Справа № 1.380.2019.000276
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2019-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 рокуЛьвів№857/6515/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Затолочного В.С., Шавеля Р.М.,

при секретарі судового засідання: Галаз Ю.А.

з участю представників: позивача Мельника С.І., відповідача Гурняк О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 травня 2019 року у справі №1.380.2019.000276 (головуючий суддя Качур Р.П., рішення проголошене о 10.37 год. у м. Тернополі, повний текст рішення складений 27.05.2019р.) за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-ремонтне підприємство «Технобуд» до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю Будівельно-ремонтне підприємство «Технобуд» звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 20.12.2018, форми В4, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 3153337,00 грн. та № від 20.12.2018, форми Р, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток в сумі 608143,50 грн. (за податковим зобов`язанням 405429,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 202714,50 грн.).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем за результатами проведення документальної планової невиїзної перевірки позивача встановлено порушення податкового законодавства, а саме: позивачем занижено податок на прибуток та завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (р.21) та винесено податкові повідомлення-рішення. Позивач із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями не погоджується. У акті перевірки не вказано жодних обставин, які б спростовували реальність господарських операцій позивача із його контрагентом із товариством з обмеженою відповідальністю Елтехком НВП (проведено зміну назви на товариство з обмеженою відповідальністю Катро Парс). Натомість позивач до перевірки представив договори, видаткові та податкові накладні, товарно-транспортні накладні, банківські виписки і інші, які до уваги відповідачем не взяті. Контрагент позивача станом на момент здійснення господарських операцій був зареєстрований у встановленому законом порядку як юридична особа та платником податку на додану вартість.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 травня 2019 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області № від 20.12.2018. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області № від 20.12.2018. Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Технобуд» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Львівській області судові витрати у вигляді судового збору у сумі 19210 грн. 00 коп.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що не погоджується із зазначеним судовим рішенням, оскільки висновки, викладені в ньому, не відповідають фактичним обставинам у справі та суперечать нормам матеріального права. Зокрема доводи апелянта зводяться до того, що товарно-транспортні накладні на перевезення товарів не містять конкретного пункту та дати розвантаження товарів, що підтверджує факт безтоварності операції, що унеможливлює передачу товарів; автомобільним перевізником вказано ПП «Західні енергетичні сполучення», однак згідно з оборотно-сальдовими відомостями по бухгалтерських рахунках ТзОВ «БРП Технобуд» та інформаційних баз даних ДФС не встановлено взаєморозрахунків позивача із ПП «Західні енергетичні сполучення», як і не встановлено придбання транспортних послуг позивачем у відповідного приватного підприємства; не встановлено факту передачі товарів від ТОВ «Елтехкомп НВП» (ТзОВ «Катро Парс») до позивача у періоді серпень-вересень 2018 через відсутність факту (джерела) походження законного введення в обіг задокументованих товарів, а саме трансформаторних підстанцій КТП 700/11/0,8 з трансформатором ТМ 700/11/0,8 кВ.

Також зазначає, що господарські операції між ТОВ «Елтехкомп НВП» (ТзОВ «Катро Парс») та позивача у серпні-вересні фактично не здійснювались, тому, видаткові накладні та податкові накладні, видані контрагентом не є підставою для бухгалтерського обліку, відповідно, не підлягають відображенню і у податковому обліку, оскільки, не фіксують факту здійснення господарських операцій. Надані для перевірки ТзОВ БРП «Технобуд» первинні документи хоча й відповідають зовнішнім формальним ознакам, проте не відображають реального руху, тобто є недостовірними.

Оскільки, господарські операції між ТОВ «Елтехкомп НВП» (зміна назви - ТОВ «Катро Парс») та ТзОВ БРП «Технобуд» у серпні, вересні 2018 року фактично не здійснювались, тому, видаткові накладні та податкові накладні, видані ТОВ «Елтехкомп НВП» (зміна назви - ТОВ «Катро Парс») не є підставою для бухгалтерського обліку, відповідно, не підлягають відображенню і у податковому обліку, оскільки, не фіксують факту здійснення господарських операцій.

