Справа № 479/1046/19
Суддя: Репушевська О. В.
Дата ухвалення: 2019-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 479/1046/19
Провадження №2-а/479/15/19
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

08 жовтня 2019 року смтКриве Озеро

Кривоозерський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого-судді Репушевської О.В.

за участі: секретаря судового засідання Добровольської І.М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, в смтКриве Озеро адміністративну справу №479/1046/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, Чернігівського відділу поліції, Чернігівського районного відділення поліції Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Чернігівського районного відділення поліції Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області Чикало Сергія Васильовича про визнання протиправною та скасування постанови серії ДПО18 №333895 від 10 серпня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП та закриття справи про адміністративне правопорушення,

у ч а с н и к и с п р а в и:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ГУНП в Чернігівській області,

відповідач Чергнігівський ВП ГУНП в Чернігівській області,

відповідач Чернігівське РВП Чергнігівського ВП

ГУНП в Чернігівській області,

відповідач Чикало С.В. ,

в с т а н о в и в:

20 серпня 2019 року позивач звернувся в суд із позовом до відповідачів про визнання протиправною та скасування постанови серії ДПО18 №333895 від 10 серпня 2019 року про накладення адміністративного стягнення, якою визнано його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10 серпня 2019 року відповідачем Чикало С.В. було винесено оскаржувану постанову, в якій зазначено: що 10 серпня 2019 року о 17 год. 40 хв. на 20 км. в с.Новоселиця Чернігівського району Чернігівської області по вулиці Шевченка водій керував автомобілем з причепом, у якого на причепі були відсутні заздні захисні пристрої, а саме бризговики, чим порушив п. 31.4.7 "е" ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 344 грн.

Однак, як зазначає позивач, вказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, так як під час розгляду інспектором поліції справи про адміністративне правопорушення, він заперечував факт вчинення інкримінованого йому правопорушення, що відповідачем було проігноровано та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Відповідач - інспектор СРПП №3 Чернігівського РВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області Чикало С.В. в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, додавши до неї оптичний диск з відеофіксацією порушення ПДР України ОСОБА_1 , що мало місце 10 серпня 2019 року, своїм правом на подання відзиву та заперечень проти позову не скористався.

Відповідачі - ГУНП в Чернігівській області; Чергнігівський ВП ГУНП в Чернігівській області; Чернігівського РВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в суд не з`явилися, причин неявки суду не повідомили, своїм правом на подання відзиву та заперечень проти позову не скористалися.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти:

Згідно положень ч.2 ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У відповідності до положень ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За положеннями ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно постанови серії ДПО18 №333895, винесеної інспектором СРПП №3 Чернігівського РВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області Чикало С.В., ОСОБА_1 10 серпня 2019 року о 17 год. 40 хв. на 20 км. в с.Новоселиця Чернігівського району Чернігівської області по вулиці Шевченка водій керував автомобілем з причепом, у якого на причепі були відсутні задні захисні пристрої, а саме бризговики, чим порушив п.31.4.7 "е" ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 344 грн. (а.с.11).

Відповідно до положень п.1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР.

Так, приписами п. 31.4.7 "е" Правил дорожнього руху України визначено, що водієві забороняється експлуатація транспортного засобу згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: зокрема - відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартуки і бризковики.

За вчинення адміністративного правопорушення, склад якого полягає у керуванні водієм транспорним засобом, що має технічні несправності, передбачена відповідальність згідно ч.1 ст.121 КУпАП.

Відповідно до положень ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовної заяви з огляду на наступне.

Суд зазначає, що у справах за позовом фізичної особи щодо оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності на суб`єкта владних повноважень в силу приписів статті 77 КАС України покладається обов`язок доказування правомірності своїх дій у разі, якщо останній заперечує проти позову.

Докази, надані відповідачем по справі, мають бути належним чином досліджені судами першої та апеляційної інстанцій із наданням їм відповідної правової оцінки на предмет їх належності і допустимості, повноти та достатності для визнання правомірності дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підтвердження факту порушення позивачем правил щодо обмеження швидкості руху, відповідачем Чикало С.В , надано оптичний диск із відеозаписом на файлі video-b394963ecda2cc3b71d205ee2c5bd3f2-V. При дослідженні вказаного доказу на предмет його належності і допустимості, повноти та достатності для визнання правомірності дій та рішень суб`єкта владних повноважень, суд констатує, що відеозапис містить відеозйомку тривалістю 23 секунди, на якій зафіксовано задній вигляд транспортного засобу, а саме задні захисні пристрої автомобіля та номерний знак НОМЕР_1 , датою створення файла зазначено 23 вересня 2019 року о 18.23 годині, тоді як в постанові серії ДПО18 №333895 від 10 серпня 2019 року вказано, що правопорушення ОСОБА_1 вчинено 10 серпня 2019 року о 17.40 годині.

Доказування в адміністативному судочинстві не може ґрунтуватися на припущеннях. Засобами доказування є показання свідків, письмові докази, речові і електроні докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Нормативними положеннями ч.2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З огляду на викладене судом не встановлено доказового відношення, наданого відповідачем Чикало С.В. , оптичного диску із відеозаписом на файлі video-b394963ecda2cc3b71d205ee2c5bd3f2-V до обставин адміністративного правопорушення викладеного в оскаржуваній постанові.

Інших доказів, передбачених ст.ст.251, 252 КУпАП, на підтвердження обставин, викладених в оскаржуваній постанові, відповідачем не надано, посилань на довідку результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення оскаржувана постанова не містить.

Так, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно приписів ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною першою ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Бочаров проти України (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі Алене де Рібермон проти Франції Європейський суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Таким чином, суд вважає, що фактичні обставини справи про адміністративне правопорушення не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості повинні тлумачитися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону, що має суттєве значення для вирішення справи по суті, та унеможливлює винесення постанови про визнання правопорушника винним.

Отже, постанова серії ДПО18 №333895 від 10 серпня 2019 року по справі про адміністративне правопорушення винесена без достатніх доказів наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та без встановлення всіх обставин справи, що виключає її законність. Відповідач - працівник органу Національної поліції, при вирішенні питання про наявність чи відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, не вжив заходів для забезпечення всебічного повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, розглянув справу про адміністративне правопорушення всупереч положенням Кодексу України про адміністративні правопорушення , не врахував достатність та допустимість доказів, наявність вини позивача, без достатніх підстав виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Положеннями п.3 ч.1 ст.293 КУпАП передбачено, що розглядаючи скаргу на постанову про адміністративне правопорушення, перевіряючи законність та обґрунтованість винесеної постанови, суд може прийняти рішення про скасування постанови і закриття справи, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Ці положення Кодексу України про адміністративні правопорушення повністю узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30 травня 2018 року по справі №337/3389/16-а.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову та скасування постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 8, 14, 22, 72-79, 211, 220, 241-246, 250, 271, 286 КАС України, ст.ст. 122, 247, 251, 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, Чернігівського відділу поліції, Чернігівського районного відділення поліції Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Чернігівського районного відділення поліції Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області Чикало Сергія Васильовича про визнання протиправною та скасування постанови серії ДПО18 №333895 від 10 серпня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП та закриття справи про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову серії ДПО18 №333895 від 10 серпня 2019року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 344 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП відносно ОСОБА_1 - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, закрити.

Судові витрати у справі компенсуються за рахунок коштів з Державного бюджету України.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Кривоозерський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складене та підписане 11 жовтня 2019 року.

СУДДЯ: