Справа № 826/10677/17
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2019-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

08 жовтня 2019 року м. Київ№ 826/10677/17
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Григоровича П.О., розглядаючи в спрощеному провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу

Ковальчука Сергія Павловича

про визнання протиправними та скасування рішень від 01.04.2014

№12060557 та №12060578,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася ОСОБА_1 з позовом до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука Сергія Павловича про визнання протиправними та скасування рішень від 01.04.2014 №12060557 та №12060578.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.08.2017 відкрито провадження в адміністративній справі № 826/10677/17 та призначено до судового розгляду.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.2017 №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким Кодекс адміністративного судочинства України викладено у новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Як наслідок, ухвалою від 16.01.2018 вирішено подальший розгляд адміністративної справи № 826/10677/17 здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Роз`яснено учасникам справи, що суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Під час розгляду справи в спрощеному провадженні судом встановлено наступне.

03.04.2007 року між відкритим акціонерним товариством «КРЕДИТПРОМБАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 49.4/22/07-Zn.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, між ВАТ «КРЕДИТПРОМБАНК» і ОСОБА_1 укладено іпотечний договір №49.8/22/187/07 на будинок та земельну ділянку, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Занудіною Ольгою Іванівною та зареєстрований в реєстрі за № 747.

В подальшому, 27.09.2013 року між ПАТ «КРЕДИТПРОМБАНК» і Публічним акціонерним товариством «ДЕЛЬТА БАНК» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, за яким ПАТ «КРЕДИТПРОМБАНК» було продано (відступлено) AT «ДЕЛЬТА БАНК» права вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором та Іпотечним договором.

01.04.2014 року відповідачем перенесено відомості про іпотеку Будинку та Земельної ділянки з Державного реєстру іпотек до спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у зв`язку з тим, що Будинок та Земельна ділянка не були зареєстровані в Державному реєстрі прав, про що прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 12060557 від 01.04.2014 07:34:52, на підставі якого проведено державну реєстрацію відступлення прав за Іпотечним договором щодо Будинку та Земельної ділянки за AT «ДЕЛЬТА БАНК».

Того ж дня відповідачем прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 12060578 від 01.04.2014 07:47:45, на підставі якого проведено державну реєстрацію зміни умов обтяження, у зв`язку з відступленням прав вимоги за Іпотечним договором на користь AT «ДЕЛЬТА БАНК», про що внесено зміни до запису про заборону відчуження Будинку та запису про заборону відчуження Земельної ділянки в частині обтяжувача.

Не погоджуючись з правомірністю і обґрунтованістю вказаних рішень, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Вирішуючи питання про можливість розгляду даного спору в порядку адміністративного судочинства, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи; справа адміністративної юрисдикції переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, в якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

Вказані норми права встановлюють, що в порядку адміністративного судочинства захищаються права та інтереси осіб у сфері публічно - правових відносин. Публічно - правові відносини є складовою частиною правових відносин, які виникають у суспільстві.

Таким чином, до адміністративного суду з адміністративним позовом має право звернутись особа за захистом саме публічного права, свободи чи інтересу у сфері публічно - правових відносин.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий.

Проте, сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції, оскільки важливе значення для визначення юрисдикції має питання підстав виникнення спору та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Суд зазначає, що публічно - правовим спором в адміністративному судочинстві є не будь-який спір, у якому однією із сторін є орган публічної адміністрації, а лише той, що випливає із здійснення таким суб`єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій щодо скаржника.

Тобто, для наявності такого спору є обов`язковим наявність зв`язку між здійсненням органом влади покладених на нього владних управлінських функцій та порушення прав, свобод чи інтересів фізичної або юридичної особи внаслідок такої реалізації своїх функцій владним органом.

Звернення особи з позовом до суду на захист іншого крім публічного права, свободи чи інтересу, не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Суд відзначає, що у даному випадку, спір виник між фізичною особою та державним реєстратором у зв`язку з невиконанням позивачем договірних зобов`язань і реалізацією прав іпотекодержателя на предмет іпотеки - будинок і земельну ділянку.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Як встановлено судом, передумовою виникнення спірних правовідносини між учасниками справи, стали правовідносини між позивачем та Банком, у зв`язку з невиконанням договірних зобов`язань по кредитному договору, як наслідок, реалізацією прав іпотекодержателя на предмет іпотеки - будинка та земельної ділянки, а отже, існує спір про право, що виключає можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства.

Такий спір має вирішуватися судами за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Аналогічна правова позиція у подібних справах висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові № 815/6956/15 від 17 квітня 2018 року, у постанові №826/14433/16 (К/9901/7474/18) від 28 березня 2018 року.

За практикою Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справі «Сокуренко і Стригун проти України», суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, оскільки спір, що виник між сторонами, стосується питання невиконання договірних зобов`язань і реалізацією прав іпотекодержателя на предмет іпотеки, даний спір за своєю суттю, є цивільно-правовим і не підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9, 238, 239, 243, 248 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

УХВАЛИВ:

Провадження в адміністративній справі закрити.

Роз`яснити позивачу, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції відповідного місцевого загального суду в порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів за правилами, встановленими статтями 294-297 КАС України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя П.О. Григорович