Крім цього, товарно-транспортні підстанції КТП 700/11/0.8 з трансформатором ТМ 700/11/0.8 кВа, який згідно представлених документів, оприбуткований позивачем на бухгалтерському рахунку 281 Товари на складі, не міг бути придбаний у ТзОВ «Елтехкомп НВП» (ТзОВ «Катро Парс»), відповідно є безоплатно одержаним позивачем.

Відповідач вважає податкові повідомлення-рішення такими, що прийняті у відповідності вимогам чинного законодавства, обґрунтованими та скасуванню не підлягають, тому просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Позивач поданий Відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16.05.2019р. вважає такою, що відповідає нормам матеріального та процесуального права, при винесенні останньої правильно встановлено фактичні обставини справи, а доводи апеляційної скарги необґрунтованими. В Постанові від 04.12.2018 року (справа №802/851 /18-а №К/9901 /63172/18) КАС ВС підтвердив, що непрямі докази неможливості здійснення господарської операції контрагентом платника податків не є достатньою підставою для визнання таких операцій нереальними.

Судом першої інстанції при розгляді справи встановлено факт придбання ТОВ БРП «Технобуд» у ТзОВ «Елтехкомп» НВП товарів, що документально підтверджено договором, видатковими та податковими накладними, банківськими виписками тощо. Також встановлено використання придбаних товарів в господарській діяльності позивача в межах виконання договору генерального підряду № 17-05/18-01 від 17.05.2018 (а.с.95-100) між ТзОВ СОЛАР ГРІН ТЕХ (замовник) та позивачем (генеральний підрядник). Транспортування товару здійснювалось по договору між приватним підприємством «Західні енергетичні системи» (підрядник) та позивачем (замовник) з надання послуг перевезення комплектних трансформаторних підстанцій.

Таким чином, оцінюючи у сукупності встановлені обставини та перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов правильного висновку, що господарські операції між ТзОВ БРП «Технобуд» та ТзОВ «Елтехкомп» НВП мали реальний характер, послуги щодо поставки товару та отримані товари згідно видаткових накладних, були фактично надані (виконані) та прийняті позивачем, що підтверджується первинними бухгалтерськими документами оформленими під час здійснення господарської операції з дотриманням вимог Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні», Податкового кодексу України. При цьому, будь яке невиконання ТзОВ «Елтехкомп НВП», як платником податків, власних зобов`язань перед державою, не може покладатися, як наслідок у вину ТзОВ «БРП Технобуд» у випадку реального виконання господарських правочинів. Отже, ТзОВ «БРП Технобуд» мало всі необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту, а тому на переконання суду наявні всі підстави для визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 20.12.2018 та задоволення позовних вимог ТзОВ БРП «Технобуд».

Апеляційним судом здійснено заміну відповідача Головного управління ДФС у Львівській області на Головне управління ДПС у Львівській області.

В судовому засіданні апеляційного розгляду прави представник відповідача апеляційну скаргу підтримав з підстав наведених у скарзі, просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Представник позивача проти апеляційної скарги заперечив, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що ТзОВ Будівельно-ремонтне підприємство «Технобуд» зареєстроване як юридична особа 06.02.1996, , взяте на податковий облік 21.02.1996, у періоді, в який проводилась перевірка був платником податку на додану вартість з 15.07.1997.

Головним управлінням ДФС у Львівській області у період з 12.11.2018 по 30.10.2018 проведено документальну планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 30.09.2018, валютного за період з 01.01.2016 по 30.09.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 по 30.09.2018, про що складено акт №2810/13-01-14-13/23956631 від 07.12.2018.

