Справа № 420/853/19
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2019-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/853/19
Головуючий в 1 інстанції: Юхтенко Л.Р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 , третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, Управління культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації, про визнання протиправною бездіяльності Одеської міської ради щодо залишення без розгляду клопотання від 23.10.2018 року № 37-Ко-6358 про зміну цільового призначення земельної ділянки,

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

ОСОБА_1 звернулась з адміністративним позовом до Одеської міської ради, за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльності Одеської міської ради щодо залишення без розгляду клопотання ОСОБА_1 від 23.10.2018 року №37-Ко-6358 про зміну цільового призначення земельної ділянки та зобов`язання розглянути клопотання ОСОБА_1 від 23.10.2018 року №37-Ко-6358 про зміну цільового призначення земельної ділянки, зобов`язання вирішити питання, щодо якого звернулась позивач у цьому клопотанні та зобов`язання Одеську міську раду подати до суду у місячний строк з моменту набрання судовим рішенням законної сили звіт про його виконання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі ст. 20 Земельного кодексу України, частин 2, 3 підрозділу 6.4 Розділу Плану зонування території (зонінгу) міста Одеси, з метою приведення у відповідність до приписів Земельного кодексу України, Класифікації видів цільового призначення земель, приведення наявної у державному земельному кадастрі інформації про цільове призначення земельних ділянок, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 23.10.2018 року звернулися до Одеської міської ради з клопотанням №37-Ко-6358 про зміну цільового призначення земельних ділянок площею 143 кв.м та площею 120 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: замість «G.08 землі історико-культурного призначення (землі, на яких розташовані: пам`ятки культурної спадщини, їх комплекси, ансамблі, історико-культурні заповідники, історико-культурні заповідні території, охоронювані археологічні території, музеї просто неба, меморіальні музеї садиби)» на «B.02.01 Для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і спору (присадибна ділянка)» або «B.02.03 для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку».

Листом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради від 25.01.2019 року вих. № 0-26/154 ОСОБА_2 , ОСОБА_1 доведено, що відповідно до листа Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради від 18.12.2018 року №01-11/4842-248пр_п зміна цільового призначення земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд (присадибна ділянка) для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку неможлива.

Позивач вказував на те, що відповідно до п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Тобто, на думку позивача, питання щодо зміни цільового призначення земельних ділянок не входить до повноважень департаменту комунальної власності Одеської міської ради, Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради та тільки Одеська міська рада має право змінити цільове призначення земельних ділянок, про які зазначено у клопотанні ОСОБА_2 , ОСОБА_1 від 23.10.2018 року №37-Ко-6358 або мотивовано відмовити у цьому.

За таких обставин позивач вважає, що Одеська міська рада клопотання ОСОБА_1 від 23.10.2018 року №37 Ко-6358 в частині зміни цільового призначення земельних ділянок протиправно залишила без розгляду.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, зазначивши, що клопотання позивача подано всупереч встановленої Земельним кодексом України процедури вирішення питання стосовно цільового призначення земельної ділянки та на вказане клопотання заявникам повідомлено про відсутність підстав для зміни цільового призначення земельних ділянок департаментом комунальної власності Одеської міської ради, який, як виконавчий орган міської ради, наділений см повноваженнями щодо управління комунальною власністю територіальної громади міста та щодо реалізації повноважень Одеської міської ради у галузі земельних відносин відповідно до чинного законодавства згідно з Положенням про департамент комунальної власності Одеської міської ради, затвердженим Рішенням Одеської міської ради від 19.02.2013 року №2752-VI.

Тому, реалізуючи закріплену за департаментом комунальної власності Одеської міської ради компетенцію з реалізації повноважень Одеської міської ради у галузі земельних відносин відповідно до чинного законодавства, вказаний департамент розглянув у встановленому порядку клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 23.10.2018 року №37-Ко-6358, що вказує на безпідставність доводів щодо не розгляду цього клопотання.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Департамент комунальної власності Одеської міської ради просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 законно та обґрунтовано надана відповідь на їх клопотання.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління культури, національностей, релігії та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації повідомила, що будівля, розташована за адресою: АДРЕСА_1 належить до об`єктів культурної спадщини житловий будинок, споруджений у 1824-1826 роках за проектом архітектора Ф. ОСОБА_3 та рішенням Одеського облвиконкому від 17.04.1987 року №167 прийнятий під охорону держави як пам`ятка архітектури та містобудування місцевого значення.

