Справа № 805/2905/15-а
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2019-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

09 жовтня 2019 року

Київ

справа №805/2905/15-а

адміністративне провадження №К/9901/47175/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Уханенка С.А.,

суддів: Кашпур О.В., Радишевської О.Р.,

розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Донецької міської ради, Управління державної казначейської служби України у місті Донецьку Донецької області про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2017 року (головуючий - Тарасенко І.М.) та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2018 року (головуючий - Шишов О.О., судді: Сіваченко І.В.,Гаврищук Т.Г.),

В С Т А Н О В И В:

I. Суть спору

1. В липні 2015 року ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Донецької міської ради та Управління державної казначейської служби України у місті Донецьку Донецької області (далі - УДКСУ у м. Донецьку), в якому з урахуванням заяви від 26 серпня 2015 року про збільшення розміру позовних вимог просив:

- стягнути з Донецької міської ради на його користь заборгованість із заробітної плати у розмірі 26 074 грн;

- стягнути з Донецької міської ради на його користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільнення у розмірі 165 314,78 грн;

- визнати протиправною бездіяльність УДКСУ у м. Донецьку щодо виконання покладених на останнього чинним законодавством функцій та обов`язків, внаслідок чого перед позивачем утворилась заборгованість із заробітної плати.

2. В обґрунтування позову зазначив про незаконність дій Донецької міської ради щодо невиплати всіх сум, які належали йому в день звільнення, та, як наслідок, утворення суми заборгованості за весь час затримки виплати заробітної плати після звільнення (станом на 26 серпня 2015 року).

ІІ. Рішення судів попередніх інстанцій і мотиви їх ухвалення

3. Справа розглядалась судами неодноразово.

4. Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26 серпня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 до УДКСУ у м. Донецьку залишені без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 155 КАС України у зв?язку з поданням позивачем заяви про відкликання позовної заяви в цій частині.

5. Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 8 вересня 2015 року у задоволенні позову відмовлено з мотивів передчасності заявлених у липні 2015 року позовних вимог, оскільки статтею 1 Закону України від 13.01.2015 р. № 85-VIII "Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств - виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси" (далі - Закон № 85-VIII) передбачено вжиття до 31 грудня 2015 року відповідних заходів щодо погашення заборгованості з виплати заробітної плати, а також виплати середнього заробітку за весь час затримки її виплати.

6. Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2015 року позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку після звільнення залишені без розгляду з підстав пропуску позивачем строку звернення до суду.

7. Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2015 року змінено постанову Донецького окружного адміністративного суду від 8 вересня 2015 року шляхом виключення з резолютивної частини постанови суду першої інстанції слів "середній заробіток за весь час затримки розрахунку із заробітної плати після звільнення та слова повністю". В решті постанова залишена без змін.

8. Вищий адміністративний суд України ухвалою від 21 вересня 2017 року скасував постанову Донецького окружного адміністративного суду від 8 вересня 2015 року, постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2015 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2015 року, а справу направив на новий розгляд до суду першої інстанції.

9. Суд касаційної інстанції дійшов, зокрема, висновку про помилкове застосування судами попередніх інстанцій частини першої статті 1 Закону № 85-VIII, який не поширюється на спірні правовідносини, що виникли до прийняття та набрання чинності цим Законом. Крім того, як відзначив касаційний суд, суди не послалися на норму вказаного Закону, яка б встановлювала заборону (мораторій) на стягнення у судовому порядку до 31 грудня 2015 року заборгованості із заробітної плати на користь працівника, що виникла у день його звільнення.

10. Щодо залишення без розгляду позовних вимог про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку після звільнення, то суд касаційної інстанції, скасовуючи відповідну ухвалу суду апеляційної інстанції, виходив з того, що такі позовні вимоги відносяться до вимог щодо порушення законодавства про оплату праці та відповідно до частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) не обмежуються будь-яким строком звернення працівника до суду.

11. При новому розгляді справи постановою Донецького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2017 року задоволено позов ОСОБА_1 з урахуванням поданої ним 10 жовтня 2017 року заяви про збільшення розміру позовних вимог. Стягнуто з Донецької міської ради на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати у розмірі 26 074,67 грн та середній заробіток за весь час затримки розрахунку із заробітної плати після звільнення (станом на 30 вересня 2017 року) в розмірі 595 787,92 грн. Визнано протиправною бездіяльність УДКСУ у м. Донецьку щодо виконання покладених на останнього чинним законодавством функцій та обов`язків, внаслідок чого перед позивачем утворилась заборгованість із заробітної плати.

12. Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2018 року постанову Донецького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2017року змінено. В абзаці третьому постанови суму "595 787,92 грн" змінено на "612 974,11 грн". В решті постанову окружного суду залишено без змін.

13. Апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що суд першої інстанції не розглянув заяву позивача від 01 листопада 2017 року (зареєстрована в Донецькому окружному адміністративному суді 07.11.2017 р.) про збільшення розміру позовних вимог, право подання якої передбачено статтею 51 КАС України (в редакції, чинній до 15.12.2017 р.), у зв?язку з чим вважав за необхідне вирішити це питання на стадії апеляційного розгляду справи та стягнути на користь позивача середній заробіток за весь час затримки розрахунку після звільнення станом на 31 жовтня 2017 року.

14. Водночас суд апеляційної інстанції відмовив у задоволенні заяви позивача від 01 листопада 2017 року в частині залучення до участі у справі в якості співвідповідачів Донецької обласної державної адміністрації та Донецької обласної військово-цивільної адміністрації, посилаючись на те, що заявляючи додаткові вимоги до вказаних осіб публічного права про стягнення з них солідарно суми заборгованості із заробітної плати, позивач фактично змінив підстави позову, що не допускається після початку розгляду справи по суті, а також за відсутності зміни фактичних обставин справи з моменту повернення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

III. Провадження в суді касаційної інстанції

15. У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов до Донецької міської ради, Донецької обласної ради, Донецької обласної державної адміністрації, Донецької обласної військово-цивільної адміністрації про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості із заробітної плати в розмірі 26 074,67 грн та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку після звільнення в розмірі 612 974,11 грн.

16. Скаргу обґрунтовує тим, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. № 595 "Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей" з 01.12.2014 р. припинено казначейське обслуговування розпорядників та одержувачів коштів бюджету м. Донецька, а на виконання пункту 24 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України залишки коштів на рахунках бюджету м. Донецька зараховано до спеціального фонду обласного бюджету Донецької області. У зв?язку з цим, на думку позивача, подана ним заява від 01 листопада 2017 року про залучення в якості співвідповідачів Донецької обласної ради, Донецької обласної державної адміністрації та Донецької обласної військово-цивільної адміністрації, а також про зміну підстав позову була обґрунтованою, що б забезпечило реальну можливість у повному обсязі ефективно захистити його порушені права.

17. У заяві по суті справи Донецькій міський голова погодився з доводами касаційної скарги щодо необхідності залучення співвідповідачів у справі та стягнення з них солідарно на користь позивача сум заборгованості.

18. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

ІV. Встановлені судами фактичні обставини справи

19. 03 листопада 2014 року ОСОБА_1 звільнено з посади заступника начальника управління - начальника відділу по роботі з проектами розпорядчих актів юридичного управління Донецької міської ради за угодою сторін, відповідно до пункту 1 частини першої статті 36 КЗпП.

20. Після звільнення позивачу не виплачено заборгованість по заробітній платі у розмірі 26 074,67 грн.

21. Згідно з довідкою виконавчого комітету Донецької міської ради від 25 листопада 2014 року № 269 розмір заборгованості із заробітної плати позивача станом на 03 листопада 2014 року складає 26 074,67 грн (за період з липня 2014 року по листопад 2014 року).

22. У довідці виконавчого комітету Донецької міської ради від 25 листопада 2014 року №250 зазначені відомості про доходи ОСОБА_1 з січня 2014 року по листопад 2014 року та підтверджено факт зайняття ним посади заступника начальника управління - начальника відділу по роботі з проектами розпорядчих актів юридичного управління міської ради у період з 28 листопада 2011 року по 03 листопада 2014 року.

23. Донецька міська рада не заперечувала проти перебування позивача у трудових правовідносинах з органом місцевого самоврядування та обставин їх припинення, а також щодо відомостей, зазначених у довідці про заборгованість заробітної плати від 25 листопада 2014 року № 269 та про доходи від 25 листопада 2014 року № 250.

V. Позиція Верховного Суду

24. Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

25. Статтею 116 КЗпП передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

26. Відповідальність за затримку розрахунку при звільненні встановлено статтею 117 КЗпП, згідно з приписами якої в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

27. Як встановлено судами, між сторонами немає спору про розмір суми, належної, але не виплаченої ОСОБА_1 при звільненні, яка становить 26 074,67 грн.

28. Отже, з дня звільнення (03 листопада 2014 року) порушено право позивача на отримання зароблених коштів та виникло право на пред`явлення позову про їх стягнення.

29. Місто Донецьк включено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, який затверджений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. №1085-р.