За результатами проведеної перевірки встановлено порушення позивачем порядку ведення податкового та бухгалтерського обліку: підпункту 134.1.1. п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, а саме встановлено заниження податку на прибуток всього на загальну суму 405429,00 грн., в тому числі за 3 квартал 2018 в сумі 405429,00 грн.; пунктів 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, а саме: завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (р.21) за вересень 2018 всього на загальну суму 3153336,63 грн.; пункту 201.10 ст.201 Податкового кодексу України, а саме зареєстровано податкову накладну у Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням законодавчо встановлених термінів; підпунктів 168.1.1, 168.1.2 п. 168.1 ст. 168, п. 171.2 ст. 171, п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України в частині несвоєчасної сплати податку на доходи фізичних осіб в сумі 8965,45 грн. за квітень 2018.

20.12.2018 Головним управлінням ДФС у Львівській області у зв`язку з виявленими порушеннями винесено податкові повідомлення-рішення: № форми Р за платежем податок на прибуток, на суму 608143,50 грн., в т.ч. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 202714,50 грн.; № форми В4, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 3153337,00 грн.

Позивач не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями оскаржив їх до суду.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що господарські операції між ТзОВ «БРП Технобуд» та ТзОВ «Елтехкомп НВП» мали реальний характер, послуги щодо поставки товару та отримані товари згідно видаткових накладних, були фактично надані (виконані) та прийняті позивачем, що підтверджується первинними бухгалтерськими документами оформленими під час здійснення господарської операції з дотриманням вимог Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні», Податкового кодексу України.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам з огляду на наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Підпунктом 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що податковий кредит це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу ( п.135.1 ст. 135 ПК України).

Згідно з підпунктом 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку, зокрема, з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку ( п. 198.3 ст. 198 ПК України ).

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (п. 198.6 ст. 198 ПК України).

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України, платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну.

Податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов`язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця (пункт 201.4 статті 201 ПК України).

Пунктом 201.7 ст. 201 ПК України визначено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

При цьому, п. 201.8 ст. 201 ПК України регламентовано, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Податкова накладна, згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України, видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Таким чином, для отримання права сформувати податковий кредит із сум податку на додану вартість платник податку на додану вартість повинен мати оформлені належним чином податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання у власній господарській діяльності.

Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством ( п. 44.1 ст. 44 ПК України).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні).

Таким чином, будь-які документи, у тому числі договори, акти, накладні, рахунки тощо, мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Відповідно наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що 05.03.2018 між ТзОВ «Елтехкомп Науково-виробниче підприємство» та позивачем (замовник) укладено договір № 21 (а.с.83), відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов`язується поставити і передати у власність замовнику товар, а замовник зобов`язується прийняти цей товар та своєчасно здійснювати оплату. Найменування, одиниці виміру, загальна кількість товару, що підлягає поставці за цим Договором, ціна за одиницю, його номенклатура визначається специфікаціями у додатках до договору, які є невід`ємною частиною до договору (підпункти 1.1, 1.2 Договору).

Відповідно до підпунктів 2.1-2.5 Договору поставка товару за цим договором буде здійснюватися протягом певного періоду часу, який зафіксований у відповідному додатку до договору. При поставці товару за цим договором сторони будуть використовувати вимоги Міжнародних правил щодо тлумачення термінів ІНКОТЕРМС в редакції 2010 року, із врахуванням особливостей, пов`язаних із внутрішньодержавним характером цього договору, а також особливостей, що випливають із договору. Місце поставки товару фіксується сторонами у додатках до цього договору. Поставка товару здійснюється за рахунок постачальника, якщо інше не вказано у додатках до цього договору. При поставці товару постачальник надає комплект необхідних документів для використання товару рахунок-фактуру, видаткові накладні, сертифікати відповідності, сертифікати чи паспорти якості, податкову накладну, товарно-транспортну накладну, технічну документацію, інструкції. Іншу необхідну замовнику інформацію постачальник надає за письмовою заявкою замовника.

Товар вважається поставленим замовником з дати підписання сторонами видаткових накладних (підпункт 2.7 Договору).

