Справа № 234/4585/17
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

10 жовтня 2019 року

м. Київ

справа №234/4585/17

адміністративне провадження №К/9901/21148/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Судді-доповідача Саприкіної І. В.,

суддів Єзерова А. А., Чиркіна С. М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області на постанову Краматорського міського суду Донецької області (суддя Переверезева Л. І.) від 12 липня 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду (головуючий суддя: Сіваченко І. В., судді: Шишов О. О., Чебанов О. О.) від 10 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання протиправними дій ,

УСТАНОВИВ:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Краматорського міського суду Донецької області з адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (далі -УПФУ у м. Краматорську Донецької області), у якому просив:

- визнати протиправними дії УПФУ у м. Краматорську Донецької області щодо відмови позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах;

- зобов`язати УПФУ у м. Краматорську Донецької області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за Списком № 2 з 03 листопада 2016 року.

Постановою Краматорського міського суду Донецької області від 12 липня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року, позов задоволено.

Приймаючи такі судові рішення, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку, що УПФУ у м. Краматорську Донецької області протиправно відмовило ОСОБА_1 у призначені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, оскільки останнім були надані усі можливі та наявні документи на підтвердження його пільгового стажу.

Не погодившись із вказаними вище судовими рішеннями попередніх інстанцій, УПФУ у м. Краматорську Донецької області подало до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, у якій просило скасувати постанову Краматорського міського суду Донецької області від 12 липня 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року, і прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

На обґрунтування касаційної скарги УПФУ у м. Краматорську Донецької області зазначило, що у позивача відсутній необхідний пільговий стаж роботи, який би надавав останньому право на отримання пенсії на пільгових умовах за Списком № 2, а тому спірне рішення відповідача прийняте на підставі та в межах, визначених законодавством.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 31 жовтня 2017 року відкрив провадження у цій справі за вказаною касаційною скаргою.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147-VIII), яким Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України) викладено в новій редакції.

Відповідно до підп. 4 п. 1 розд.«Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду ухвалою від 09 жовтня 2019 року прийняв цю справу до провадження та призначив її до розгляду.

Відповідно до ч. 1 України (у редакції Закону № 2147-VIII) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Дослідивши наведені в касаційній скарзі доводи та перевіривши матеріали справи, колегія суддів встановила таке.

03 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся до УПФУ у м. Краматорську Донецької області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 згідно п. «б» ст. 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII).

До цієї заяви позивачем були надані наступні документи: копія паспорту серії НОМЕР_1 , копія картки фізичної особи-платника податків, копія трудової книжки, копія диплому № 602710, копія військового квитка серії НОМЕР_2 , довідка від 21 квітня 2016 року № 17-ок, видана ЗАТ «Спецжелезобетонстрой», копія виписки з Єдиного державного реєстру платника податків стосовно юридичної особи від 07 липня 2016 року, копія довідки від 19 жовтня 2016 року № 08-07/012944р про направлення інформації, надана інспекцією Федеральної податкової служби по м. Курську, копія довідки від 12 жовтня 2016 року № 11-19/016071 про надання відомостей з ЄДРЮО, видана управлінням Федеральної податкової служби по Курській області, довідка від 20 жовтня 2016 року № 05.1.4-20/698, видана архівним відділом Адміністрації м. Курська, архівна довідка від 20 жовтня 2016 року № Г-92, видана архівним відділом Адміністрації м. Курська, архівна довідка від 06 червня 2016 року № Г-47, видана архівним відділом Адміністрації м. Курська, копія довідки про відсутність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб інформації щодо запиту, копія довідки про відсутність інформації щодо запиту в ЄДРЮО, копія архівної довідки від 19 травня 2016 року № Г-428, видана архівним відділом Адміністрації м. Мегіона, копія архівної довідки від 19 травня 2016 року № Г-428, видана архівним відділом Адміністрації м. Мегіона, копія наказу по особовому складу від 19 червня 1981 року № 99-к по Тресту «Сургутгеолстрой» Мегіонське будівельне управління, копія наказу по особовому складу від 12 жовтня 1982 року № 155-к по Тресту «Сургутгеолстрой» Мегіонське будівельне управління, копія наказу по особовому складу від 04 червня 1984 року № 77-к по Тресту «Сургутгеолстрой» Мегіонське будівельне управління, копія наказу від 31 січня 1985 року № 24-к по будівельно-монтажному Тресту «Асбострой» м. Мегіон, копія наказу по особовому складу від 19 вересня 1990 року № 207-к по будівельному Тресту «Асбострой» будівельне управління № 5 м. Мегіон, копія особової картки, копія особової картонки по БУ Треста «Асбострой», копія трудової угоди від 12 червня 1981 року, архівна довідка від 19 травня 2016 року № Г-428 про заробітну плату за 1981-1984, видана архівним відділом Адміністрації м. Мегіона, архівна довідка від 19 травня 2016 року № Г-428 про заробітну плату за 1985-1990 роки, видана архівним відділом Адміністрації м. Мегіона.

