Справа № 360/3866/19
Суддя: Т.І. Чернявська
Дата ухвалення: 2019-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
Іменем України

09 жовтня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3866/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Чернявська Т.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 (далі позивач) до Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі відповідач), в якому позивач просить:

- визнати протиправними дії Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України Про статус та соціальних захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, пункту 9-1 постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, пунктів 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2017 року № 851 Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року № 1-р (11)/2019 (402/19, 1737/19), з врахуванням проведених виплат;

- скасувати рішення Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 25 червня 2016 року № 10041/03-01 щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини третьої статті 59 Закону України Про статус та соціальних захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року.

- зобов`язати Старобільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01 травня 2019 року, обчисливши її з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України Про статус та соціальних захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, пункту 9-1 постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, пунктів 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2017 року № 851 Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року № 1-р (11)/2019 (402/19, 1737/19), з врахуванням проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є особою, віднесеною до 1 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, особою з інвалідністю ІІ групи та перебуває на обліку у відповідача як отримувач пенсії.

Довідкою від 22 квітня 2008 року № 41218, виданою Галузевим державним архівом Міністерства оборони України, та військовим квитком серії НОМЕР_1 підтверджується, що позивач з 06 січня 1987 року по 06 квітня 1987 року приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при військовій частині НОМЕР_2 як військовозобов`язаний. Експертним висновком Донецької регіональної міжвідомчої експертної комісії від 29 травня 2007 року № 206 встановлено, що захворювання позивача пов`язане з виконанням військового обов`язку під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

14 травня 2019 року позивач звернувся до відповідача з заявою, зареєстрованою за № 422, про перерахунок пенсії відповідно до частини третьої статті 59 Закону України Про статус та соціальних захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року. Рішенням від 25 червня 2019 року № 10041/03-01 відповідач відмовив позивачу у проведенні перерахунку пенсії відповідно до частини третьої статті 59 Закону України Про статус та соціальних захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року. Свою відмову відповідач обґрунтовує тим, що рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року № 1-р (11)/2019 (402/19, 1737/19) не містить положень щодо порядку його виконання та вищезазначені зміни також не внесені до частини третьої статті 59 Закону України Про статус та соціальних захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи на законодавчому рівні.

З посиланням на положення статей 10, 59 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій, пункт 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210, пункти 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2017 року № 851 Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, позивач вважає протиправним і таким, що підлягає скасуванню оскаржуване рішення та просить зобов`язати відповідача провести з 01 травня 2019 року перерахунок та виплату пенсії.

Старобільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області позов не визнало, про що через відділ діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) 23 вересня 2019 року за вхідним реєстраційним № 48565/2019 подало відзив на позовну заяву від 13 вересня 2019 року за № 14430/07, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю (арк. спр. 63-64).

В обґрунтування заперечень проти позову відповідач зазначив, що ОСОБА_1 з вересня 2014 року перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію по інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1987 році, пенсія позивачу призначена відповідно до статті 54 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-ХІІ).

14 травня 2019 року позивач звернувся до відповідача з заявою про проведення перерахунку пенсії відповідно до частини третьої статті 59 Закону № 796-ХІІ. Підставою такого перерахунку позивач вважав прийняття 25 квітня 2019 року Другим сенатом Конституційного Суду України рішення № 1-р(ІІ)/2019 щодо невідповідності Конституції України положень частини третьої статті 59 Закону № 796-ХІІ.

21 травня 2019 року відповідачем винесено рішення про відмову позивачу у проведенні перерахунку пенсії відповідно до частини третьої статті 59 Закону № 796-ХІІ у зв`язку із тим, що Рішення № 1-р (ІІ)/2019 від 25 квітня 2019 року не містить порядку його виконання (порядку розрахунку/перерахунку пенсій відповідній категорії осіб виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року). Крім того, відповідні зміни не були внесені ані в спеціальний Закон № 796-ХІІ, ані до постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Порядок № 1210), якою фактично закріплюється (встановлюється) Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2019 року № 543 Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України абзац перший пункту 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, викладено в такій редакції: 9-1. За бажанням військовослужбовців, зокрема військовозобов`язаних, призваних на військові збори, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження військової служби (військових зборів) і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за Формулою:. У вказаній постанові зазначено, що вона набирає чинності з 01 липня 2019 року.

17 липня 2019 року позивачем з метою здійснення перерахунку пенсії відповідно до пункту 9-1 Порядку № 1210 до управління подано певний перелік документів, на підставі яких 22 липня 2019 року відповідачем здійснено відповідний перерахунок за формулою, встановленою Порядком № 1210, а саме: П = Зс * Кзс * Кв / 100%, де: П - розмір пенсії; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, визначається як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки; Кзс - середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії; Кв - розмір відшкодування фактичних збитків (у відсотках). Середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії (Кзс), визначається за формулою: Кзс = (Зп (мін) * 5) / Зс-1, де: Зп (мін) - розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року; Зс-1 - середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року.

