно до Закону України «Про адміністративні послуги» (далі - центри надання адміністративних послуг), нотаріусам, їх помічникам, посадовим особам Міністерства юстиції України, його територіальних органів, органів ліцензування, дозвільних органів, державним та приватним виконавцям та іншим особам, уповноваженим відповідно до законодавства на здійснення реєстраційних дій у реєстрах (далі - користувачі) визначено Порядком надання ідентифікаторів доступу до Єдиних та Державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 15.12.2015 року № 2586/5 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.12.2015 року за № 1568/28013 (далі - Порядок).

Відповідно до приписів п. 2 Порядку (у редакції, чинній на час винесення наказу про притягнення позивача до відповідальності у вигляді тимчасового блокування доступу до реєстру), доступ до реєстрів надається користувачам на безоплатній основі на підставі договору, укладеного з адміністратором реєстрів відповідно до загальних засад цивільного законодавства. У разі якщо користувачем є державний нотаріус, договір укладається між державною нотаріальною конторою, у якій працює такий користувач, та адміністратором реєстрів.

Пунктом 6 Порядку (у редакції, чинній на час винесення наказу про притягнення позивача до відповідальності у вигляді тимчасового блокування доступу до реєстру) встановлено, що тимчасове блокування та анулювання доступу до реєстрів у випадках, передбачених законом, здійснюється технічним адміністратором реєстрів на підставі рішення Міністерства юстиції України, його територіального органу, оформленого відповідно до законодавства.

Адміністратор реєстрів у день надходження відповідного рішення Міністерства юстиції України, його територіального органу, яке надсилається супровідним листом, невідкладно здійснює тимчасове блокування або анулювання доступу до реєстру відповідного користувача незалежно від того, чи змінено ним категорію користувача (уповноважена особа суб`єкта державної реєстрації, центру надання адміністративних послуг, нотаріус, його помічник, посадова особа Міністерства юстиції України, його територіальних органів, державний виконавець, приватний виконавець або інша особа, уповноважена відповідно до законодавства на здійснення реєстраційних дій у реєстрі) на момент надходження відповідного рішення.

Тимчасове блокування доступу користувача до відповідного реєстру здійснюється на строк, указаний у рішенні Міністерства юстиції України, його територіального органу. У разі якщо дата відновлення доступу користувачу припадає на вихідний або святковий день, відновлення такого доступу здійснюється на наступний робочий день.

Наказом Міністерства юстиції України 29.12.2018 року № 4146/5 затверджено Зміни до деяких наказів Міністерства юстиції України, якими, серед іншого, друге речення абзацу третього пункту 6 Порядку викладено в такій редакції: «Відновлення доступу користувачу, у тому числі нотаріусу, здійснюється на наступний робочий день з дня спливу відповідного строку за умови надання таким користувачем сертифіката про підтвердження професійної компетентності у відповідній сфері державної реєстрації, отриманого після прийняття Міністерством юстиції України, його територіальним органом рішення про тимчасове блокування доступу до відповідного реєстру.».

Вказані зміни до Порядку набрали чинності 04.01.2019 року, тобто після прийняття відповідачем наказу від 09.10.2018 № 3166/5 "Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора - приватного нотаріуса Пирятинського районного округу Полтавської області Запорожець ОСОБА_4 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно".

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у Рішенні від 09.02.1999 року № 1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма). За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

В межах спірних правовідносин, на час вчинення позивачем порушень, за які його притягнуто до відповідальності на підставі п. 1 ч. 2 ст. 37-1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та на час прийняття наказу Міністерства юстиції України від 09.10.2018 № 3166/5 "Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора - приватного нотаріуса Пирятинського районного округу Полтавської області Запорожець Оксани Олександрівни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно", яким тимчасово заблоковано доступ позивачу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 (три) місяці, положеннями Порядку не передбачалось додаткового виду стягнення за порушення вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у вигляді отримання сертифіката про підтвердження професійної компетентності у відповідній сфері державної реєстрації, а тому поширення на позивача пункту 6 Порядку (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.12.2018року № 4146/5) є порушенням ст. 58 Конституції України.

Інших підстав не відновлення позивачу доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, окрім ненадання позивачем сертифікату про підтвердження професійної компетентності, відповідачами не вказано.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Статтею 19 Конвенції передбачено, що для забезпечення дотримання Високими Договірними Сторонами, однією з яких є Україна, їхніх зобов`язань за Конвенцією та протоколами до неї, створюється Європейський суд з прав людини. Він функціонує на постійній основі. Високі Договірні Сторони зобов`язуються виконувати остаточні рішення Суду в будь-яких справах, у яких вони є сторонами (ст. 46 Конвенції).

У справі "Новік проти України" (18.12.2008) Суд зробив висновок, що "надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Вимога "якості закону" у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для того, щоб виключити будь-який ризик свавілля".

Положення закону повинні бути передбачуваними та надавати достатньо гарантій проти свавільного застосування (рішення Європейського суду по справі Свято- Михайлівської парафії проти України від 14.06.2007 року).

