Справа № 320/1083/19
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2019-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/1083/19 Суддя першої інстанції: Лисенко В.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Горяйнова А.М.,

суддів - Файдюка В.В. та Чаку Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу Київської митниці Державної фіскальної служби на рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 червня 2019 року, яке проголошене о 15 год. 51 хв. та складене у повному обсязі 13 червня 2019 року, у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЮКС ІМПОРТ» до Київської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2019 року ТОВ «ЛЮКС ІМПОРТ» звернулося до суду з позовом, у якому просило визнати протиправними та скасувати:

- рішення Київської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA125220/2018/010055/2 від 22 листопада 2018 року;

- картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA125220/2018/00153.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 03 червня 2019 року вказаний адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права. Скаржник вказує на те, що документи, надані позивачем до митного оформлення товару, містили розбіжності щодо порядку оплати товару, а додаткові витребувані документи позивач надав не у повному обсязі.

ТОВ «ЛЮКС ІМПОРТ» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначило, що суд першої інстанції надав вірну оцінку дослідженим доказав та зробив правильний висновок про відсутність розбіжностей у порядку оплати товару, що зазначений у контракті та інвойсі. Також позивач зазначив, що експортна декларація країни-виробника не підлягала складенню, у зв`язку з чим не могла бути надана на вимогу контролюючого органу.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи - 03 жовтня 2019 року, проте у судове засідання не з`явилися та про причини неявки суду не повідомили. За таких обставин колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Київської митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 червня 2019 року - без змін виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд встановив, що між ТОВ «ЛЮКС ІМПОРТ» (покупець) та компанією «B.V. Koninklijke Nederlandsche Glasfabriek Leerdam» (Продавець) був укладений контракт № LUX-230518 від 23 травня 2018 року щодо поставки посуду та декоративних виробів зі скла.

ТОВ «ЛЮКС ІМПОРТ» подало до Київської митниці ДФС електронну митну декларацію № UA125220/2018/714299 від 20 листопада 2018 року.

Заявлена вартість (ціна) товару за цією митною декларацією визначена на рівні 16538,79 доларів США. Митна вартість товару була визначена за ціною договору (контракту).

Київська митниця ДФС прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № UA125220/2018/010055/2 від 22 листопада 2018 року, у зв`язку з чим також склала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA125220/2018/00153.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями митного органу, ТОВ «ЛЮКС ІМПОРТ» звернулося до суду з позовом про визнання їх протиправними та скасування.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «ЛЮКС ІМПОРТ», суд першої інстанції виходив з того, що Київською митницею ДФС зроблено помилковий висновок щодо наявності розбіжностей у наданих для митного оформлення документах, які ставлять під сумнів правильність визначення митної вартості товару. Також суд першої інстанції зазначив, що позивач надав відповідачу всі документи, які підлягали складенню під час виконання контракту № LUX-230518 від 23 травня 2018 року.

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно з ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

З матеріалів справи вбачається, що разом з митною декларацією ТОВ «ЛЮКС ІМПОРТ» надало Київській митниці ДФС пакувальний лист б/н від 21 вересня 2018 року, рахунок-фактура (інвойс) від 26 вересня 2018 року № 18408547 RI; коносамент від 03 жовтня 2018 року № MTY0014530; автотранспортна-накладна від 19 листопада 2018 року № 6524; декларація про походження товару від 26 вересня 2018 року № 18408547 RI; акт про проведення огляду від 19 листопада 2018 року № UA500030/2018/4217; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 18 листопада 2018 року № 9711; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 18 листопада 2018 року№ UA00010967; довідка про вартість перевезення від 18 листопада 2018 року; зовнішньоекономічний контракт від 23 травня 2018 року № LUX-2305018; договір про надання послуг митного брокера від 17 жовтня 2018 року № 1710; договір (контракт) про перевезення від 03 серпня 2018 року № SC/ AF -009647; договір (контракт) про перевезення від 01 квітня 2017 року № SF-006715; заявка на організацію перевезення від 17 вересня 2018 року.

Згідно з ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи згідно з переліком.

Отже, обов`язковою передумовою для витребування у декларанта додаткових документів є виявлення розбіжностей у поданих документах, ознаки їх підробки або якщо надані для митного оформлення документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що викладена в постанові від 29 серпня 2019 року у справі № 805/5038/16-а.

Згідно з п. 33 рішення про коригування митної вартості товарів № UA125220/2018/010055/2 від 22 листопада 2018 року підставою для витребування у ТОВ «ЛЮКС ІМПОРТ» додаткових документів стало те, що до митного оформлення надано договір від 23 травня 2018 року № LUX-2305018, яким передбачено 100 % передплату за товар, проте у інвойсі від 26 вересня 2018 року № 18408547 RI передплату не передбачено.

Дослідивши зазначені документи, колегія суддів встановила, що умови оплати сторони узгодили в ст. 3 контракту від 23 травня 2018 року № LUX-2305018.

Відповідно до п. 3.1 контракту від 23 травня 2018 року № LUX-2305018 платежі здійснюються у безготівковому порядку на рахунок продавця, вказаний у реквізитах цього Контракту на умовах 100 % передплати чи з відтермінуванням платежу на строк, вказаний в інвойсах (рахунках-фактурах) до Контракту.

У свою чергу інвойс від 26 вересня 2018 року № 18408547 RI передбачав, що поставка товару здійснюється на умовах відстрочення платежу на 60 днів.