Тобто, безпосередньо розмір пенсії позивача відповідно до вищенаведених формул, становить 9412 грн 17 коп., а саме:

П = Зс * Кзс * Кв / 100%,

9412,17 грн = 4404,35 х 2,67127 х 80%,

Зс = (3764,40 грн х 1,17) = 4404,35 - розраховано у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року року № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році».

Кзс = (Зп(мін) х 5) / Зс-1.

2,67127 = (4173,00 грн х 5) / 7810,88 грн.

Сукупний розмір пенсії позивача разом з доплатами в сумі 1005,00 грн (підвищення інвалідам армії та додаткова пенсія інвалідам 2 групи з числа ліквідаторів ЧАЕС) станом на сьогодні становить 10417,37 грн. Таким чином, управлінням пенсію позивачу обраховано (перераховано) відповідно до Закону № 796-ХІІ та пункту 9-1 Порядку № 1210, починаючи з 01 листопада 2019 року, а також виплачена і заборгованість, яка утворилась внаслідок перерахунку.

З урахуванням викладеного, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою від 09 вересня 2019 року про відкриття провадження в адміністративній справі суд вирішив розглядати дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (арк. спр. 1-3).

Ухвалою від 09 жовтня 2019 року ОСОБА_1 повернуто без розгляду відповідь на відзив у справі за позовом ОСОБА_1 до Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії (арк. спр. 71-72).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статті 90 КАС України, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) є пенсіонером та отримує пенсію по інвалідності, про що свідчить розпорядження Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області від 26 серпня 2014 року № 871 про призначення пенсії по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків (арк. спр. 40).

Посвідченням від 10 серпня 2007 року серії НОМЕР_4 , вкладкою до посвідчення від 10 серпня 2007 року № НОМЕР_5 , посвідченням від 13 серпня 2007 року серії НОМЕР_6 , довідкою МСЕК від 09 серпня 2007 року серії 2-20 СУ № 029468, довідкою до акта огляду МСЕК від 09 серпня 2007 року серії 2-20 СМ № 023195 підтверджується, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 1), з 13 серпня 2007 року є особою з інвалідністю ІІ групи безстроково та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни (арк. спр. 17, 26, 27, 53, 54).

Відповідно до архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 22 квітня 2008 року № 41218 ОСОБА_1 у складі військової частини № НОМЕР_2 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 06 січня 1987 року (наказ № 14) по 06 квітня 1987 року (наказ № 97) (арк. спр. 19, 58).

Згідно з записами у військовому квитку від 16 травня 1991 року серії НОМЕР_1 позивач з 06 січня 1987 року по 06 квітня 1987 року брав участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; отримав дозу опромінення 9,5 рентген (арк. спр. 20-24, 55-56).

Експертним висновком Донецької регіональної міжвідомчої комісії по установленню зв`язку захворювань, інвалідності та смерті з діяннями іонізованого випромінювання та інших шкідливих наслідків аварії на Чорнобильській АЕС від 29 травня 2007 року № 206 встановлено, що захворювання позивача пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (арк. спр. 25, 57).

14 травня 2019 року позивач звернувся до відповідача з заявою від 14 травня 2019 року, зареєстрованою за № 422, про перерахунок пенсії відповідно до частини третьої статті 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (арк. спр. 28-29, 45-46).

Рішенням від 21 травня 2019 року б/н відповідачем відмовлено у перерахунку призначеної пенсії з посиланням те, що відповідно до частини третьої статті 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи пенсії перераховують особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і які внаслідок цього стали особами з інвалідністю, тобто, тільки особам, які отримали інвалідність під час проходження дійсної строкової служби. Також у рішенні від 21 травня 2019 року б/н відповідачем зазначено, що Рішення Конституційного Суду України № 1-р (ІІ)/2019 від 25 квітня 2019 року не містить порядку його виконання (порядку розрахунку/перерахунку пенсій відповідній категорії осіб виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року). Крім того, відповідні зміни не були внесені до частини третьої статті 59 Закону № 796-ХІІ на законодавчому рівні (арк. спр. 31-32, 47).

17 липня 2019 року позивач звернувся до відповідача з заявою, зареєстрованою за № 8237, про долучення до матеріалів пенсійної справи документів (арк. спр. 52-58).

На підставі заяви позивача від 17 липня 2019 року та доданих до неї документів рішеннями Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 22 липня 2019 року № 34 позивачу з 01 липня 2019 року проведено перерахунок пенсії у зв`язку з уточненням даних в ЕПС, розмір пенсії з 01 липня 2019 року складає 10467,37 грн (арк. спр. 48-49, 50-51).

