Справа № 420/3776/19
Суддя: Бутенко А. В.
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3776/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

судді - Бутенка А.В.,

за участю секретаря - Філімоненка А.О.,

за участю сторін:

представник позивача - Олін П.Ю.,

представник позивача - ОСОБА_1 М.Г.,

представник відповідача - Кисельов О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом підприємства, яке засноване на власності об`єднання громадян «ЕЛКОН-ДІЗАЙН» (65098, м. Одеса, вул. 4-й Житомирський провулок, 28) до Головного управління ДФС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) про скасування податкового повідомлення-рішення № від 20.05.2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Стислий зміст позовних вимог.

До суду надійшов адміністративний позов підприємства, яке засноване на власності об`єднання громадян «ЕЛКОН-ДІЗАЙН» до Головного управління ДФС в Одеській області, в якому просить суд :

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області № від 20.05.2019 року.

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржуване рішення було прийнято протягом 40 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки. Крім того, Позивач скористався своїм правом, та подав уточнюючий розрахунок до прийняття податкового повідомлення-рішення № .

Таким чином, зазначені обставини свідчить про протиправність прийнятого податкового повідомлення-рішення № про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ, задекларованої на банківський рахунок Позивача в сумі 8511.00 грн., та справляння штрафних (фінансових) санкцій в сумі 4256,00 грн., а тому підлягають скасуванню.

26.07.2019 року, від Відповідача надійшов відзив на позов. В обґрунтування зазначено, що аналізом додатків 3 та 5 до декларацій з ПДВ за січень - лютий 2019, поданих підприємством «Елкон-Дізайн» встановлено, що підприємство відобразило в додатку 3 декларації за лютий 2019 року інформацію щодо формування сум податкового кредиту від постачальників товарів/послуг за ідентифікаційним податковим номером 7 у період січень 2019 року на суму податку на додану вартість 2333,34 грн.; за ідентифікаційним податковим номером 27 у період січень 2019 року на суму податку на додану вартість 1364,93 грн.; за ідентифікаційним податковим номером 3 у період лютий 2019 року на суму податку на додану вартість 5296 грн.

В свою чергу, зазначених постачальників з іпн 7 та з іпн 3 згідно додатків 5 декларації за січень 2019 року, за лютий 2019 року підприємство «Елкон- Дізайн» до складу податкового кредиту не включало.

Тобто підприємством завищено суму бюджетного відшкодування у розмірі 7629,34 грн.

Також, аналізом встановлено, що підприємство «Елкон-Дізайн» включено до додатку 3 (ДЗ) по контрагенту ТОВ «МЕБЛЕВИЙ ЕКСПЕРТ ПЛЮС» () суму ПДВ 1364,93 грн. чим порушено Порядок заповнення і подання податкової звітності з ПДВ, що виразилось в невірному заповнені додатку 3 (ДЗ) та податкової декларації з ПДВ за лютий 2019 року.

Таким чином, проведеною камеральною перевіркою підприємства «Елкон-Дізайн» з питання достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за лютий 2019 року в порушення абзац б) п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України підприємство «Елкон-Дізайн» не має права на отримання бюджетного відшкодування заявленого на рахунок платника у банку (відображеного у рядку 20.2.1 декларації з ПДВ за лютий 2019 року) у розмірі 881,59 грн.

Враховуючи вищевикладене, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень і у спосіб, що передбачені законами та іншими нормативними актами України, а тому податкове повідомлення-рішення винесено правомірно, а вимоги визначені у позові є безпідставними.

Заяв чи клопотань від сторін до суду не надходило. Інші процесуальні дії судом не вчинялись.

Представник Позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, зазначених у позові та відповіді на відзив.

Представник Відповідача, заперечував щодо задоволення позовних вимог, з підстав зазначених у відзиві на позов.

Обставини справи.

Відповідач, відповідно до п. 200.10 ст. 200 розділу V Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в порядку, встановленому ст. 76 глави 8 розділу II Кодексу проведено камеральну перевірку підприємства, яке засноване на власності об`єднання громадян «Елкон-Дізайн», з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку по декларації з ПДВ за лютий 2019 року (податкова декларація з податку на додану вартість від 15.03.2019 р. № ).

За наслідками проведеної перевірки складено акт від 18.04.2019 року № 250/15-32-12- 02/32153207, за висновками якого виявлено порушення підприємством «Елкон-Дізайн» вимог Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ затверджений наказом Міністерства фінансів України 28.01.16 №21 із змінами і доповненнями, абзацу б) п. 200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями).

На підставі даного акту перевірки винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 20.05.2019 року № , яким зменшено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 8511 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) у розмірі 4256 грн.

