Справа № 420/4225/19
Суддя: Токмілова Л. М.
Дата ухвалення: 2019-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4225/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Токмілової Л.М.

за участі:

секретаря судового засідання Сердюк І.С.

представника позивача Гриценко В.Є.

представника відповідача Жукової Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Чорноморська газова компанія (, місцезнаходження: 65078, вул. Івана і Юрія Лип 23-А, м. Одеса) до Головного управління ДФС в Одеській області (, місцезнаходження: 65044, вул. Семінарська 5, м. Одеса) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

15.07.2019 р. до Одеського окружного адміністративного суду звернулось Товариства з обмеженою відповідальністю Чорноморська газова компанія до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що Головним управлінням ДФС в Одеській області на підставі направлення від 03.12.2018 року № 10847/14-07 та наказу від 16.11.2018 р. № 8960, проведено документальну позапланову виїзну перевірку. За результатами вказаної перевірки відповідачем по справі складено акт № 2804/15-32-14-07/33658509, відповідно до якого контролюючий орган дійшов до висновку про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Чорноморська газова компанія» п. 198.1, п. 198.3 ст. 198, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на здану вартість, що підлягає сплаті до бюджету у сумі 156 648 грн.

Однак, в ході проведення документальної планової виїзної перевірки позивача податковим органом фактичність отримання ТОВ «Чорноморська газова компанія» послуг від контрагентів головним управлінням ДФС в Одеській області не перевірялась. Не погоджуючись з висновками акту перевірки та з прийнятим за результатами перевірки податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

12.08.2019 року відповідачем подано відзив на позов за вх.№28892/19, у якому просив відмовити у задоволенні позову, вважає податкове повідомлення-рішення правомірним, прийнятим у відповідності до вимог законодавства. Представник відповідача зазначив, що висновки Акту про встановлені під час перевірки порушення податкового законодавства зроблені з урахуванням наявної податкової інформації відносно контрагентів позивача, яку наводить у відзиві. Податковим органом не визнано реальність здійснення господарських операцій з вказаними в Акті перевірки контрагентами і на підставі цього встановлено порушення податку на додану вартість.

Представник відповідача вважав, що оскільки у контрагента позивача відсутні необхідні умови для здійснення господарських операцій (відсутність основних фондів, технічного персоналу, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів), податковий орган зробив належний висновок, що ТОВ «Чорноморською газовою компанією» занижено податок на додану вартість.

В судовому засіданні представник позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зважаючи на правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та обґрунтованість і відповідність висновків за результатами перевірки фактичним обставинам.

Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення.

Згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ "Чорноморська газова компанія" зареєстроване 02.08.2005 року за №0010123.

У періоді, за який проводилась перевірка, відповідно до Свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість від 15.11.2010 №100310003 (анульовано 07.03.2012 в зв`язку із перереєстрацією (без зміни місцезнаходження)), від 07.03.2012 №200031411 є платником податку на додану вартість, індивідуальний податковий номер ТОВ «Чорноморська газова компанія» - 25.

ТОВ "Чорноморська газова компанія" надано Ліцензію Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 21.03.2016 №11-Л, строк дії ліцензії з 21.03.2016 по 21.03.2021 року. Відповідно додатку до ліцензії від 21.03.2016 №11-Л визначено перелік робіт провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів IV та V категорії складності.

Судом встановлено, що 17 грудня 2018 року Головним управлінням ДФС в Одеській області на підставі направлення від 03.12.2018 року № 10847/14-07 та наказу від 16.11.2018 р. № 8960, проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Чорноморська газова компанія» з питань дотримання вимог законодавства з податку на додану вартість з контрагентом - постачальником Товариство з обмеженою відповідальністю «Маріуполь Промбуд» у грудні 2017 року.

За результатами документальної позапланової виїзної перевірки відповідачем по справі складено акт № 2804/15-32-14-07/33658509, відповідно до якого контролюючий орган дійшов до висновку про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Чорноморська газова компанія» п. 198.1, п. 198.3 ст. 198, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на здану вартість, що підлягає сплаті до бюджету у сумі 156 648 грн. (сто п`ятдесят шість тисяч шістсот сорок вісім).

На підставі вищезазначеного акту перевірки Головним управлінням ДФС в Одеській області на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Чорноморська газова компанія» направлено податкове повідомлення-рішення № від 16.01.2019 р.

Не погоджуючись із прийнятим податковим повідомленням-рішенням Товариство з обмеженою відповідальністю «Чорноморська газова компанія» звернулося зі скаргою на вищезазначене податкове - повідомлення рішення та розпочало процедуру адміністративного оскарження.