Відповідно до п. 4 Договору ціна на товар, що поставляється, визначається специфікаціями у додатках до цього договору. Вартість тари, упакування та маркування товару входить в ціну на товар. Сума цього договору є загальною вартістю всіх товарів, визначених у специфікаціях відповідних додатків до даного договору, підписаних протягом терміну дії цього договору, в тому числі з ПДВ. Оплата здійснюється замовником на підставі даного Договору шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, вказаного у реквізитах постачальника цього договору у терміни, вказані у відповідних додатках до даного Договору. Валюта розрахунків гривня.

Згідно з додатком №1 до договору №21 від 05.03.2018: специфікація товарів: трансформаторна підстанція КТП 700/11/0,8 з трансформатором ТМ 700/11/0.8 кВа у кількості 28 шт., ціна за одиницю, без ПДВ: 563095,63 грн. загальна вартість: 18920019,89 грн., у т.ч. ПДВ 3153336,65 грн.; умови поставки ЕХW в редакції Інкотермс 2010 самовивіз зі складу постачальника за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Берегова, 133Б; умови оплати 50% передплата, 50% - згідно з графіком платежів на розрахунковий рахунок постачальника; термін поставки 4,5 місяців, починаючи з дати зарахування на рахунок постачальника передплати; гарантія 3 роки (а.с.84).

Господарські операції за цим договором позив0430 підтверджує наступними первинними документами:

-видаткова накладна від 03.08.2018 за № 200, товар - трансформаторна підстанція КТП 700/11/0,8 з трансформатором ТМ 700/11/0.8 кВа у кількості 2шт, за ціною без ПДВ 563095,83 грн./шт. на суму 1351429,99 грн., в т.ч. ПДВ 225238,33 грн.;

-видаткова накладна від 30.09.2018 за № 200, товар - трансформаторна підстанція КТП 700/11/0,8 з трансформатором ТМ 700/11/0.8 кВа у кількості 2шт, за ціною без ПДВ 563095,83 грн./шт. на суму 1351429,99 грн., в т.ч. ПДВ 225238,33 грн.;

-товарно-транспортна накладна №Р200 від 03.08.2018, вантаж трансформаторна підстанція КТП 700/11/0,8 з трансформатором ТМ 700/11/0.8 кВа у кількості 2шт; перевезення здійснено автомобілем DAF BC5185НА, причіп відсутній, автомобільний перевізник ПП Західні енергетичні сполучення, замовник (платник), вантажоодержувач ТзОВ БРП Технобуд, вантажовідправник ТзОВ Елтехкомп НВП, пункт навантаження м. Дніпро, вул. Берегова, 133Б, пункт розвантаження Львівська область. Документ скріплений печатками позивача та його контрагента ТзОВ Елтехкомп НВП;

-товарно-транспортна накладна № Р251 від 30.09.2018, вантаж- трансформаторна підстанція КТП 700/11/0,8 з трансформатором ТМ 700/11/0.8 кВа у кількості 2шт; перевезення здійснено автомобілем DAF BC5189НА, причіп НОМЕР_1 , автомобільний перевізник ПП Західні енергетичні сполучення, замовник (платник), вантажоодержувач ТзОВ БРП Технобуд, вантажовідправник ТзОВ Елтехкомп НВП, пункт навантаження м. Дніпро, вул. Берегова, 133Б, пункт розвантаження м. Львів. Документ скріплений печатками позивача та його контрагента ТзОВ Елтехкомп НВП;

-договір № 6 від 01.08.2018 між приватним підприємством Західні енергетичні системи (підрядник) та позивачем (замовник), відповідно до якого замовник доручає, а підрядник зобов`язується виконати у відповідності до умов договору перевезення комплектних трансформаторних підстанцій . Замовник зобов`язується прийняти ці роботи та оплатити їх. Сума договору 213000,00 грн., з врахуванням ПДВ;

-акт надання послуг від 08.10.2018 між приватним підприємством Західні енергетичні системи (підрядник) та позивачем (замовник) з надання послуг перевезення комплектних трансформаторних підстанцій у кількості 15 шт. на суму 213000,00 грн.;

-платіжне доручення №977 від 19.10.2018 на суму 213000,00 грн., платник ТзОВ БРП Технобуд, отримувач ПП Західні енергетичні системи

-аналіз субконто: Контрагенти, договори за січень 2016 вересень 2018, за контрагентом ТзОВ Елтехкомп НВП;

-картку рахунку 631 за січень 2016 вересень 2018, за контрагентом ТзОВ Елтехкомп НВП (а.с.80-94).