Позивач вважає податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області № від 20.05.2019 року протиправним та таким, що підлягаює скасуванню, а тому звернувся із даним позовом до суду.

Джерела права й акти їх застосування.

Оцінюючи дії та рішення суб`єкта владних повноважень, суд з урахуванням приписів ч. 2 ст. 2 КАС України, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п.п.14.1.36 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Пунктом 46.1 ст. 46 Податкового Кодексу України визначено, що Податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Митні декларації прирівнюються до податкових декларацій для цілей нарахування та/або сплати податкових зобов`язань.

Додатки до податкової декларації є її невід`ємною частиною.

Відповідно до абз. 1 п. 46.5 ст. 46 Податкового Кодексу України, форма податкової декларації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно з п. 50.1 ст. 50 Податкового Кодексу України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Відповідно до п. 86.2 ст. 86 Податкового Кодексу України, за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу

Згідно з п. 86.8 ст. 86 Податкового Кодексу України, податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Відповідно до п. 197.6 ст. 197 ПК України, звільняються від оподаткування операції з постачання товарів (крім підакцизних товарів) та послуг (крім послуг, що надаються під час проведення лотерей і розважальних ігор та послуг з постачання товарів, отриманих у межах договорів комісії (консигнації), поруки, доручення, довірчого управління, інших цивільно-правових договорів, що уповноважують такого платника податку здійснювати постачання товарів від імені та за дорученням іншої особи без передачі права власності на такі товари), що безпосередньо виготовляються підприємствами та організаціями, які засновані громадськими організаціями інвалідів, де кількість інвалідів, які мають у таких організаціях основне місце роботи, становить протягом попереднього звітного періоду не менш як 50 відсотків середньооблікової кількості штатних працівників, і за умови, що фонд оплати праці таких інвалідів становить протягом звітного періоду не менш як 25 відсотків суми загальних витрат з оплати праці, що належать до складу витрат згідно з правилами оподаткування податком на прибуток підприємств.

Пунктом 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

За змістом п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті до бюджету або бюджетному відшкодуванню, регламентується ст. 200 Податкового кодексу України, а саме:

Відповідно до п. 200.1. ст. 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

У результаті може виникнути як позитивна, так і від`ємна різниця.

Згідно з п.200.2 ст. 200 ПК України, при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Відповідно п.200.4 ст. 200 ПК України, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200.1.3 статті 200.1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Висновки суду.

Надаючи належну правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що Податкову декларацію з ПДВ за лютий 2019 р. (з усіма Додатками) Позивачем подано 15.03.2019 р. № .

Як вбачається із Акту перевірки, аналізом додатків 3 та 5 до декларацій з ПДВ за січень - лютий 2019, поданих підприємством «Елкон-Дізайн» Відповідачем було встановлено, що підприємство відобразило в додатку 3 декларації за лютий 2019 року інформацію щодо формування сум податкового кредиту від постачальників товарів/послуг за ідентифікаційним податковим номером 7 у період січень 2019 року на суму податку на додану вартість 2333,34 грн.; за ідентифікаційним податковим номером 27 у період січень 2019 року на суму податку на додану вартість 1364,93 грн.; за ідентифікаційним податковим номером 3 у період лютий 2019 року на суму податку на додану вартість 5296 грн.

В свою чергу, зазначених постачальників з іпн 7 та з іпн 3 згідно додатків 5 декларації за січень 2019 року, за лютий 2019 року підприємство «Елкон- Дізайн» до складу податкового кредиту не включало.

Тобто на думку Відповідача підприємством завищено суму бюджетного відшкодування у розмірі 7629,34 грн.

Суд не погоджується із зазначеною думкою Відповідача, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Позивач, відповідно до п. 50.1 ст. 50 ПК України, подав до Відповідача уточнюючий розрахунок з усіма додатками до прийняття податкового повідомлення-рішення.

Крім того, суд зазначає, що Відповідачем було прийнято оскаржене податкове повідомлення-рішення із порушенням п. 86.8 ст. 86 Податкового Кодексу України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, про безпідставність висновків Відповідача, а тому відсутні підстави вважати про порушення Позивачем приписів Податкового Кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 1 ст. 73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Приймаючи до уваги викладене, оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, документально підтверджені, відповідають чинному законодавству, отже підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 143, 241-246, 250-251 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов підприємства, яке засноване на власності об`єднання громадян «ЕЛКОН-ДІЗАЙН» (65098, м. Одеса, вул. 4-й Житомирський провулок, 28) до Головного управління ДФС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 20.05.2019 року.

Стягнути на користь підприємства, яке засноване на власності об`єднання громадян «ЕЛКОН-ДІЗАЙН» () з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області, сплачений судовий збір у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду першої інстанції в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 10.10.2019 року.

Суддя Бутенко А.В.

.