Справа № 280/1413/19
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2019-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

09 жовтня 2019 року м. Дніпросправа № 280/1413/19

Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),
суддів: Шлай А.В., Баранник Н.П.,
за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23 травня 2019 року (головуючий суддя: Татаринов Д.В.) по адміністративній справі №280/1413/19, розглянутій в спрощеному провадженні

за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 01.04.2019 року звернувся до суду з позовом до відповідача Міністерства оборони України (далі МО України), в якому просить визнати протиправним та скасувати п. 12 протоколу засідання комісії МО України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 33 від 15.03.2019 року;

зобов`язати МО України у місячний термін призначити та виплатити йому одноразову грошову допомогу відповідно до Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII від 20.12.1991 року (далі Закон № 2011-XII) та Порядку умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності, військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 року (далі Порядок №975), у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на момент встановлення інвалідності.

Позов обґрунтований тим, що 02.09.2015 року йому вперше встановлена ІІІ група інвалідності внаслідок травми та захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, а тому з цього моменту в нього виникло право на отримання одноразової грошової допомоги згідно приписів ст. 16-2 Закону №2011-XII.

Позивач вважає протиправною відмову МО України у її призначенні та виплаті з посиланням на відсутність факту подання ним документу, який характеризує причини та обставини травми, оскільки змістом поданого ним відповідачу Витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії №3206 від 31.08.2015 року підтверджується, що отримана ним травма та захворювання - пов`язані з виконанням обов`язків військової служби.

У відзиві на позов відповідач посилається на неправомірність доводів позивача та відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 23.05.2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено з підстав правомірності відмови позивачу у нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги, викладеної в п. 12 протоколу комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум МО України № 33 від 15.03.2019 року, виходячи з не подання позивачем відповідачу в порушення приписів п.11 Порядку №975 документу, що відображає причини та обставини отримання наявної в нього травми та захворювання.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення скасувати та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

До апеляційної скарги позивачем додано Свідоцтво про хворобу №5 від 01.02.1991 року, зміст якого як зазначено ним в скарзі, в повній мірі відображає причини та обставини отримання наявної в нього травми.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач посилається на правомірність прийнятого судом першої інстанції рішення в зв`язку з чим просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

В судове засідання апеляційного суду сторони не з`явилися, про день розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно ст.229 КАС України не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1,2,3 ст.242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, ст.2 та ч.4 ст.242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23.05.2019 року відповідає, а вимоги апеляційної скарги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до приписів п. 4 ч. 2 ст.16 Закону №2011-XII, враховуючи встановлену з 02.09.2015 року ІІІ групу інвалідності, отриману внаслідок наявності травми та захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, ОСОБА_1 звернувся до військового комісаріату з заявою щодо призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб (п. «б» ч. 1 ст. 16-2 Закону № 2011-XII).

До заяви позивачем додано виписку з акта огляду МСЕК Серії АВ №0280964 та витяг з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв МО України №3206 від 31.08.2015 року (а.с.14,15).

Зазначена заява та документи передані до МО України, яким рішенням, викладеним в п.112 протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців, інвалідності осіб, звільнених з військової служби № 36 від 20.05.2016 року, визначено повернути документи ОСОБА_1 для доопрацювання до ІНФОРМАЦІЯ_1 , з підстав відсутні в них даних, що свідчать про причини та обставини отримання ним травми згідно вимог п.11 Порядку №975.

Судовими рішеннями по справі №320/4120/17(2а/320/17) вищезазначене рішення МО України у відповідній частині визнано протиправним та скасовано (а.с.17-19).

На підставі даних судових рішень МО України розглянуло документи ОСОБА_1 та рішенням, викладеним в п. 12 протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців, інвалідності осіб, звільнених з військової служби №33 від 15.03.2019 року, відмовило йому у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, з підстав неподанням ним документу, що свідчить про причини та обставини отримання ним травми згідно вимог п.11 Порядку №975.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з вимогою визнати його протиправним та скасувати, а також вимогою визначити відповідачу зобов`язання виплатити на його користь одноразову грошову допомогу у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ст. 41 якого визначено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом № 2011-ХІІ.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 16, п. «б» ч. 1 ст. 16-2, ч.6,8 ст. 16-3, ст. 16-4 Закону № 2011-ХІІ в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи.

Призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком: а) вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення; б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується МО України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Пункт 6,12 Порядку № 975 містить аналогічні п. 4 ч.2 ст. 16, п. «б» ч. 1 ст. 16-2, ч.6 ст. 16-3 Закону № 2011-ХІІ приписи.

Крім того п. 3,11,13 Порядку № 975 визначено, що у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: 1) заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; 2) завірену копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються, зокрема копії: 1) постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; 2) документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в п. 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Судовою палатою для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду Верховного Суду в постанові від 10.04.2019 року по справі №822/220/18(К/9901/58778/18) визначено, що подання зазначених у п. 11 Порядку № 975 документів, зокрема документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), є необхідною умовою для призначення одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення інвалідності, яка ґрунтується на необхідності уповноваженого органу перевірити відсутність обмежень, встановлених ст. 16-4 Закону № 2011-XII, а отже відповідає вимогам законності та не є свавільною.

Також судом зазначено, що Порядок № 975 не визначає, який саме документ (військово-облікові документи, медична довідка, акт розслідування, архівна довідка, виписка з історії хвороби, тощо) повинна подати особа, яка звертається за отриманням одноразової грошової допомоги, тому це можуть бути різні документи, за умови якщо їх зміст в повній мірі відображає причини та обставини отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми, каліцтва). При цьому неподання відповідних документів, не створює для МО України обов`язку щодо їх витребування.

В позовній заяві та апеляційній скарзі позивач не заперечує, що під час звернення з заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, ним не подавалися будь які інші документи, окрім витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №3206 від 31.08.2015 року та виписки з акта огляду МСЕК Серії АВ №0280964 (а.с.14,15).

Зміст вищезазначених документів не містять відомостей про обставини та причини отримання ОСОБА_1 травми під час проходження військової служби, а додане ним до апеляційної скарги Свідоцтво про хворобу №5 від 01.02.1991 року, в якому зазначено ці обставини, суд апеляційної інстанції при вирішенні питання правомірності відмови МО України у призначенні та виплаті йому одноразової грошової допомоги не бере до уваги, оскільки зазначений документ для розгляду МО України позивачем не подавався, та ним не розглядався.

Враховуючи дані обставини суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції відносно правомірності прийнятого МО України рішення, викладеного в п.12 протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців, інвалідності осіб, звільнених з військової служби №33 від 15.03.2019 року щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, згідно приписів п. 4 ч. 2 ст. 16, п. «б» ч. 1 ст. 16-2 Закону № 2011-XII.

Разом з тим позивач не позбавлений можливості повторно звернутись з відповідною заявою та надати МО України для розгляду вищезазначене Свідоцтво про хворобу №5 від 01.02.1991 року з метою вирішення питання відносно призначення та виплати зазначеної допомоги.

Оскільки судом першої інстанції винесено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 12, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23 травня 2019 року по адміністративній справі №280/1413/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 09 жовтня 2019 року, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай

суддя Н.П. Баранник