30. Пунктом 3 Тимчасового порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 595 (далі - Тимчасовий порядок) визначено, що заробітна плата (грошове забезпечення, суддівська винагорода) працівникам (військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу) установи за період, коли установа розміщувалася на тимчасово неконтрольованій території, а у подальшому територія була повернута під контроль органів державної влади, або установа була переміщена в населений пункт, на території якого органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі (далі - контрольована територія), виплачується у повному обсязі за рахунок кошторису (плану використання бюджетних коштів) установи.

31. Заробітна плата (грошове забезпечення, суддівська винагорода) виплачується та виплати за час щорічної відпустки працівникам (військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу) установи, яка переміщена на контрольовану територію, здійснюються, якщо установа продовжує функціонувати і працівники (військовослужбовці, особи рядового і начальницького складу) виконують свої обов`язки. Переміщення установи на контрольовану територію, а також її функціонування на цій території здійснюється за рішенням органу вищого рівня (у разі переміщення органу місцевого самоврядування - за рішенням відповідної місцевої ради) (пункт 4 Тимчасового порядку).

32. Відповідно до пункту 6 Тимчасового порядку у разі переміщення установи з тимчасово неконтрольованої на контрольовану територію після набрання чинності цим Порядком видатки на забезпечення діяльності такої установи, у тому числі на оплату праці (грошове забезпечення), протягом місяця з дня переміщення здійснюються згідно із затвердженим кошторисом (планом використання бюджетних коштів).

33. Протягом місяця з дня переміщення установи на контрольовану територію до положення, штатного розпису та кошторису (плану використання бюджетних коштів) такої установи в установленому порядку вносяться зміни з урахуванням зміни чисельності працівників та наявних умов для здійснення їх функцій.

34. Скасовуючи попередні рішення судів у цій справі, Вищий адміністративний суд України звернув увагу на те, що суди не встановили дату переміщення Донецької міської ради з тимчасово неконтрольованої території Донецької області на контрольовану Україною територію, не дослідили, чи відновилось відповідне фінансування установи у місячний строк після її переміщення на контрольовану Україною територію відповідно до пункту 6 Тимчасового порядку, оскільки пунктом 10 рішення Донецької міської ради від 29.01.2014 р. № 44/1 "Про міський бюджет на 2014 рік" затверджений перелік захищених видатків загального фонду міського бюджету на 2014 рік, у тому числі на оплату праці робітників бюджетних установ та нарахування на заробітну плату, та не з?ясували, з якої причини ОСОБА_1 не була виплачена заробітна плата до звернення позивача з даним позовом у липні 2015 року.

35. Однак при новому розгляді справи суд першої інстанції не встановив жодної з обставин, наведених в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 21 вересня 2017 року, а суд апеляційної інстанції встановив лише дату реєстрації Донецької міської ради в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців із місцезнаходженням у м. Краматорську Донецької області - 04 грудня 2014 року.

36. Таким чином, суди обох інстанцій знову не з?ясували всі обставини, необхідні для встановлення вини Донецької міської ради або визначення іншої особи, відповідальної за непроведення своєчасного розрахунку з працівником, для вирішення позовних вимог про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні.

37. Крім того, суд першої інстанції не розглянув заяву ОСОБА_1 від 01 листопада 2017 року про додаткове залучення відповідачів у страві, зміну предмету адміністративного позову та збільшення розміру позовних вимог.

38. У свою чергу, суд апеляційної інстанції при розгляді вказаної заяви не врахував, що відповідно до положень статей 47 і 48 КАС України (в редакції, чинній на час апеляційного розгляду справи) вирішення цих питань віднесено до виключної компетенції суду першої інстанції, і суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції (частина п?ята статті 308 КАС України).

39. Не наведено в судових рішеннях і мотивів задоволення позову в частині вимог про визнання протиправною бездіяльності УДКСУ у м. Донецьку, зважаючи на те, що ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26 серпня 2015 року позовні вимоги в цій частині були залишені без розгляду.

40. Оскільки суди попередніх інстанцій не встановили фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, а суд касаційної інстанції відповідно до частини другої статті 341 КАС України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, то прийняті судами рішення підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий судовий розгляд до суду першої інстанції за приписами частин другої і четвертої статті 353 КАС України.

41. При новому розгляді судам слід врахувати наведене, повно і всебічно встановити обставини справи та в залежності від встановленого вирішити спір.

Керуючись статтями 345, 353, 355, 356, 359 КАС України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

1.Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Скасувати постанову Донецького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2017 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2018 року, а справу направити на новий розгляд до Донецького окружного адміністративного суду.

3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню.

Головуючий: С.А. Уханенко

Судді: О.В. Кашпур

О.Р. Радишевська