Справа № 400/303/19
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2019-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/303/19
Головуючий в 1 інстанції: Устинов І. А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Інгульського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області визнання протиправним, скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2019 року ОСОБА_1 (надалі позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Інгульського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області (надалі відповідач,УПФ), в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №15469/02 від 03.08.2018 року з відповідними розрахунками поновлюваної пенсії;

- зобов`язати відповідача провести поновлення позивачу виплати пенсії за віком з 25.10.2017 року, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що згідно наданого відповідачем розрахунку індексація та компенсації, втрати доходів не були вірно розраховані за всі роки невиплати пенсії позивачу. Позивач вважає, що відповідач повинен поновити виплату її пенсії у відповідності до вимог ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», застосувавши показники середньої заробітної плати за три роки до дня звернення позивача до УПФ, з проведенням індексації і компенсації втрати частини доходів.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 26.04.2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому порядку, відповідно до ст.260 КАС України.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти по справі нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що з 01.06.1994 року позивач отримувала пенсію за віком.

З 05.12.1995 року виїхала на постійне місце проживання до держави Ізраїль.

05.06.1996 року виплата пенсії позивачу була припинена у зв`язку з її виїздом на постійне місце проживання до Ізраїлю.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.06.2018 року по справі №814/1033/18 УПФ було зобов`язано поновити виплату пенсії позивачу з 25.10.2017 року на підставі документів, що знаходяться в його пенсійній справі, та здійснити перерахунок пенсії з проведенням індексації і компенсації втрати частини доходу.

Розпорядженням від 26.07.2018 року №87956 позивачу було поновлено виплату пенсії з 25.10.2017 року в розмірах, що склались на дату припинення її виплати, тобто, в розмірі 45,00 грн.. За період з 25.10.2017 року по 30.11.2018 року сума до виплати склала 595,16 грн., яку позивачем отримано не було.

Рішенням відповідача від 23.10.2018 року №45 позивачу здійснено перерахунок пенсії та проведено осучаснення пенсії (з урахування показника середньої заробітної плати за 2014 - 2016 роки - 3764,00 грн.).

Після перерахунку пенсії розмір виплати склав:

- з 25.10.2017 року - 1453,16 грн.;

- з 01.01.2018 року - 1504,60 грн.

За період з 25.10.2017 року по 31.01.2019 року сума до виплати склала 22794,25 грн.:

- 595,16 грн. - сума пенсії, яка не отримана за період з 25.10.2017 року по 30.11.2018 року;

- 19189,89 грн. - сума пенсії після перерахунку за період з 25.10.2017 року по 30.11.2018 року з урахуванням вже виплачених сум.;

- 1504,60 грн. - поточна пенсія за грудень 2018 року;

- 1504,60 грн. - поточна пенсія за січень 2019 року.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що УПФ було виконано рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.06.2018 року по справі №814/1033/18, перерахунок пенсії позивача було здійснено у відповідності до норм діючого законодавства.

При вирішенні заявлених позовних вимог, колегія судів зазначає наступне.

Згідно позовній заяві, позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення УПФ №15469/02 від 03.08.2018 року з відповідними розрахунками поновлюваної пенсії.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що фактично рішення УПФ №15469/02 від 03.08.2018 року як такого не існує, а під цим номером та датою існує лист УПФ №15469/02 від 03.08.2018 року, який був наданий на звернення позивача.

Цим листом було повідомлено позивача, що розпорядженням управління від 26.07.2018 року у повному обсязі виконано рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.06.2018 року, а виплата нарахованої суми в розмірі 45,00 грн. та доплата з 25.10.2017 року в розмірі 460,16 грн. буде здійснена в вересні 2018 року.

Таким чином, позивач фактично оскаржує відповідь ПФУ, яка викладена в листі за №15469/02 від 03.08.2018 року.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування (п.18 ч.1 ст.4 КАС).

Індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (п.19 ч.1 ст.4 КАС).

Отже, лист УПФ №15469/02 від 03.08.2018 року, в якому відповідачем викладена інформація щодо прийнятих рішень про поновлення виплати позивачу пенсії, в розумінні п.1 ч.1 ст.19 КАС України не є рішення суб`єкта владних повноважень, яке може бути предметом оскарження в порядку адміністративного судочинства, оскільки цей лист безпосередньо не породжує для позивача прав чи обов`язків.

Як слідує з матеріалів справи, звернення позивача до суду обумовлено її незгодою з розміром пенсії, виплату якої було поновлено розпорядженням від 26.07.2018 року №87956.

Постановою Правління пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі - Порядок №22-1).

Відповідно до абз.3 п.4.1 роз.4 Порядку №22-1 заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України. (абз.1 п.4.3 роз.4 Порядку №22-1)

Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу начальника управління щодо розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління. (абз.6 п.4.3 роз.4 Порядку №22-1)

Не пізніше 10 днів після надходження всіх необхідних документів для виплати пенсії орган, що призначає пенсію, повинен їх розглянути та прийняти відповідне рішення, яке оформлюється розпорядженням. Надані документи та заява зберігаються в пенсійній справі. (абз.3 п.4.10 роз.4 Порядку №22-1)

Як вже зазначалося вище, розпорядженням від 26.07.2018 року №87956 позивачу було поновлено виплату пенсії, а рішенням від 23.10.2018 року №45 позивачу здійснено перерахунок пенсії.

Таким чином, якщо позивач не погоджується з розміром своєї пенсії, то предметом оскарження в цьому випадку має бути відповідне розпорядження ПФУ про призначення, поновлення чи перерахунок пенсії, внаслідок яких у позивача виникають права на отримання пенсійних виплат в певному розмірі.

Отже, оскарження листа УПФ №15469/02 від 03.08.2018 року, не є належним способом захисту прав та інтересів позивача, а тому в задоволенні заявлених позовних вимог слід відмовити.

Що стосується вимоги позивача про зобов`язання УПФ провести поновлення позивачу виплати пенсії за віком з 25.10.2017 року, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів, колегія суддів зазначає, що саме така вимога була заявлена позивачем по справі №814/1033/18 в якій було прийнято рішення від 18.06.2018 року.

Відповідно до ч.4 ст.317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Виходячи з того, що суд першої інстанції прийняв вірне по суті рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, колегія суддів вважає, що мотивувальна частина рішення суду першої інстанції піддягає зміні в частині підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

Дану справу було розглянуто судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.317, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2019 року змінити в частині підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

В іншій частині рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Джабурія О.В. Вербицька Н. В.