Також зазначено, що охоронний договір пам`ятки культурної спадщини від 05.05.2005 року № 05-10/А-1 укладений між управлінням охорони об`єктів культурної спадщини та ОСОБА_2 та ОСОБА_4 стосовно будівлі пам`ятки по АДРЕСА_1 є чинним на даний час.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14 червня 2019 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

ОСОБА_1 на зазначене рішення подано апеляційну скаргу.

Апелянт просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 , а саме: визнати протиправною бездіяльність Одеської міської ради щодо залишення без розгляду клопотання ОСОБА_1 від 23.10.2018 р. № 37-Ко-6358 про зміну цільового призначення земельної ділянки площею 143 кв.м. (кадастровий номер 0:14:002:0006), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, замість «G.08 землі історико-культурного призначення (землі на яких розташовані: пам`ятники культурної спадщини, їх комплекси (ансамблі), історико-культурні заповідники, історико-культурні заповідні території, охоронювані археологічні території, музеї просто неба, меморіальні музеї садиби)» на «В.02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» або «В.02.03 Для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку».

Згідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки у судове засідання не прибули сторони, які беруть участь у справі, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

Згідно до свідоцтва про право власності на домоволодіння, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради 19 жовтня 2004 року на об`єкт розташований за адресою: АДРЕСА_1 , цей об`єкт належить ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частках кожному на праві спільної часткової власності.

Рішенням Одеської міської ради №2501-V від 05.04.2008 року «Про надання дозволу громадянам на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у м. Одесі» надано дозвіл громадянам ОСОБА_4 (на теперішній час ОСОБА_1 , відповідно до свідоцтва про зміну імені), на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у АДРЕСА_1 для обслуговування жилого будинку (оренда).

Між Одеською міською радою та ОСОБА_4 (на сьогодні Романовою Еленою ОСОБА_5 ) був укладений договір оренди від 26.11.2009 року про отримання в оренду земельної ділянки площею 143 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 для обслуговування жилого будинку, згідно з планом земельної ділянки, який є невід`ємною частиною договору, терміном до 50 років.

У пункті 5.2. вищевказаного договору зазначено, що категорія земель за основним цільовим призначенням землі історико-культурного призначення.

Як вбачається з матеріалів справи, 23 жовтня 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Одеської міської ради з клопотанням вхід. 37-Ко-6358 на підставі частин 2,3 підрозділу 6.4 Розділу: Плану зонування території (зонінгу) міста Одеси, з метою приведення у відповідність до приписів Земельного кодексу України, Класифікації видів цільового призначення земель, приведення наявної у державному земельному кадастрі інформації про цільове призначення земельних ділянок ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відповідно площею 143 кв.м та 120 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: замість «G.08 землі історико-культурного призначення (землі, на яких розташовані: пам`ятки культурної спадщини, їх комплекси, ансамблі, історико-культурні заповідники, історико-культурні заповідні території, охоронювані археологічні території, музеї просто неба, меморіальні музеї садиби) на «B.02.01 Для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і спору (присадибна ділянка)» або «B.02.03 для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку».

Цей лист було доручено заступником міського голови до виконання департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

Матеріалами справи підтверджено, що листом від 22.11.2018 року вих. 301-26/1534 Департамент комунальної власності Одеської міської ради повідомив ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про те, що земельні ділянки, які на праві оренди належать ОСОБА_2 та ОСОБА_1 згідно з даними Державного земельного кадастру розташовані на землях історико-культурного призначення. Наявність на землях такої категорії житлових будинків, як історично сформована забудова не суперечить діючому законодавчу та повідомлено про те, що Департаментом направлено запит до управління архітектури та містобудування ОМР щодо відповідності розташування земельних ділянок Генеральному плану міста Одеси, плану зонування або детальному плану території, затвердженому згідно з вимогами закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», про що заявників буде повідомлено.

Після отримання відповіді, Департамент комунальної власності Одеської міської ради листом від 25.01.2019 року вих. 3 0-26/154 повідомив ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про те, що відповідно до листа управління архітектури та містобудування Одеської міської ради від 18.12.2018 року №01-11/4842-248пр_п, зміна цільового призначення земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування житловогобудинку, господарських споруд (присадибна ділянка) для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку неможлива.

Апелянт вважає, що розгляд його клопотання відноситься до виключної компетенції міської ради, яке повинно бути розглянуто на пленарному засіданні ради.

Рішенням Одеської міської ради «Про надання дозволів громадян на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» від 04.10.2017 року № 2464-УІІ № 37 відмовлено у наданні дозволу на розробку документації щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 та ОСОБА_4 з підстав невідповідності документації.