Протоколом Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області позивачу донараховано пенсію у розмірі 2256,37 грн та зазначено, що виплата пенсії буде здійснена у липні 2019 року (арк. спр. 59)

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Частиною першою статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною першою статті 44 Закону України від 09 липня 2013 року № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058-IV) заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону (частини друга, п`ята статті 45 Закону № 1058-IV).

Згідно з абзацами першим, другим частини першої статті 45 Закону № 1058-IV перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з абзацом першим пункту 1.5 розділу I Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1), заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім`ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.

Днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (абзац п`ятий пункту 1.7 розділу I Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії Порядку № 22-1).

Згідно зі статтею 58 Закону № 1058-IV на Пенсійний фонд покладене керівництво та управління солідарною системою, збір, акумуляція та облік страхових внесків, призначення пенсії та підготовка документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, здійснення контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішення питань, пов`язаних з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснення адміністративного управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені Законом і статутом Пенсійного фонду. Таким чином, відповідач у справі - орган владних повноважень, на якого чинним законодавством України покладені владні управлінські функції у сфері пенсійного забезпечення.

Закон України від 28 лютого 1991 року № 796-XII Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Закон № 796-XII) визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Згідно зі статтею 1 Закону № 796-ХІІ він спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

Порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначено розділом VIII Закону № 796-ХІІ.

Статтею 59 зазначеного Закону врегульовано порядок призначення пенсії військовослужбовцям, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Суд зазначає, що частиною третьою статті 59 Закону № 796 у редакції Закону України від 05 жовтня 2006 року № 231-V Про внесення змін до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи визначено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали особами з інвалідністю, пенсія з інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.

Статтею 54 Закону № 796-ХІІ встановлено, що пенсії з інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, що визначається згідно із законодавством. В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.

Тобто, частиною третьою статті 59 Закону № 796-ХІІ у редакції, чинній до 01 жовтня 2017 року, було визначено лише одну категорію осіб, які мали право на обчислення пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, а саме: особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали особою з інвалідністю.

Зазначеною нормою у редакції, чинній з 01 жовтня 2017 року, передбачено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Аналіз редакцій частини третьої статті 59 Закону № 796-ХІІ дає підстави для висновку, що Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій розширено перелік категорій осіб, на які вказана норма розповсюджується, а саме: осіб, які брали участь у інших ядерних аваріях та випробуваннях, а також осіб, які брали участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї. Водночас незмінною залишилась умова щодо проходження такими особами дійсної строкової служби у відповідний період.

Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (пункт 1 зі змінами зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2017 року № 851, застосовується з 1 жовтня 2017 року) (далі - Порядок № 1210).

Абзацом першим пункту 9-1 Порядку № 1210 (в редакції, яка діяла з 1 жовтня 2017 року до 01 липня 2019 року) передбачено, що за бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за відповідною формулою.

Відповідно до абзацу першого пункту 9-1 Порядку № 1210 (в редакції, яка діє з 01 липня 2019 року) за бажанням військовослужбовців, зокрема військовозобов`язаних, призваних на військові збори, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження військової служби (військових зборів) і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за відповідною формулою.

При цьому, формула, наведена у пункті 9-1 Порядку № 1210, за якою обчислюється пенсія по інвалідності з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, з 1 жовтня 2017 року не зазнала змін.

Згідно з частиною шостою статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII Про військовий обов`язок і військову службу визначено види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.

25 квітня 2019 року Конституційним Судом України ухвалено рішення у справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19) (№ 1-р(II)/2019), яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення дійсної строкової, яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю. Словосполучення дійсної строкової, що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Аналогічна за змістом норма міститься у статті 91 Закону України від 13 липня 2017 року № 2136-VIII Про Конституційний Суд України.

Отже, обмеження, встановлені частиною третьою статті 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи щодо участі у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби, втратили чинність з 25 квітня 2019 року.

Позивач брав участь у ліквідації наслідків аварії Чорнобильської АЕС під час перебування на спеціальних зборах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 06 січня 1987 року по 06 квітня 1987 року (арк. спр. 20-24, 55-56), позивачу встановлено ІІ групу інвалідності у зв`язку із захворюваннями, пов`язаними з виконанням обов`язків з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (арк. спр. 26).

З аналізу вищевикладеного, суд дійшов висновку, що частина третя статті 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи щодо призначення пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року № 1-р(ІІ)/2019, поширюється на позивача з 25 квітня 2019 року.

З огляду на наведене, суд вважає безпідставними посилання відповідача на те, що особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження служби, набудуть право на обчислення розміру пенсії відповідно до частини третьої статті 59 Закону № 796-ХІІ лише після внесення відповідних змін до неї, про що зазначено відповідачем у рішенні від 21 травня 2019 року без номеру.

