Справа № 826/11443/17
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2019-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 жовтня 2019 року № 826/11443/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Григоровича П.О., розглянув в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
третя особаГаражний кооператив «Мрія-2»
провизнання протиправним та скасування рішення, зобов`язати вчинити дії
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (надалі - позивач) з позовом до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (надалі - відповідач), в якому просить:

- визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Баліна Павла Павловича за №35141343 від 12 травня 2017 року;

- зобов`язати Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) здійснити державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - гаражний бокс АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.09.2017 відкрито провадження в адміністративній справі № 826/11443/17, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду в судовому засіданні.

Протокольною ухвалою суду від 30.11.2017, проголошеною в судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати залучено в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Автогаражний кооператив «Мрія-2».

Як вбачається з матеріалів справи, позивач підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, посилаючись при цьому на те, що у відповідача не було законодавчо визначених підстав для відмови позивачу в реєстрації права власності на гараж, враховуючи постанову Вищого адміністративного суду України від 26.11.2015 по справі №826/12026/14.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись при цьому на те, що в поданих позивачем на реєстрацію права власності на гараж документах містились розбіжності, внаслідок чого оскаржуване рішення є цілком правомірним та скасуванню не підлягає.

Третя особа позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити, виходячи з правової позиції позивача.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.2017 №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким Кодекс адміністративного судочинства України викладено у новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

За таких обставин ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.02.2018 вирішено подальший розгляд адміністративної справи № 826/11443/17 здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та одночасно роз`яснено учасникам справи, що суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

01.07.2014 року позивачем до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві подано заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на об`єкт нерухомості, до якої було додано наступні документи: довідку Автогаражного кооперативу «Мрія-2» від 17.06.2014 року № 8; технічний паспорт на об`єкт нерухомості від 10.04.2012 року; копію паспорту та ідентифікаційного номера.

За наслідками розгляду заяви позивача та доданих до неї документів, державним реєстратором Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві - Рябоконь О.І. було прийняте рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №14308275 від 09.07.2014 року, яким відмовлено у державній реєстрації права власності на об`єкт нерухомості за позивачем.

Не погоджуючись з правомірністю вказаного рішення, позивач звернувся до суду з відповідним позовом, в якому просив: 1) визнати незаконним та скасування рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за № 14308275 від 09.07.2014 року; 2) зобов`язати провести державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - гаражний бокс АДРЕСА_1 за позивачем.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.11.2014 по справі №826/12026/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.01.2015, в задоволення позовних вимог відмовлено.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 26.11.2015 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 листопада 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2015 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 09 липня 2014 року № 14308275 державного реєстратора Рябоконь Олени Ікарівни Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві.

Зобов`язано Реєстраційну службу Головного управління юстиції у місті Києві повторно розглянути питання щодо реєстрації права власності на нерухоме майно - гаражний бокс АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Як вбачається зі змісту мотивувальної частини постанови Вищого адміністративного суду України від 26.11.2015, підставою для скасування рішень судів попередніх інстанції з ухваленням рішення про часткове задоволення позовних вимог стало те, що суди обох інстанцій в порушення норм матеріального права послались на інший абзац п. 50 Порядку №868, який не регулює правовідносини реєстрації прав гаражного кооперативу.

В подальшому, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.11.2016 замінено сторону виконавчого провадження - боржника за виконавчим провадженням № 51181189, а саме: Реєстраційну службу Головного управління юстиції у м. Києві на Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

На виконання вимог постанови Вищого адміністративного суду України від 26.11.2015 відповідачем повторно розглянуто заяву позивача про реєстрацію права власності та додані до неї документи, за результатами розгляду яких прийнято оскаржуване в рамках даної справи за №35141343 від 12 травня 2017 року.

Не погоджуючись з правомірністю і обґрунтованістю рішення №35141343 від 12 травня 2017 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши за правилами ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 19 Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі по тексту - Закон) державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Членам житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу, які повністю внесли свої пайові внески, при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно видається свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності (п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону).

Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень № 868 від 17 жовтня 2013 року.