Предметом судового розгляду у справі № 522/14444/15-а за позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_2 до Одеської міської ради було визнання незаконною бездіяльності щодо невнесення на розгляд пленарного засідання Одеської міської ради їх клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та визнання протиправним та скасування рішення про відмову у надані такого дозволу для надання безоплатно у власність ОСОБА_4 земельної ділянки площею 143 кв.м та ОСОБА_2 площею 120 кв.м.

Постановою Верховного Суду від 15.01.2019 року у справі № 522/14444/15-а, касаційну скаргу ОСОБА_2 , подану в інтересах ОСОБА_4 було задоволено частково. Скасовано постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2016 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання незаконною бездіяльності щодо невнесення на розгляд пленарного засідання клопотання про надання безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва та в цій частині позовні вимоги задоволені. В іншій частині, в якій позивачу було відмовлено у задоволенні позовних вимог, постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2016 року залишена без змін.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок встановлення та зміни цільового призначення земельних ділянок врегульований ст. 20 Земельного кодексу України.

Згідно до ч. 1 ст. 20 ЗК України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 20 ЗК України зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених ст. 22 цього Кодексу.

Таким чином, що для зміни цільового призначення має бути дотриманий той самий порядок, встановлений для отримання у власність або користування земельною ділянкою.

Згідно до ст.ст. 116, 123 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності або права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ЗК України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі, у тому числі надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею (ч. 2 ст. 123 ЗК України).

ОБҐРУНТУВАННЯ ДОВОДІВ СТОРІН

З поданого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 клопотання на адресу Одеської міської ради від 23 жовтня 2018 року вхід. 37-Ко-6358 вбачається, що це клопотання подано на підставі частин 2, 3 підрозділу 6.4 Розділу: Плану зонування території (зонінгу) міста Одеси з метою приведення у відповідність до приписів ЗК України, Класифікації видів цільового призначення земель, приведення наявної у державному земельному кадастрі інформації про цільове призначення земельних ділянок ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відповідно площею 143 кв.м та 120 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: замість «G.08 землі історико-культурного призначення (землі, на яких розташовані: пам`ятки культурної спадщини, їх комплекси, ансамблі, історико-культурні заповідники, історико-культурні заповідні території, охоронювані археологічні території, музеї просто неба, меморіальні музеї садиби) на «B.02.01 Для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і спору (присадибна ділянка)» або «B.02.03 для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку». Вказане клопотання не відповідає вимогам, визначеним ч. 2 ст. 123 ЗК України для таких клопотань.

Згідно до положень ч. 3 ст. 123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, розгляд вказаного клопотання було доручено заступником міського голови до виконання департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

Листом від 22.11.2018 року вих. 301-26/1534 Департамент комунальної власності Одеської міської ради повідомив ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про те, що земельні ділянки, які на праві оренди належать ОСОБА_2 та ОСОБА_1 згідно з даними Державного земельного кадастру розташовані на землях історико-культурного призначення. Наявність на землях такої категорії житлових будинків, як історично сформована забудова не суперечить діючому законодавчу та повідомлено про те, що Департаментом направлено запит до управління архітектури та містобудування ОМР щодо відповідності розташування земельних ділянок Генеральному плану міста Одеси, плану зонування або детальному плану території, затвердженому згідно з вимогами закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», про що заявників буде повідомлено.

Згодом Департамент комунальної власності Одеської міської ради листом від 25.01.2019 року вих. 3 0-26/154 повідомив ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про те, що відповідно до листа управління архітектури та містобудування Одеської міської ради від 18.12.2018 року №01-11/4842-248пр_п, зміна цільового призначення земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування житловогобудинку, господарських споруд (присадибна ділянка) для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку неможлива.

Колегія суддів критично ставиться до доводів апелянта, що зазначене клопотання не повинно бути розглянуто департаментом комунальної власності Одеської міської ради, з огляду на таке.

Відповідно до п. 1.2. Положення про департамент комунальної власності Одеської міської ради, затверджене рішенням Одеської міської ради від 19.02.2013 року № 2752-УІ, Департамент наділяється міською радою повноваженнями щодо управління комунальною власністю територіальної громади міста та щодо реалізації повноважень Одеської міської ради у галузі земельних відносин відповідно до чинного законодавства. Визначення меж повноважень та умов їх здійснення регулюється зазначеним Положенням.