Представник позивача зазначив, що придбаний товар ним у подальшому реалізовано на виконання договору генерального підряду №17-05/18-01 від 17.05.2018 (а.с.95-100) між ТзОВ «СОЛАР ГРІН ТЕХ» (замовник) та позивачем (генеральний підрядник).

Відповідно до умов вказаного договору, замовник доручає, а генеральний підрядник зобов`язується на власний ризик, у відповідності до умов даного договору виконати роботи, пов`язані з будівництвом об`єкта: Наземна фотоелектрична сонячна електростанція Північна, потужністю 9,9 Мвт, місцезнаходженням якого є: Україна, Львівська область, Миколаївський район, територія Березинської сільської ради, за межами населеного пункту, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх.

Відповідно до видаткової накладної №71 від 05.11.2018, виданої позивачем ТзОВ Солар Грін Тех, за договором генерального підряду, передано товар: трансформаторна підстанція КТП 700/11/0,8 з трансформатором ТМ 700/11/0,8 кВа у кількості 14 шт. вартістю за одиницю, з ПДВ 790586,50 грн. на загальну суму 11068211,00 грн., у т.ч. ПДВ 1844701,83 грн. (а.с.101).

У акті перевірки зафіксовано, що проведеним аналізом представлених до перевірки первинних документів на підтвердження взаєморозрахунків ТзОВ «БРП Технобуд» із ТзОВ «Елтехкомп НВП» (зміна назви Катро Парс) встановлено ряд факторів, що свідчать про їх дефектність, а саме (а.с.37):

- невідповідність у ТТН на відпуск товарів ТзОВ «БРП Технобуд» від «Елтехкомп НВП»: не зазначено пункту розвантаження, конкретну адресу місця розвантаження товару (Трансформаторна підстанція КТП 700/11/0,8 з трансформатором ТМ 700/11/0,8 кВа, у кількості 2 штуки). Окрім того, у наданій ТТН вказано автомобільного перевізника - ПП Західні енергетичні сполучення, однак згідно наданих оборотно-сальдових відомостей по бухгалтерських рахунках ТзОВ «БРП Технобуд» та інформаційних баз даних ДФС не встановлено взаєморозрахунків ТзОВ «БРП Технобуд» з ПП «Західні енергетичні сполучення», а також проведеним аналізом інформаційних баз даних ДФС України не встановлено придбання транспортних послуг ТзОВ «Елтехкомп НВП» у вказаного підприємства;

-невідповідність інформації, відображеної в наданих до перевірки технічних паспортах на продукцію трансформаторні підстанції КТП 700/11/0,8 з трансформатором ТМ 700/11/0,8 кВа (зазначено інформацію, що належить іншій юридичній особі);

-проведеним аналізом ІС Податковий блок не встановлено придбання ТзОВ «Елтехкомп НВП» трансформаторних підстанцій КТП 700/11/0,8 з трансформатором ТМ 700/11/0,8 кВа, а також трансформаторів ТМ 700/11/0,8 кВа, що унеможливлює самостійне виготовлення вказаної продукції ТзОВ Елтехкомп НВП.