Відповідно до п. 50 Порядку для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудовані або реконструйовані об`єкти нерухомого майна, збудовані в результаті діяльності житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу, заявник подає:

довідку житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу про членство в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі;

технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна.

У разі коли завершення будівництвом об`єкта містобудування та державна реєстрація прав на такий об`єкт, збудований у результаті діяльності житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу, здійснюється після 1 січня 2013 року, відповідний кооператив після прийняття такого об`єкта в експлуатацію подає:

документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку (крім випадків реконструкції об`єктів нерухомого майна без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані);

документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта;

документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси (крім випадку, коли в результаті реконструкції об`єкта нерухомого майна його адреса не змінилася);

затверджений загальними зборами кооперативу список членів кооперативу.

Аналіз наведених норм права свідчить, що державна реєстрація прав з видачею свідоцтва про право власності на об`єкт нерухомого майна, збудовані в результаті діяльності гаражного чи іншого кооперативу до 01 січня 2013 року, проводиться на підставі заяви члена відповідного кооперативу, до якої додаються довідка кооперативу про членство в ньому та про повне внесення таким членом пайового внеску, а також технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна.

Разом з тим, згідно з пунктом 15 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 17 жовтня 2013 № 868 (в редакції, чинній на момент подачі заяви) під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та реєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями.

При цьому, відповідно до п.20 Порядку №1141 від 26.10.2011 Про ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з метою проведення державної реєстрації виникнення права власності державний реєстратор вносить до запису про нерухоме майно такі відомості щодо об`єкта нерухомого майна: тип об`єкта нерухомого майна (житловий будинок, будівля, споруда, квартира, житлове приміщення, нежитлове приміщення тощо); призначення об`єкта нерухомого майна (житловий або нежитловий); площа об`єкта нерухомого майна (загальна та (за наявності) житлова); відомості про складові частини об`єкта нерухомого майна (найменування та/або присвоєння літера, загальна та (за наявності) житлова площа об`єкта нерухомого майна, який є складовою частиною складної речі та призначений для обслуговування іншої (головної) речі, пов`язаний з нею спільним призначенням та є приналежністю); адреса об`єкта нерухомого майна.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем разом із заявою подано довідку Автогаражного кооперативу «Мрія-2» від 18 червня 2014 року № 8 та Технічний паспорт на гараж АДРЕСА_1 , виданий Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна.

Проаналізувавши належним чином засвідчені копії вказаних документів, які містяться в матеріалах справи, судом встановлено, що згідно з Довідкою, загальна площа Гаража становить 26,2 кв.м., а в Технічному паспорті зазначається загальна площа Гаража 43,1кв.м.

Відповідно до Довідки, Гараж побудовано 1998 року, а відповідно технічного паспорта -1994 року.

На переконання суду, вказані невідповідності / розбіжності позбавляють відповідача можливості, в розумінні ч.2 ст.19 Конституції України, встановити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, а також внести відповідні відомості до запису про нерухоме майно.

Згідно з пунктом 28 Порядку № 868, державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Пункт 4 частини першої статті 24 Закону (в редакції чинній на момент подачі заяви) передбачає, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Аналіз наведених норм в контексті спірних правовідносин дає змогу діти висновку, що оскільки подані позивачем документи не дають змоги встановити відповідність заявленого права (власності) на гараж документам, що це право посвідчують (внаслідок неможливості встановлення відповідності права позивача на гараж площею 26,2 кв.м або 43,1 кв.м.), відповідачем цілком обґрунтовано та правомірно прийнято рішення від 12 травня 2017 року № 35141343 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень щодо гаражного бокса АДРЕСА_1 .

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 2, 6, 72-77, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ).

ДЕПАРТАМЕНТ З ПИТАНЬ РЕЄСТРАЦІЇ ВИКОНАВЧОГО ОРГАНУ КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ (КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ) (ідентифікаційний , адреса: 01044, м.Київ, ВУЛИЦЯ ХРЕЩАТИК, будинок 36).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя П.О. Григорович