Згідно з п. 2.2. Положення, Департамент відповідно до покладених на нього основних завдань і в межах своїх повноважень виконує такі функції у сфері земельних правовідносин:

- забезпечує виконання повноважень щодо здійснення вилучення (викупу) земельних ділянок, надання під забудову та для інших потреб, передачі земельних ділянок у користування, передачі земельних ділянок у власність громадянам та юридичним особам;

- надання матеріалів на розгляд постійної комісії міської ради із землеустрою та земельних правовідносин про передачу у власність, надання в користування земельних ділянок, їх вилучення, викупу в порядку, передбаченому Земельним кодексом України;

- підготовка запитів до відповідних служб міста про можливість передачі у власність або надання в користування земельних ділянок громадянам та юридичним особам;

- координація, організація і здійснення землеустрою на території міста;

- підготовка висновків про вилучення (викуп) та надання в установленому законодавством порядку земельних ділянок, що здійснюються органами місцевого самоврядування;

- аналіз документації із землеустрою на предмет відповідності чинному земельному законодавству та нормативно-технічним вимогам щодо її розроблення. Координація, організація і здійснення землеустрою на території міста. Підготовка висновків про вилучення (викуп) та надання в установленому законодавством порядку земельних ділянок, що здійснюються органами місцевого самоврядування. Аналіз документації із землеустрою на предмет відповідності чинному земельному законодавству та нормативно-технічним вимогам щодо її розроблення;

- підготовка проектів рішень про надання дозволу (згоди) фізичним та юридичним особам на розроблення документації із землеустрою;

- підготовка проектів рішень міської ради та подання на затвердження документації із землеустрою;

- підготовка проектів рішень міської ради про скасування, втрату чинності, внесення змін та доповнень до раніше прийнятих рішень;

- здійснення функцій замовника по розробці документації із землеустрою у разі реалізації прав на землю територіальною громадою як суб`єкта права власності або права користування землею, а також у випадку викупу земельних ділянок для суспільних потреб;

- здійснення в межах повноважень контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою. Здійснення в межах повноважень контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою;

- інформування населення про вилучення (викуп), надання земельних ділянок.

- розгляд інших питань у галузі земельних відносин відповідно до законодавства, тощо.

Тобто, з Положення про департамент комунальної власності Одеської міської ради вбачається, що цей орган наділений Одеською міською радою певними повноваженнями щодо реалізації повноважень Одеської міської ради у галузі земельних відносин відповідно до чинного законодавства, зокрема, щодо забезпечення виконання повноважень щодо передачі земельних ділянок у користування, передачі земельних ділянок у власність громадянам та юридичним особам; підготовки запитів до відповідних служб міста про можливість передачі у власність або надання в користування земельних ділянок громадянам та юридичним особам; аналізу документації із землеустрою на предмет відповідності чинному земельному законодавству та нормативно-технічним вимогам щодо її розроблення.

Стосовно доводів апелянта про те, що розгляд його клопотання відноситься до виключної компетенції міської ради, яке повинно бути розглянуто на пленарному засіданні ради, колегія суддів зазначає наступне.

Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин відбувається виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Апелянтом вірно зазначено, що дозволи на розробку землеустрою надаються шляхом прийняття відповідного рішення міської ради, проте питання регулювання земельних відносин включає себе не тільки розгляд питань щодо надання/відмови у наданні у користування, власність земельної ділянки, але й питання розмежування повноважень між виконавчими органами місцевого самоврядування, з метою здійснення належного регулювання земельних відносин, зокрема, підготовки таких питань до розгляду радою.

Рішенням Одеської міської ради від 19.02.2013 року № 2752-УІ, яким затверджене Положення про департамент комунальної власності Одеської міської ради, на департамент покладені певні повноваження щодо реалізації повноважень Одеської міської ради у галузі земельних відносин.

Крім того, рішенням Одеської міської ради від 11.11.2015 року № 1-УІІ затверджений Регламент Одеської міської ради УІІ скликання, яким передбачений порядок розгляду питань на пленарних засіданнях.

Відповідно до ст. 24 Регламенту, Рада правомочна розглядати питання, віднесені Конституцією України та законами України до її відання. Пропозиції з питань на розгляд ради вносяться міським головою, постійними комісіями, депутатами, виконавчим комітетом, а також загальними зборами громадян в порядку місцевої ініціативи, передбаченому Статутом міста. Підготовка проекту рішення забезпечується безпосередньо суб`єктом його внесення до порядку денного сесії ради.

Згідно матеріалів справи, клопотання позивача не було винесено суб`єктами, наведеними у ст. 24 Регламенту до порядку денного сесії Одеської міської ради, а тому не встановлено факту щодо допуску бездіяльності Одеською міською радою щодо залишення без розгляду клопотання ОСОБА_1 від 23.10.2018 року №37-Ко-6358 про зміну цільового призначення земельної ділянки.

Таким чином, на підставі наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст. ст. 2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що судове рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, свою позицію суду доказав та обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 червня 2019 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Вербицька Н. В. Кравченко К.В.