За результатам розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Чорноморська газова компанія» Державною фіскальною службою України прийнято рішення про відмову у задоволенні вищезазначеної скарги, у результаті чого позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Проаналізувавши наведене, суд зазначає, що відповідно до приписів п.198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а)придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх ввезенні на митну територію України) та послуг;

б)придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України;

в)отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та у разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 ст. 198 визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Також, згідно з п. 198.3 ст. 198 ПКУ податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст.39 цього кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 ст.193, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п. 198.6 ПКУ не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п.201.11 ст.201 цього Кодексу).

Суд вказує, що відповідно до п. 200.1. ст.200 Податкового Кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно вимог п.200.2. ст.200 вказаного Кодексу при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Також п.200.3. ст.200 ПК України встановлено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Проаналізувавши наведені норми та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що укладені правочини є дійсними, виконаними сторонами в повному обсязі, без претензій та зауважень, не кім не оскарженими та у судовому порядку не визнані не дійсними.

05 жовтня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Чорноморська газова компанія» (Виконавець) та Настасіївською сільською радою «Замовник» було укладено договір підряду № 1. Предметом договору є будівництво газопроводів середнього тиску до с. Новогригоровка Миколаївського району Одеської області та будівництво газопроводів середнього тріску по вулицям с. Новогригорівка, Миколаївського району Одеської області.

На виконання договору підряду № 1 від 05.10.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Чорноморська газова компанія» та Настасіївською сільською радою підписано довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат, а також акт приймання виконаних будівельних робіт за 07 грудня 2017 рік. Вищезазначені документи (довідка та акт) відповідають національному стандарту України (ДСТУ) із ціноутворення в будівництві, зокрема ДСТУ БД.1.1- 1:2013 «Правила визначення вартості будівництва», додатками якого, зокрема Т-Ц, передбачені примірні форми первинних документів з обліку в будівництві.

Жодних зауважень, що якості, кількості виконаних робіт з боку замовника не надходило. За в: сконанні роботи на підставі вищезазначеного договору - замовником було сплачено грошові кошти, що підтверджується банківською випискою доданою до матеріалів справи.

Для виконання вищезазначених робіт Товариством з обмеженою відповідальністю «Чорноморська газова компанія» було залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Маріуполь Промбуд» на підставі договору № 128 про виконання робіт, який було укладено 09 жовтня 2017 року.

На виконання договору підряду № 128 сторонами було укладено та підписано довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат, а також акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2017 року, які відповідають вимогам вищезазначеного національного стандарту України (ДСТУ).

Товариством з обмеженою відповідальністю «Чорноморська газова компанія» було здійснено оплату за виконану роботу на підставі договору № 128, що підтверджується банківською випискою по рахунку за 22.12,2017 р.

Незважаючи на надані в ході перевірки документи, контролюючий орган дійшов висновку, що у Товариства з обмеженою відповідальністю «Маріуполь Промбуд» відсутні трудові ресурси для виконання будівельних робіт з будівництва газопроводу середнього тиску.

Проте, податковим органом в ході проведення документальної планової виїзної перевірки позивача фактичність отримання ТОВ «Чорноморська газова компанія» послуг від контрагентів головним управлінням ДФС в Одеській області не перевірялась.

При цьому під час перевірки контролюючим органом не враховано, що укладення договору не є єдиним способом залучення фізичних осіб до вчинення необхідних дій в процесі виконання поставки (виконання робіт, надання послуг), а податкове законодавство не ставить право платника на податковий кредит в залежності від того, за рахунок яких ресурсів (власних або залучених) здійснюється поставка товарів (робіт, послуг) постачальником.

Податковим органом, зазначено, що в ході перевірки було встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Маріуполь Промбуд» не здійснювало закупівлю майна, необхідного для здійснення будівельних робіт за договором № 128 від 09.10.2017 р.

Однак, відповідачем по справі не було враховано ту обставину, що для виконання вищезазначених будівельних робіт Товариством з обмеженою відповідальністю «Чорноморська газова кампанія» самостійно здійснювалася закупівля обладнання для виконання відповідних робіт.

13 жовтня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АКТИВ ПОСТАЧ»

(Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Чорноморська газова компанія» (Покупець) укладено договір № 186.

Згідно п.1.1 договору № 186 від 13.10.2017 року Постачальник зобов`язується поставити, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити труби, комплектуючі, супутні товари, партіями в кількості, асортименті та за цінами, узгодженими Сторонами в рахунках фактурах або специфікаціях (додатках) до цього договору чи визначеними в порядку, передбаченому цим Договором.

На виконання договору № 186 від 13.10.2017 р. Товариством з обмеженою відповідальністю «АКТИВ ПОСТАЧ» було надано рахунок-фактур від 19.10.2017 р. № 186, в якій визначено обладнання (товар) необхідне для будівництва газопроводу середнього тиску.