Що стосується доводів апелянта щодо наявних недоліків та дефектів у товарно-транспортних накладних, що відповідно свідчить про відсутність взаєморозрахунків позивача з ПП «Західні енергетичні сполучення», а також відсутність придбання транспортних послуг ТзОВ «Елтехкомп НВП» у вказаного приватного підприємства, та у наслідку, про відсутність факту придбання та руху товарів, то апеляційній суд в цій частині також погоджується із висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як слідує із підпунктів 2.1-2.4 Договору, укладеного між позивачем та ТзОВ «Елтехкомп НВП», поставка товару за цим договором буде здійснюватися протягом певного періоду часу, який зафіксований у відповідному додатку до договору. При поставці товару за цим договором сторони будуть використовувати вимоги Міжнародних правил щодо тлумачення термінів ІНКОТЕРМС в редакції 2010 року, із врахуванням особливостей, пов`язаних із внутрішньодержавним характером цього договору, а також особливостей, що випливають із договору. Місце поставки товару фіксується сторонами у додатках до цього договору. Поставка товару здійснюється за рахунок постачальника, якщо інше не вказано у додатках до цього договору.

В подальшому, згідно з додатком №1 до Договору № 21 визначено, що умови поставки - ЕХW в редакції Інкотермс 2010 самовивіз зі складу постачальника за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Берегова, 133Б.

Отже, сторони погодили між собою саме такий спосіб поставки, такий спосіб не суперечить принципам ведення господарської діяльності чи вимогам чинного законодавства, та відповідно, як заначено судом вище, позивачем підтверджено факт придбання товарних послуг саме у ПП «Західні енергетичні системи», оскільки надано необхідні первинні документи для підтвердження реальності їх здійснення.

Отже, в результаті отриманої послуги був фактично проведений рух активів, змінено майновий стан підприємств, а також змінено структуру активів та стан зобов`язань суб`єктів господарювання, що в свою чергу підтверджує реальність здійсненої господарської операції з перевезення.

Крім цього, оскільки ПП «Західні енергетичні системи» не є платником податку на додану вартість (відповідачем не представлено доказів зворотного), відповідно воно не могло придбавати транспортні послуги у вказаного підприємства.

Щодо відсутності у ТТН окремих даних, які не належать до обов`язкових реквізитів первинного документу, то вказане не є та не може бути беззаперечним доказом відсутності реальних правових наслідків господарських операцій. Крім того, товарно-транспортні накладні є доказом факту перевезення (переміщення) товару, натомість факт передання товару та, відповідно, набуття права власності на нього, підтверджується видатковими накладними.

Зокрема Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію щодо недоліків в оформленні ТТН, відповідно до якої деякі помилки чи неточності у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися), а певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер. (постанови Верховного Суду від 16.10.2018 у справі №804/919/16, від 18.12.2018 у справі №826/13058/15).

Крім того, Верховний Суд в постанові від 16.10.2018 у справі №805/3967/15-а також звернув увагу, що сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.

Щодо невідповідності інформації відображеної в наданих до перевірки технічних паспортах на продукцію трансформаторні підстанції КТП 700/11/0,8 з трансформатором ТМ 700/11/0,8 кВа в частині зазначення інформації, що належить іншій юридичній особі, то апеляційний суд зазначає наступне.

Апелянт зазначає, що на сторінці 24 акта перевірки позивача зазначено, що в ході проведення перевірки ТзОВ «БРП Технобуд» надано технічні паспорти на продукцію - транформаторні підстанції КТП 700/11/0,8 з трансформатором ТМ 700/11/0,8 кВа. У вказаних паспортах зазначена електронна адреса сайту підприємства ТОВ «НВП Елехкомп» - eltechcomh.com.ua, яка є виробником електротехнічної продукції. На сайті виробника містяться сертифікати, ліцензії, інші дозвільні документи, видані ТОВ «НВП Елтехкомп», іншому підприємству.

Здійснивши пошук за вказаним кодом ЄДРПОУ за допомогою онлайн сервісу Міністерства юстиції у Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців (Безкоштовний запит), судом з`ясовано, що за кодом значиться зовсім інше підприємство товариство з обмеженою відповідальністю ЕДЛИС. Відтак, в акті перевірки містяться недостовірні відомості в частині аргументів щодо зазначення відомостей щодо іншої юридичної особи.