Жодна норма не може вважатися „законом", якщо вона не сформульована з точністю, достатньою для того, щоб надати змогу громадянинові регулювати свою поведінку: він має бути спроможним - якщо потрібно, після відповідної консультації - передбачити такою мірою, наскільки це є розумним за даних обставин, наслідки, які можуть випливати з його дій. Ці наслідки не повинні бути передбачуваними з абсолютною певністю. У той час, як певність у праві є вельми бажаною, вона може спричиняти надмірну жорсткість, а право має йти в ногу з обставинами, що змінюються. Відповідно до цього більшість законів з необхідністю укладаються в термінах, які більшою чи меншою мірою є нечіткими, а їхнє тлумачення і застосування є питаннями практики (Рішення Європейського суду Фельдек проти Словаччини від 12.07.2001 року).

Як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень слід розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Вказана узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 15.05.2019 року по справі № 688/4324/16-а.

Враховуючи сплив строку тимчасового блокування позивачу доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, колегія суддів погоджується з тим, що в цьому випадку має місце бездіяльність Міністерства юстиції України, яка проявилась у відмові відновити доступ позивачу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно після закінчення строку тимчасового блокування доступу до вказаного реєстру, встановленого наказом від 09.10.2018 № 3166/5 "Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора - приватного нотаріуса Пирятинського районного округу Полтавської області Запорожець Оксани Олександрівни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно" є протиправною.

В той же час, суд зазначає, що ч. 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі ст. 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Згідно Рішення ЄСПЛ по справі "Рисовський проти України" (Rysovskyyv. Ukraine) від 20.10.2011 року (заява № 29979/04), принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість.

Відповідно до п. 6 Порядку № 2586/5 встановлено, що тимчасове блокування та анулювання доступу до реєстрів у випадках, передбачених законом, здійснюється технічним адміністратором реєстрів на підставі рішення Міністерства юстиції України, його територіального органу, оформленого відповідно до законодавства. Адміністратор реєстрів у день надходження відповідного рішення Міністерства юстиції України, його територіального органу, яке надсилається супровідним листом, невідкладно здійснює тимчасове блокування або анулювання доступу до реєстру відповідного користувача незалежно від того, чи змінено ним категорію користувача (уповноважена особа суб`єкта державної реєстрації, центру надання адміністративних послуг, нотаріус, його помічник, посадова особа Міністерства юстиції України, його територіальних органів, державний виконавець, приватний виконавець або інша особа, уповноважена відповідно до законодавства на здійснення реєстраційних дій у реєстрі) на момент надходження відповідного рішення.

Судовим розглядом встановлено, що ДП "Національні інформаційні системи" є адміністратором реєстру, якому визначений обов`язок, після надходження відповідного рішення Міністерства юстиції України чи його територіального органу, здійснювати тимчасове блокування або анулювання доступу до реєстру.

Як зазначалося вище, рішення про тимчасове блокування доступу до реєстру прийняте на трьохмісячний строк, який на момент вирішення справи в суді першої інстанції вже сплинув, але доступ до реєстру позивачу відновлений не був, що порушує його права в контексті того, що застосування до позивача несприятливих наслідків у вигляді блокування доступу позивача до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на 3 місяці та не поновлення доступу після спливу цього строку фактично позбавляє позивача можливості отримувати дохід від своєї професійної діяльності. При тому, що позивач має зобов`язання перед державою у вигляді сплати податків, не зважаючи на фактичне зупинення його діяльності і після спливу трьохмісячного строку.

З урахуванням визначеного ст. 8 Конституції України принципу верховенства права та встановлених ст. 2 КАС України завдань суду як державної правозахисної інституції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з метою повного захисту порушених прав та інтересів особи, є необхідним саме зобов`язання ДП "Національні інформаційні системи" відновити приватному нотаріусу Пирятинського районного нотаріального округу Полтавської області Запорожець Оксані Олександрівні доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, оскільки саме такий спосіб захисту у повній мірі сприятиме відновленню прав позивача.

Доводи апелянта висновків суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог до ДП "Національні інформаційні системи" не спростовує.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями ч. 2 ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 50 рішення Європейського суду з прав людини «Щокін проти України» (№ 23759/03 та № 37943/06) зазначено про те, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Говорячи про «закон», стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року посилається на ту саму концепцію, що міститься в інших положеннях цієї Конвенції (див. рішення у справі «Шпачек s.r.о.» проти Чеської Республіки» (SPACEK, s.r.o. v. THE CZECH REPUBLIC № 26449/95). Ця концепція вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві. Вона також відсилає до якості такого закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні (див. рішення у справі «Бейелер проти Італії» (Beyeler v. Italy № 33202/96).

Колегія суддів враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (Заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява N 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують з наведених вище підстав.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.06.2019 року по справі № 440/798/19 прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не виявила підстав для його скасування.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Національні інформаційні системи" на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.06.2019 року по справі № 440/798/19 залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.06.2019 року по справі № 440/798/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Н.С. Бартош
Судді(підпис) (підпис) І.М. Ральченко З.Г. Подобайло

Повний текст постанови складено 15.10.2019 року