02 лютого 2017 року УПФУ у м. Краматорську Донецької області прийняло рішенням № 13, яким відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. «б» ст. 13 Закону № 1788-XII, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, а також тим, що не зараховані до пільгового стажу період роботи позивача в Курському будинобудівному комбінаті, Тресті «Сургутгеолстрой», Тресті «Асбострой».

Вказані обставини стали підставою для звернення ОСОБА_1 з даним адміністративним позовом за захистом порушених, на його думку, прав та інтересів.

Дослідивши наведені в касаційній скарзі доводи про оскарження судових рішень першої та апеляційної інстанцій, перевіривши матеріали справи й заслухавши суддю-доповідача про обставини справи, колегія суддів дійшла таких висновків.

За приписами ч. 1 ст. 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1, 2 та 3 ст. 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, ст. 2 та ч. 4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду знаходить, що постанова Краматорського міського суду Донецької області від 12 липня 2017 року та ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року відповідають зазначеним вимогам процесуального закону, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими з огляду на наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. «б» ст. 13 Закону № 1788-XII визначено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 26 років, з них не менше 12 років на зазначених роботах.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Згідно зі ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

За п. 20 Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном.

Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону № 1788-XII є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією (трудова книжка та (або) уточнюючі довідки). При цьому, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки, як такої, або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17.

Як убачається з матеріалів справи, у трудовій книжці ОСОБА_1 наявні записи про найменування посад, які він займав на підприємствах, проте у встановленому порядку відсутні повні дані про умови праці на підприємствах позивача, які є визначальними при віднесені займаних ним посад до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Водночас, на підтвердження такого стажу ОСОБА_1 разом із заявою про призначення пенсії були надані: архівна довідка архівного відділу Комітету організаційної та кадрової роботи адміністрації міста Курська Російської Федерації від 06 червня 2016 року № Г-47, з якої убачається, що позивач дійсно працював монтажником залізобетонних конструкцій 4 розряду в Курському будинобудівному комбінаті з 12 липня 1979 року (наказ № 173) по 01 липня 1979 року (наказ № 241); архівна довідки архівного відділу управління справами адміністрації м. Мегіона від 19 травня 2016 року № Г-428, з якої убачається, що ОСОБА_1 працював монтажником з монтажу залізобетонних та сталевих конструкцій БМУ Тресту «Асбострой» з 01 лютого 1985 року (наказ № 24-к) по 24 листопада 1990 року (наказ № 207-к).

Крім того, позивачем була надані: довідка архівного відділу управління справами адміністрації м. Мегіона від 09 червня 2016 року № Г-537а, яка підтверджує, що МБУ Трест «Сургутгеолстрой» ліквідовано у 1999 році, а БМУ Трест «Асбострой» - у 2003 році, а підприємств правонаступників в них немає; довідка управління федеральної податкової служби по Курській області від 12 жовтня 2016 року № 11-19/016071, згідно якої станом на 10 жовтня 2016 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб відомості відносно ВАТ «Будинобудівний комбінат» відсутні, оскільки вказана установа знята з обліку в податкових органах 27 січня 2001 року. Причиною зняття з обліку в податкових органах була ліквідація у зв`язку з банкрутством за рішенням суду, що потягнуло за собою припинення організації без переходу прав та обов`язків в порядку правонаступництва до інших осіб. Даний факт підтверджується також довідкою управління федеральної податкової служби по Курській області від 23 березня 2017 року № 11-15/00623 ЗГа.

Поряд з цим, колегія суддів звертає увагу, що робота на вказаних вище посадах відповідно до постанови Ради міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173 «Об утверждении списков производств, цехов, профессий и должностей, робота в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах» дає право позивачу на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 згідно до п. «б» ст. 13 Закону № 1788-XII.

Крім того, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду вважає за доцільне зазначити, що обставини, які підлягали встановленню судами у даній справі і доказуванню, значно віддалені у часі, при цьому враховує ступінь вини позивача (її відсутність) у неможливості надати повний об`єм необхідних для реалізації його прав документів та повноти записів у наявних підтверджуючих пільговий стаж документах з огляду на те, що обов`язок належного оформлення таких документів покладається не на працівника, а на роботодавця чи інших уповноважених осіб. Крім цього, згідно вимог ч. 2 ст. 71 КАС України (в редакції чинній до 15 грудня 2017 року) адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2019 року у справі № 159/4178/16-а.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що відмова УПФУ у м. Краматорську Донецької області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах є необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам закону.

З огляду на викладене Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду знаходить, що постанова Краматорського міського суду Донецької області від 12 липня 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню, оскільки суди першої та апеляційної інстанцій, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Суд касаційної інстанції при прийнятті даного рішення також застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії», заява № 303-A, п. 29).

Відповідно до ст.350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення чи вчиненні процесуальних дій.

Оскільки колегія суддів залишає в силі рішення апеляційного суду, то відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.

Керуючись ст. 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області залишити без задоволення, постанову Краматорського міського суду Донецької області від 12 липня 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: І. В. Саприкіна

Судді: А. А. Єзеров

С. М. Чиркін