Справа № 320/3145/19
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2019-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2019 року справа № 320/3145/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач або ОСОБА_1 ) з позовом до Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною відмову Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати Фастівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області призначити ОСОБА_1 пенсію, починаючи з дати звернення 12.11.2018.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідач безпідставно не взяв до уваги подані нею документи, що підтверджують періоди проживання позивача на території, що відноситься до зони гарантованого добровільного відселення, у зв`язку з чим дійшов безпідставних висновків про відсутність у ОСОБА_1 права на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, у якому вказував, що підстав для призначення позивачеві пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» немає, оскільки у позивача недостатньо років проживання у зоні гарантованого добровільного відселення. На підставі викладеного вважає, що в спірних правовідносинах діяв в межах чинного законодавства.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01.07.2019 відкрито провадження у справі №320/3145/19, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання по справі на 30.07.2019.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.07.2019 відкладено розгляд справи у зв`язку з неявкою позивача на 17.09.2019.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.09.2019 замінено відповідача на Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області у зв`язку з реорганізацією.

Позивач у судове засідання, призначене на 17.09.2019, не з`явилась, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

У судовому засіданні 17.09.2019 суд поставив на обговорення питання про здійснення подальшого розгляду справи у порядку письмового провадження. Уповноважений представник відповідача проти подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження не заперечував та через канцелярію суду заявив письмове клопотання про здійснення подальшого розгляду справи у порядку письмового провадження.

Відповідно до частини 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Приймаючи до уваги подане представником відповідача клопотання про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження, враховуючи повторну неявку позивача та те, що матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін та відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, у витребуванні додаткових доказів суд прийшов до висновку здійснювати подальший розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що зареєстрована та проживає у м. Києві, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1 , виданого Вишнівським МВМ ГУМВС України в Київській області 17.09.1997 (а.с. 9-10).

Відповідно до відомостей про роботу, які містяться у трудовій книжці (а.с.36-40) позивача, ОСОБА_1 :

- у період з 01.09.1981 по 01.09.1983 навчалася в КПКУ;

- у період з 01.08.1983 по 08.12.1986 працювала на посаді кухара 4-го розряду в столовій Залізничного району №709;

- у період з 17.12.1986 по 23.06.1987 працювала на посаді касира, а з 01.06.1987 бухгалтера Фастівського управління Міжрайтпалива;

- у період з 08.10.1987 по 15.03.1988 працювала на посаді касира ПУ ВКХ;

- у період з 16.03.1988 по 21.03.1990 працювала на посаді статистки Фастівського держкомітету ЛКСМ України;

- у період з 22.03.1990 по 17.11.1998 працювала на посаді бухгалтера Київського обласного комітету ДОСААФ;

- у період з 25.08.2003 по 03.01.2008 працювала на посаді продавця у ТОВ «ХТИВ»;

- у період з 03.01.2008 по 18.10.2010 працювала на посаді продавця у ФОП ОСОБА_2 ;

- у період з 10.01.2011 по 27.08.2018 працювала на посаді продавця у ФОП ОСОБА_3 .

Судом встановлено, що 12.11.2018 позивач звернулась до Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області з заявою про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС».

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до заяви про призначення пенсії за віком було додано наступні документи:

- паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Фастівським МРВ ГУМВС України в Київській обл. 17.09.1997;

- трудова книжка НОМЕР_2 від 01.08.1983;

- довідка з місця проживання №1240 від 23.10.2018 ВК Фастівської міської ради Київської області комітету самоорганізації населення міськрайону Снігурівка;

- довідка з місця проживання №1422 від 12.10.2018 ВК Фастівської міської ради Київської області комітету самоорганізації населення міськрайону Заріччя;

- довідка №2020/01-43 від 22.10.2018 Державного архіву Київської області Київської обласної державної адміністрації;

- довідка №2020(1)/01-43 від 22.10.2018 Державного архіву Київської області Київської обласної державної адміністрації.

Рішенням Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 11.02.2019 №8 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 2 статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС», через відсутність права на зниження пенсійного віку (а.с.102-104).

Відповідь вмотивована тим, що за даними довідки №1422 від 12.10.2018 ВК Фастівської міської ради Київської області комітету самоорганізації населення міськрайону Заріччя, за підписом секретаря КСОН, ОСОБА_1 була зареєстрована та проживала в місті Фастів з 26.06.1981 по 13.09.1989. Водночас, документальне підтвердження проживання особи за певною адресою не відноситься до компетенції комітету самоорганізації населення, а секретар КСОН не є посадовою особою органу місцевого самоврядування.