Отже, відомості про умови оплати товару, що зазначені в контракті від 23 травня 2018 року № LUX-2305018 та інвойсі від 26 вересня 2018 року № 18408547 RI, узгоджуються між собою та не містять розбіжностей.

Доводи Київської митниці ДФС про те, що контрактом від 23 травня 2018 року № LUX-2305018 було передбачено поставку товару виключно на умовах 100 % передплати є помилковими, оскільки суперечать письмовим доказам, які приєднані до матеріалів справи.

З огляду на те, що доводи відповідача про наявність розбіжностей у документах, що були подані разом з митною декларацією, не знайшли свого підтвердження, колегія суддів приходить до висновку, що у Київської митниці ДФС не було підстав для витребування у ТОВ «ЛЮКС ІМПОРТ» додаткових документів.

Разом з тим, Київська митниця ДФС направила позивачу повідомлення про необхідність надання додаткових документів. ТОВ «ЛЮКС ІМПОРТ» у свою чергу повідомило відповідача про те, що не має можливості надати частину документів у встановлений строк.

Згідно з рішенням № UA125220/2018/010055/2 від 22 листопада 2018 року, підставою для коригування митної вартості товарів стало ненадання саме експортної декларації.

Надаючи оцінку зазначеній обставині, як підставі для прийняття рішення про коригування митної вартості товару, суд першої інстанції виходив з того, що експортна декларація ЕХ-1 - це митний документ, що підтверджує експорт товарів з країн Європейського Союзу, законність вивезення продукції з країни-експортера і ввезення в країну-імпортер. Відповідно до умов Інкотермс 2010 експортну декларацію може оформляти продавець чи покупець продукції.

Згідно Листа Європейської Комісії до Держмитслужби щодо експортних декларацій країни відправлення від 27 березня 2008 року експортна декларація - документ, необхідний при вивезенні товарів з країн Європейського Союзу у відповідності до вимог митного законодавства. Експортна декларація не має на меті підтвердження вартості товару, а є документом, який необхідний для вивезення товару лише з країни експортера Європейського Союзу.

Судом першої інстанції під час вирішення справи було також враховано позицію Верховного Суду щодо випадків, у яких складається експортна декларація, викладена у постановах від 25 січня 2019 року у справі № 815/5823/17 та від 23 квітня 2019 року у справі № 815/5877/17.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що експортна декларація ЕХ-1 підлягала наданню виключно у разі поставки товару з країни Європейського Союзу.

З приєднаних до матеріалів справи документів, а саме: декларації про походження товару № 18408547 RI від 26 вересня 2018 року - виробником товару є компанія Crisa Libbey Mexico S. de R.L. de C.V., яка є дочірньою компанією компанії B.V. Koninklijke Nederlandsche Glasfabriek Leerdam та знаходиться у Мексиці.

У електронній митній декларації № UA125220/2018/714299 від 20 листопада 2018 року також зазначено, що відправником (експортером) товару є Crisa Libbey Mexico S. de R.L. de C.V., яке знаходиться у Мексиці.

Отже, під час здійснення зовнішньоекономічної операції за контрактом від 23 травня 2018 року № LUX-2305018 експортна декларація ЕХ-1 не підлягала складенню, а її ненадання до митного органу не могло бути підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

В апеляційній скарзі Київської митниці ДФС відсутні заперечення проти висновків суду першої інстанції про те, що експортна декларація ЕХ-1 не підлягала складенню.

Доводи апеляційної скарги відповідача ґрунтуються на тому, що надання зазначеної декларації було передбачене умовами контракту від 23 травня 2018 року № LUX-2305018.

У відповідності до п. 4.5 контракту від 23 травня 2018 року № LUX-2305018 продавець направляє разом з товаром наступні документи: інвойс (рахунок-фактуру), пакувальний лист, транспортну накладну (СМR), сертифікат якості виробника, сертифікат походження EUR. Копія експортної декларації ЕХ-1 направляється покупцю по e-mail протягом двох днів після відвантаження товару.

Разом з тим, вказаний пункт контракту також передбачає, що перелік документів може змінюватися за домовленістю сторін.

При вирішенні апеляційної скарги колегія суддів виходить з того, що за змістом контракту від 23 травня 2018 року № LUX-2305018 перелік документів, що надаються у разі поставки товару, не є безумовним.

Предметом поставки за контрактом від 23 травня 2018 року № LUX-2305018 був товар, що вироблений та поставлявся з Мексики, а не з країни Європейського Союзу.

За таких обставин колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що експортна декларація ЕХ-1 не підлягала складанню та, відповідно, не могла бути надана позивачем на вимогу митного органу.

Також суд першої інстанції вірно зазначив, що митна декларація країни відправлення відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України не є тим документом, що підтверджує числові значення митної вартості товару.

Інших підстав для коригування митної вартості товарів у рішенні № UA125220/2018/010055/2 від 22 листопада 2018 року не зазначено.

Наведені обставини у своїй сукупності вказують на те, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення про задоволення адміністративного позову ТОВ «ЛЮКС ІМПОРТ».

Доводи апеляційної скарги Київської митниці ДФС не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 03 червня 2019 року, та не можуть бути підставами для його скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та прийняв законне і обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Київської митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 червня 2019 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Київської митниці Державної фіскальної служби - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 червня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач А.М. Горяйнов

Судді В.В. Файдюк

Є.В. Чаку