Крім того, судом першої інстанції досліджено сайт підприємства, про який зазначив відповідач у акті перевірки, та з`ясовано, що відповідні сертифікати, дозволи, ліцензії тощо видані юридичній особі з кодом товариству з обмеженою відповідальністю «Елтехкомп», директор ОСОБА_1 , основний вид діяльності - Код КВЕД 27.11 Виробництво електродвигунів, генераторів і трансформаторів.

Також суд вірно зазначив, що відповідач не надав жодних спростувань щодо покликань на те, що вказані підприємства контрагент позивача і ТзОВ «Елтехкомп» можуть вести спільну діяльність з виробництва відповідних електротехнічних приладів, а також вказані покликання відповідача невірно ставляться у вину позивачу, оскільки стосуються його контрагента.

Також, у періоді, у якому здійснювались господарські операції ТзОВ «Елтехкомп НВП», останній зареєстрований як юридична особа, як платник податку на додану вартість, а відтак мав право виписувати податкові накладні.

В обґрунтування нереальності господарських операцій відповідач посилається на інформацію за базами даних ГУ ДФС України, Єдиного реєстру податкових накладних, АІС ОР Податки, АІС Система автоматизованого співставлення податкових зобов`язань, АС Податковий блок, Архів електронної звітності Центру обробки електронної звітності ДФС України, інші джерела інформації, згідно з якими, у підсумку, ТзОВ «Елтехкомп НВП» здійснювало діяльність, спрямовану на здійснення операцій, пов`язаних з наданням податкової вигоди третім особам з метою штучного формування податкового кредиту.

Представник відповідача зазначив, що основним видом діяльності контрагента позивача 70.22. консультування з питань комерційної діяльності й керування, чисельність працівників: березень 2018 17 людей, квітень 2018 13, серпень 2018 42, жовтень 2018 1, листопад 2018 0; основні фонди відсутні; звітність не подається до контролюючих органів, згідно з ЄРПН відсутні зареєстровані податкові накладні на адресу контрагента щодо придбання послуг з оренди офісних та складських приміщень; придбання контагентом товару, який у подальшому реалізований позивачу, відповідно до ЄРПН не встановлено.

Проте, Верховний Суд в постанові від 06.02.2018 у справі №804/4940/14 зазначив, що відсутність у контрагентів позивача матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.

Податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку-покупця від дотримання його контрагентами податкової дисципліни та правильності ведення ними податкового або бухгалтерського обліку.

Також суд першої інстанції вірно вказав, що контролюючий орган під час проведення перевірки для підтвердження нереальності операцій, використовував лише податкову інформацію отриману згідно з наявною у нього інформацією відповідно до інформаційних систем ДФС. Тобто для підтвердження та аргументування своїх висновків податковим органом було фактично використано інформацію лише власних баз даних. Однак, в акті перевірки не зазначено жодної інформації з АС Співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України системи Податковий блок.

Таким чином, з урахуванням наведених вище обставин справи та норм чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що господарські операції між ТзОВ «БРП Технобуд» та ТзОВ «Елтехкомп НВП» мали реальний характер, послуги щодо поставки товару та отримані товари згідно видаткових накладних, були фактично надані (виконані) та прийняті позивачем, що підтверджується первинними бухгалтерськими документами оформленими під час здійснення господарської операції з дотриманням вимог Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні», Податкового кодексу України, а будь яке невиконання ТзОВ «Елтехкомп НВП», як платником податків, власних зобов`язань перед державою, на переконання суду, не може покладатися, як наслідок у вину ТзОВ «БРП Технобуд» у випадку реального виконання господарських правочинів, тому оскаржені податкові повідомлення рішення № від 20.12.2018, форми В4, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 3153337,00 грн. та № від 20.12.2018, форми Р, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток в сумі 608143,50 грн. (за податковим зобов`язанням 405429,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 202714,50 грн.) підлягають скасуванню.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 травня 2019 року у справі №1.380.2019.000276 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді В. С. Затолочний
Р. М. Шавель
Повний текст постанови складено 10.10.2019р.