Справа № ЗП-18/19
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
УХВАЛА

10 жовтня 2019 р. м. ХерсонСправа № ЗП-18/19

Херсонський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Войтовича І.І., розглянувши у порядку письмового провадження заяву арбітражного керуючого Севрюкова Івана Олексійовича про забезпечення позову до подання позовної заяви,

встановив:

09.10.2019 до Херсонського окружного адміністративного суду звернувся арбітражний керуючий Севрюков Іван Олексійович із заявою про забезпечення адміністративного позову до подачі позовної заяви, в якій просив суд зупинити дію наказу Міністерства юстиції України №2033/5 від 04.07.2019 «Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_1 »; зобов`язати Міністерство юстиції України забезпечити виключення до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючого санацією, ліквідаторів) України запису про анулювання свідоцтва арбітражного керуючого свідоцтва №706 від 08.04.2013, виданого арбітражному керуючому Севрюкову Івану Олексійовичу до набрання законної сили судовим рішенням по справі. Також, просить заборонити Міністерству юстиції України вносити до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України записи про припинення діяльності або анулювання свідоцтва арбітражного керуючого Севрюкова Івана Олексійовича до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

В обґрунтування заяви зазначено, що 24.04.2019 Головним територіальним управлінням юстиції у Херсонській області складено акт планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого Севрюкова І.О. від 24.04.2019 №7. У резолютивній частині акту від 24.04.2019 №7 зазначено, що в ході проведення позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого Севрюкова І.О., комісією встановлено невиконання розпорядження про усунення порушень від 23.11.2018 №6 та не усунуто порушення вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», виявлених під час проведення планової перевірки діяльності арбітражного керуючого Севрюкова І.О. Також, зазначає, що за результатами перевірки Комісією прийнято рішення застосувати до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідатора) на підставі подання від 15.05.2019 №1275. В подальшому, Міністерством юстиції України видано наказ від 04.07.2019 за №2033/5 «Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_1 ».

Також заявник зазначив, що є виконуючим обов`язки ліквідатора у справах: про банкрутство ТОВ «Тара-Сервіс» в Господарському суді Херсонської області по справі №5024/1661/2011 та про банкрутство ДП «Херсонський виноробний завод» в Господарському суді Херсонської області по справі №5/56-Б. Зазначає, що внаслідок дії Наказу, господарськими судами, що здійснюють провадження у справах про банкрутство, прийматимуться рішення про заміну арбітражного керуючого Севрюкова І.О. на інших осіб,відновлення права заявника на здійснення діяльності в межах ліквідаційних процедур та справ про банкрутство, в яких заявник приймає участь, буде неможливим, у зв`язку з чим просить задовольнити заяву про забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст.154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Беручи до уваги положення ч.1 ст.154 КАС України, суд дійшов висновку про розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення заявника.

Дослідивши заяву арбітражного керуючого Севрюкова І.О. про забезпечення адміністративного позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч.1 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно положень ч.2 ст. 151 КАС України, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" та постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року № 2 "Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року № 2, застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпеченням позову у такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.

Виходячи з завдання адміністративного судочинства та цілей, які спрямовані на вжиття заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку, що у заяві про забезпечення позову арбітражним керуючим Севрюковим І.О. не наведено беззаперечних доводів, що невжиття відповідних заходів (зупинення дії наказу Міністерства юстиції України №2033/5 від 04.07.2019) може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він має намір звернутися до суду; або є очевидними ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Суд зазначає, що заява про забезпечення позову не містить належних пояснень, з яких підстав позивач просить забезпечити адміністративний позов шляхом зупинення дії наказу, а саме чому невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або його інтересів. Не зазначає, чому, на його думку, очевидними є ознаки протиправності оскаржуваного наказу.

Разом із заявою, заявником надано до суду копії ухвали Господарського суду Херсонської області від 15.02.2018 по справі № 5024/1661/2011 та ухвалу від 23.06.2015 по справі №5/56-Б про призначення ОСОБА_1 ліквідатором. Проте, вказані у заяві про забезпечення позову обставини (у справах про банкрутство прийматимуться рішення про заміну арбітражного керуючого Севрюкова І.О.), не свідчать про очевидну ознаку протиправності наказу Міністерства юстиції України №2033/5 від 04.07.2019 про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого Севрюкова І.О. або що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника.

Суд також зауважує, що законність або протиправність вказаного наказу Міністерства юстиції України №2033/5 від 04.07.2019 може бути встановлено лише після звернення заявника до суду із відповідним позовом про оскарження такого наказу та під час розгляду адміністративної справи по суті.

Крім того, суд зазначає, що зупинення дії наказу Міністерства юстиції України №2033/5 від 04.07.2019 про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого Севрюкова І.О. в рамках забезпечення позову до подачі до суду позовної заяви фактично є прийняттям судового рішення до звернення арбітражного керуючого до суду із позовом щодо оскарження такого наказу без належного судового розгляду, що суперечить вимогам Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд наголошує, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав, передбачених ч.2 ст. 150 КАС України.

Натомість, вжиття заходів та забезпечення позову, в даному випадку, може свідчити про передчасний висновок суду про протиправність спірного рішення, що не узгоджується з метою застосування правового інституту забезпечення позову.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про відсутність будь-яких об`єктивних даних, з яких можливо зробити висновок, що до моменту ухвалення рішення в справі, невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав, або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду стане не можливим.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви та забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 150-157, 243, 248, 256 КАС України, суд

ухвалив:

Заяву арбітражного керуючого Севрюкова Івана Олексійовича про забезпечення адміністративного позову до подачі позовної заяви - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня її проголошення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення.

У разі постановляння ухвали в порядку письмового провадження ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Войтович І.І.