Також, в трудовій книжці в записах №8-9 Фастівського міськкому ЛКСМ України допущені виправлення, відповідно до архівних довідок №2020/01-43 від 22.10.2018 та №2020(1)/01-43 від 22.10.2018 Державного архіву Київської області Київської обласної державної адміністрації неможливо підтвердити факт роботи, оскільки документи зазначеною організацією до Державного архіву на зберігання не передавались.

Відповідно до наданих документів ОСОБА_1 станом на 01.01.1993 прожила та працювала в зоні посиленого радіологічного контролю 11 місяців 15 днів. Страховий стаж становить 29 років 7 місяців 16 днів.

Ураховуючи зазначене, законні підстави для призначення позивачеві пенсії відповідно до пункту 2 статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС» із зниженням пенсійного віку, відсутні. Право на пенсію ОСОБА_1 набуде після досягнення 60 років в 2024 році при наявності необхідного страхового стажу не менше 31 року.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я врегульовано Законом України від 28.02.1991 №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у редакції, чинній на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії, далі Закон №796-XII).

Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 55 Закону №796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

За правилами пункту 2 частини першої статті 55 Закону №796-XII, зокрема, потерпілі від Чорнобильської катастрофи - особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років мають право на зниження пенсійного віку на 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років.

Перелік необхідних документів для призначення пенсії передбачений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1.

Згідно з пунктом 2.1 вказаного Порядку для призначення пенсії за віком до заяви додаються наступні документи, що підтверджують особливий статус особи: посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Відповідно до статті 65 Закону №796-XII документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 №551 затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян (далі - Порядок №551), яким визначено, зокрема, процедуру видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи, коло осіб, яким вони видаються.

Так, відповідно до пункту 6 Порядку №551 особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а в зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, віднесеним до категорії 3, видаються посвідчення "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" (категорія 3) серії Б зеленого кольору.

Частиною першою статті 15 Закону №796-XII передбачено, що підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

З наведеного випливає, що єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом №796-XII, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Довідки про період проживання, роботи на забруднених територіях є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Як встановлено судом, на день звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії та на день прийняття рішення про відмову у призначенні пенсії від 11.02.2019, позивач не надав всіх необхідних документів, передбачених Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема документа, що посвідчує його статус потерпілого від Чорнобильської АЕС (тобто посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи).

Відносно посилань позивача на те, що документом, який підтверджує право особи на призначення пенсії відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» може бути довідка про період проживання позивача на території, що відноситься до зони гарантованого добровільного відселення, суд звертає увагу, що за правилами частини 3 статті 15 цього Закону, така довідка є тільки підставою для надання статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи, а не підтверджує цей статус.

Разом з тим, як було зазначено вище, документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є виключно посвідчення «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».

Пунктом 11 Постанови № 551 визначено, що посвідчення видаються уповноваженими органами за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами (далі - регіональні комісії).

Рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається у місячний строк з дня надходження необхідних документів до уповноважених органів.

Таким чином, належність позивача до осіб, потерпілих від Чорнобильської катастрофи, має бути визначено лише спеціально уповноваженим органом, який у місячний термін з дня надходження необхідних документів, приймає рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення потерпілого від Чорнобильської АЕС.

Верховний Суд у постанові від 10.04.2018 у справі №357/7575/16-а зазначив, що вирішуючи правові спори у справах цієї категорії, суд повинен досліджувати правомірність рішення суб`єкта владних повноважень на момент його прийняття (вчинення) та не може обґрунтовувати юридичну правильність (правомірність) таких актів із урахуванням подій, які сталися, або могли статися у майбутньому. Рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях і домислах, а також тих фактичних обставинах, які на момент його ухвалення хронологічно ще не відбулися, проте ймовірно могли мати місце у майбутньому.

З огляду на викладене та враховуючи, що позивач під час звернення до відповідача із відповідною заявою не надав необхідних документів для призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд дійшов висновку, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком із зниженням пенсійного віку є правомірною.

Суд зазначає, що ухвалою суду від 01.07.2019 від позивача були витребувані письмові пояснення про те, чи отримувала позивач посвідчення особи, потерпілої від аварії на ЧАЕС IV категорії, якщо ні - зазначити причини.

Однак, жодних пояснень з приводу витребуваних пояснень та доказів отримання статусу потерпілої від Чорнобильської катастрофи позивачем до суду не надано.

За приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відтак, відмовляючи ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а доказів понесення ним судових витрат суду не надано, судові витрати у цій частині стягненню з позивача не підлягають.

Керуючись статтями 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Київський окружний адміністративний суд.

Дата складення повного рішення суду - 03.10.2019.

Суддя Кушнова А.О.