Враховуючи положення частини четвертої статті 45 Закону № 1058, позивач має право на перерахунок пенсії з 01 травня 2019 року, оскільки з заявою до відповідача він звернувся до 15 числа травня 2019 року, а отже, рішення Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 21 травня 2019 року без номеру, яким позивачу відмовлено у проведенні перерахунку пенсії відповідно до частини третьої статті 59 Закону № 796-ХІІ з 01 травня 2019 року, є протиправним.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушених прав, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: […] визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; […].

Згідно з частиною другою статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В рамках адміністративного судочинства:

дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;

рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

Верховний Суд України у постанові від 24 листопада 2015 року по справі № П/800/259/15 (21-3538а15) зазначив, що сама по собі бездіяльність - це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити. Тобто бездіяльність не має чітко окреслених часових меж, а саме явище бездіяльності є триваючим (№ рішення в ЄДРСР 54398764).

Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2);

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3);

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4);

- інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

У разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду (частина третя статті 245 КАС України).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Зважаючи на обставини справи, враховуючи, що настання для позивача негативних наслідків пов`язано із прийняттям відповідачем рішення від 21 травня 2019 року без номеру про відмову в проведенні перерахунку пенсії, а не з діями (бездіяльністю), вчиненими останнім з метою виконання своїх функцій та повноважень, суд вважає, що належним, достатнім та ефективним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправним та скасування такого рішення відповідача, а також зобов`язання відповідача до вчинення необхідних дій з метою відновлення прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Самі по собі дії відповідача у межах спірних правовідносин не тягнуть для позивача настання будь-яких негативних наслідків, відповідно, такий спосіб захисту, як визнання їх протиправними, жодним чином не сприятиме відновленню прав позивача. Тому суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні цієї вимоги позивача.

Із змісту статті 245 КАС України слідує, що в разі задоволення позову про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень чи його окремих положень суд повинен зазначити про це в судовому рішенні та одночасно застосувати один із встановлених законом способів захисту порушеного права позивача: про скасування або визнання нечинними рішення чи окремих його положень.

При цьому, одночасне застосування обох способів захисту порушеного права - визнання спірного акта нечинним та скасування такого акта - є помилковим.

Скасування акта суб`єкта владних повноважень як способу захисту порушеного права позивача застосовується тоді, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта.

Визнання ж акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Суд визначає, що рішення суб`єкта владних повноважень є нечинним, тобто втрачає чинність з певного моменту лише на майбутнє, якщо на підставі цього рішення виникли правовідносини, які доцільно зберегти.

При цьому, вимоги про визнання акта владного органу недійсним або неправомірним тощо є різними словесними формами вираження одного й того самого способу захисту порушеного права позивача, а саме визнання акта протиправним.

З огляду на положення пунктів 1, 2 частини другої статті 245 КАС України у разі визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень, суд повинен скасувати його, якщо він є актом індивідуальної дії, або визнати нечинним, якщо він є нормативно-правовим актом, про що зазначити у резолютивній частині постанови.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких вона просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім, необхідним та ефективним:

визнати протиправним та скасувати рішення Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 21 травня 2019 року без номеру про відмову у проведенні перерахунку пенсії по інвалідності ОСОБА_1 відповідно до частини третьої статті 59 Закону України Про статус та соціальних захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року;

зобов`язати Старобільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії по інвалідності з 01 травня 2019 року відповідно до частини третьої статті 59 Закону України Про статус та соціальних захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, з врахуванням проведених виплат.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Що стосується клопотання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Положення статті 382 КАС України не є імперативними, тобто, передбачають право суду діяти на власний розсуд в залежності від обставин справи. Суд вважає, що за своїм змістом такі заходи контролю за виконанням судового рішення є додатковим засобом для спонукання суб`єкта владних повноважень до вчинення дій з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що відповідач буде ухилятися від виконання рішення суду у визначений чинним законодавством спосіб. За таких обставин відсутня необхідність застосування положень статті 382 КАС України.

Питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України судом не вирішується, оскільки позивач згідно з пунктом 10 частини першої статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ Про судовий збір від сплати судового збору звільнений.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 ) до Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (ідентифікаційний код 41246506, місцезнаходження: 92704, Луганська область, Старобільський район, м. Старобільськ, кв. Дружби, буд. 1-А) про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 21 травня 2019 року без номеру про відмову у проведенні перерахунку пенсії по інвалідності ОСОБА_1 відповідно до частини третьої статті 59 Закону України Про статус та соціальних захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року.

Зобов`язати Старобільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії по інвалідності з 01 травня 2019 року відповідно до частини третьої статті 59 Закону України Про статус та соціальних захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, з врахуванням проведених виплат.

У задоволенні вимоги про визнання протиправними дій щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України Про статус та соціальних захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, пункту 9-1 постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, пунктів 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2017 року № 851 Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року № 1-р (11)/2019 (402/19, 1737/19), з врахуванням проведених виплат, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.І. Чернявська