23 жовтня 2017 року Товариством з обмеженою відповідальністю «АКТИВ ПОСТАЧ» видано видаткову накладну № 186. Того ж дня Товариством з обмеженою відповідальністю «Чорноморська газова компанія» було здійснено оплату за поставлений товар, що підтверджується платіжним дорученням № 64 та банківською випискою по рахунку позивача.

23.10.2017 року було оформлено товарно-транспорту накладну № V05675, відповідно до якої придбаний товар було поставлено до с. Новогригорівка Миколаївського району Одеської області, тобто до місця виконання будівельних робіт. Крім того, факт придбання товару підтверджується журналом-ордером і відомість по рахунку 201 Сировини й матеріали за 4 квартал 2017 року, який було оприбутковано позивачем по справі.

В подальшому придбаний товар на підставі акту приймання-передачі № 3 від 23 жовтня 2017 року ТОВ «Чорноморська газова компанія» було передано ТОВ «Маріуполь Промбуд».

Таким чином, висновки викладені контролюючим органом в акті перевірки, щодо неможливості придбання ТОВ «Маріуполь Промбуд» повністю спростовуються вищевикладеним та підтверджуються відповідними первинними документами на підставі яких можливо встановити наявність, походження та факт отримання товару для здійснення будівельних робіт.

Що стосується посилання податкового органу в ході перевірки на наявність кримінальних проваджень, слід відзначити наступне.

Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області на адвокатський запит поданий в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Чорноморська газова компанія» було надано відповідь від 16.04.2019 р. № 2/56Аз в якій зазначено, що у кримінальному провадженні № 0000952 винесено постанову про його закриття на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України ( відсутність в діянні складу кримінального правопорушення). А тому посилання на вищезазначене кримінальне провадження є безпідставним та не могло прийматися під час винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до ч. 6 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в [питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Також в Акті перевірки відсутні будь-які дані щодо наявності вироків (які набрали законної сили) та інших судових рішень по кримінальним провадженням відносно посадових осіб вищевказаних підприємств з Єдиного державного реєстру судових рішень також не вбачається, що по іншим кримінальним провадженням судом було винесено вирок, а відповідно до позиції Верховного суду викладеної в постанові від 27 березня 2018 року у справі № 816/809/17 (адміністративне провадження № К/9901/1349/170), зазначено, що сам факт порушення кримінальної справи не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій доведених позивачем та його контрагентами.

Суд вказує, що про фактичне виконання вищезазначених робіт свідчать первинні бухгалтерські та податкові документи, виписані відповідно до п.9.2. ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансової звітності в Україні» і п.2.4. ст.2 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку».

Суд зазначає, що статтею 1 розділу 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до п.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Також суд звертає увагу на те, що чинним законодавством України на сторону цивільно-правової угоди, яка є платником податків, не покладено обов`язку перевірки відповідності законодавству установчих документів постачальників товару та дотримання ними вимог податкового законодавства.

Навіть якщо контрагент не виконав свого зобов`язання по сплаті податку, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи.

Суд вваж є за необхідним вказати, що чинне податкове законодавство не ставить в залежність право позивача на формування податкового кредиту від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентом податку до бюджету. Питання податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Угоди між позивачем та контрагентом за період перевірки були укладені у відповідності до норм чинного законодавства та є такими, що відповідають всім вимогам, що встановлюються до даного виду договорів доки зворотне не буде доведено в суді. Тому підстав для висновків щодо нікчемності або недійсності договору не було.

Чинне законодавство України встановлює принцип презумпції правомірності правочину, згідно якого, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Крім того, суд звертає увагу на те, що наявність первинних документів у позивача щодо господарських операцій з Товариством з обмеженою відповідальністю «Маріуполь Промбуд» не оспорюється контролюючим органом в Акті перевірки. Не оспорюється також відображення вказаних операцій в бухгалтерському та податковому обліку, у томі числі в деклараціях з ПДВ. Також є неоспореним фактом реєстрація податкових накладних в ЄРПН, будь-яких рішень контролюючим органом щодо зупинення податкових накладних або відмови в їх реєстрації не приймалось.

Таким чином, проаналізувавши наведені норми діючого законодавства, дослідивши надані до справи матеріали, суд дійшов висновку про неправомірне винесення вищевказаного податкового повідомлення рішення.

Що стосується розподілу судових витрат, то відповідно до частини першої статті 132 КА України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи КАС України.

Пункт 1 частини третьої статті 132 КАС України передбачає, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Чорноморська газова компанія» за подачу адміністративного позову було сплачено судовий збір у розмірі 2 937,16 грн.

Представництво інтересів ТОВ «Чорноморська газова компанія» в справі №420/4225/19 здійснюється адвокатом Гриценком Віталієм Євгеновичем, який є фахівцем у галузі права та є членом Адвокатського об`єднання «Філіппов та партнери».

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Чорноморська газова компанія» готував процесуальні документи (адміністративний позов, клопотання про долучення документів, адвокатські запити, відповідь на відзив), а також брав участь в судових засіданнях.

Станом на час прийняття рішення судом витрати Товариства з обмеженою відповідальністю «Чорноморська газова компанія» на правову допомогу складають 17 450,00 (сімнадцять тисяч чотириста п`ятдесят гривень, нуль копійок) грн., що підтверджується відповідними доказами (додаткова угода до договору про надання правової допомоги, рахунки на оплату, акти надання послуг).

Також до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, зокрема до яких відноситься направлення через засоби поштового зв`язку (ПАТ «Укрпошта») іншим учасникам справи документів процесуального характеру (клопотання, відповідь на відзив), а також направлення адвокатських запитів до підприємств та організацій незалежно від форм власності щодо отримання відповідних документів та інформації. Позивачем на відправку заяв процесуального характеру та адвокатських запитів було витрачено 164,00 грн. (сто шістдесят чотири гривня, нуль копійок), що підтверджується відповідними квитанціями про відправку поштової кореспонденції.

Отже, у разі задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Чорноморська газова компанія» до Головного управління ДФС в Одеській області, позивач має право на компенсацію здійснених судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Представником позивача разом з заявою від 03.10.2019 року за вх.№36150/18 надано:

1. Копія договору про надання правової допомоги № 43-2018 р. від 14.11,2018 р.

2. Копія акту про надання послуг № 20 від 10.04.2019 р.

3. Копія акту надання послуг № 48 від 31,07.2019 р.

4. Копія акту надання послуг № 55 від 30.08.2019 р.

5. Копія акту надання послуг № 60 від 13,09.2019 р.

6. Копія рахунку на оплату № 60 від 13.09.2019 р.

7. Копія рахунку на оплату № 55 від 30.08.2019 р,

8. Копія рахунку на оплату № 48 від 31.09.2019 р.

9. Копія рахунку на оплату № 20 від 10.04.2019 р.

10. Копія платіжного доручення № 73 від 15.07.2019 р. (судовий збір).

11. Копія платіжного доручення № 60 від 31.05.2019 р. (оплата по рахунку № 20).

12. Копія платіжного доручення № 91 від 21.08.2019 р. (оплата по рахунку № 48).

13. Копія платіжного доручення № 103 від 17.09.2019 р. (оплата по рахунку № 55,60).

14. Копія квитанцій поштових відправлень по справі 420/4225/19 на 4 арк.

15. копія бухгалтерської довідки №180919 від 18.09.2019 р.

16. копія роздруківки з Єдиного реєстру адвокатів України.

При цьому слід зазначити, що КАС України не передбачає, що види правової допомоги, які підлягають компенсації можуть встановлюватися або обмежуватися іншими законами, тим більше, що Закон України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» визначає не види правової допомоги, а граничний розмір їх компенсації.

Згідно із пунктами 1, 2 та 6 частини першої статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VI видами адвокатської діяльності є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до пункту 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23-рп/2009 у справі №1-23/2009, яке відповідно до статті 151-2 Конституції України є обов`язковим, остаточним і не може бути оскаржено, зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

З викладеного слідує, що до правової допомоги належать: консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво тощо.

Отже відшкодуванню підлягають витрати позивача на правову допомогу, які складають 17 450,00 грн.

Що стосується сплаченого ТОВ «Чорноморська газова компанія» судового збору за подання позовної заяви, то згідно квитанції від 15.07.2019 р. №73 його сума склала 2937,16 грн.

Суд вказує, що відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

А згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятих ним податкових повідомлень-рішень.

При зазначених обставинах, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, належним чином обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню, а заперечення відповідача суд відхиляє як безпідставні і такі, що суперечать діючому законодавству та фактичним обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 94, 160-163, 167, 254 КАС України , суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Чорноморська газова компанія (, місцезнаходження: 65078, вул. Івана і Юрія Лип 23-А, м. Одеса) до Головного управління ДФС в Одеській області (, місцезнаходження: 65044, вул. Семінарська 5, м. Одеса) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення № від 16.01.2019 р., яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 156 648 грн, (сто п`ятдесят шість тисяч гривень шістсот сорок вісім) та застосовано штрафні санкції у розмірі 39 162 (тридцять дев`ять тисяч сто шістдесят два).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області (адреса: вул. Семінарська, буд.5, м. Одеса, 65044, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Чорноморська газова компанія (, місцезнаходження: 65078, вул. Івана і Юрія Лип 23-А, м. Одеса) судові витрати у розмірі 2 937,16 грн. (дві тисячі дев`ятсот тридцять сім грн., 16 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд з одночасним поданням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано судом 11 жовтня 2019 року.

Суддя: Л.М. Токмілова

.