Справа № 420/4796/19
Суддя: Токмілова Л. М.
Дата ухвалення: 2019-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4796/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2019 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М. розглянувши в порядку письмовому проваджені за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Департаменту охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації щодо не проведення клініко-експертної оцінки якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування за результатами розгляду заяви адвоката Яковенка О.В. в інтересах ОСОБА_1 від 23 липня 2019 року;

- зобов`язати Департамент охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації організувати проведення клініко-експертної оцінки якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування за результатами розгляду заяви адвоката Яковенка О.В. в інтересах ОСОБА_1 від 23 липня 2019 року та скласти відповідний експертний висновок.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 23 липня 2019 року адвокатом в інтересах ОСОБА_1 подано заяву до Департаменту охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації про проведення клініко-експертної оцінки якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування ОСОБА_2 в КУ «Міська клінічна інфекційна лікарня» та КНП «Дитяча міська поліклініка № 6» Одеської міської ради. 26 липня 2019 року Департаментом охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації надано відповідь за №Я-469-К80/585, в якій викладено основні завдання клініко-експертної комісії та повідомлено про те, що медична документація ОСОБА_2 вилучена правоохоронними органами. При цьому відповіді про проведення клініко-експертної оцінки якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування ОСОБА_2 надано не було.

Позивач, посилаючись на Положення про клініко-експертну комісію Міністерства охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 69 від 05.02.2016 року, вважає протиправною бездіяльність відповідача, так як відповідач повинен був провести клініко-експертну оцінку якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування опрацювавши офіційно надіслані копії або оригінали запитувальної документації.

16.08.2019 року ухвалою судді відкрито провадження по справі та встановлено, що справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

05.09.2019 року (вх. № ЕП/6465/19) від в.о. директора Департаменту охорони здоров`я Одеської міської ради до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи яке призначено на 10.09.2019 року о 12 годині 00 хвилин на іншу дату, у зв`язку із відсутністю в Департаменті юрисконсульта.

10.09.2019 року (вх. № 32306/19), позивачем подано до суду клопотання про долучення доказів, а саме: лист Департаменту охорони здоров`я Одеської міської ради від 25.07.2019 року за № 01-36/325 та лист слідчого у кримінальному провадження № 0001276.

В судове засідання, призначене на 10.09.2019 року, позивач не з`явився, при цьому, через канцелярію суду надійшла заява представника позивача за вх. № 32343/19 від 10.09.2019 року про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження.

Суд, розглянувши заяву відповідача про відкладення розгляду справи зазначає , що підстави на які посилається відповідач у своєму клопотанні є необґрунтованими, так як посилання відповідача на відсутність у Департаменті юрисконсульта ним не підтверджена. У зв`язку з чим, суд не вбачає підстав для задоволення вказаної заяви про відкладення розгляду.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Враховуючи неявку в судове засідання сторін, та з врахування клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності, суд ухвалив про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів.

Відповідно до ч. 4 статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Беручи до уваги заяву представника позивача, суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши представлені у справі докази у їх сукупності, на підставі чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року в КУ «Міська клінічна інфекційна лікарня» помер малолітній син ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 04 червня 2019 року.

За заявою ОСОБА_1 , Портофранківським ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001276 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 140 Кримінального кодексу України. 02 червня 2019 року постановою слідчого у зазначеному кримінальному провадженні ОСОБА_1 визнано потерпілою.

23 липня 2019 року адвокатом в інтересах ОСОБА_1 подано заяву до Департаменту охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації про проведення клініко-експертної оцінки якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування ОСОБА_2 в КУ «Міська клінічна інфекційна лікарня» та КНП «Дитяча міська поліклініка № 6» Одеської міської ради.

26 липня 2019 року Департаментом охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації надано відповідь № Я-469-К80/585, про те, що медична документація ОСОБА_2 вилучена правоохоронними органами, при цьому відповіді про проведення клініко-експертної оцінки якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування ОСОБА_2 не надано.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальної цінністю.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законам України.

Приписом частини 27 Конституції України передбачено, що кожна людина має невід`ємне право на життя. Обов`язок держави - захищати життя людини.

Згідно зі статтею 49 Конституції України, кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування.

Відповідно до статті 5 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» (далі - Основи), державні, громадські або інші органи, підприємства, установи, організації, посадові особи та громадяни зобов`язані забезпечити пріоритетність охорони здоров`я у власній діяльності, не завдавати шкоди здоров`ю населення і окремих осіб, у межах своєї компетенції надавати допомогу хворим, особам з інвалідністю та потерпілим від нещасних випадків, сприяти працівникам органів і закладів охорони здоров`я в їх діяльності, а також виконувати інші обов`язки, передбачені законодавством про охорону здоров`я.

Пунктом «ї» частини першої статті 6 Основ встановлено, що кожний громадянин України має право на охорону здоров`я, що передбачає оскарження неправомірних рішень і дій працівників, закладів та органів охорони здоров`я.

Частиною першою статті 8 Основ передбачено, що держава визнає право кожного громадянина України на охорону здоров`я і забезпечує його захист.

Згідно зі статтею 22 Основ, держава через спеціально уповноважені органи виконавчої влади здійснює контроль і нагляд за додержанням законодавства про охорону здоров`я, державних стандартів, критеріїв та вимог, спрямованих на забезпечення здорового навколишнього природного середовища і санітарно-епідемічного благополуччя населення, нормативів професійної діяльності в сфері охорони здоров`я, вимог Державної Фармакопеї, стандартів медичного обслуговування, медичних матеріалів і технологій.

Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку контролю якості медичної допомоги, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 752 від 28 вересня 2012 року (далі - Порядок), цей Порядок спрямований на забезпечення одержання пацієнтами медичної допомоги належної якості. Оцінка якості медичної допомоги визначення відповідності наданої медичної допомоги встановленим стандартам у сфері охорони здоров`я.

Пунктом 8 Порядку передбачено, що клініко-експертна оцінка якості та обсягів медичної допомоги здійснюється шляхом експертизи клінічних питань діагностика лікування та реабілітації медичними радами закладів охорони здоров`я, клініко-експертними комісіями Міністерства охорони здоров`я України та/або управлінь охорони здоров`я протягом 30 днів з дня надходження відповідного звернення або ініціативи Міністерства охорони здоров`я України, про що складається висновок за результатами клініко-експертної оцінки за формою, наведеною в додатку до цього Порядку.

Відповідно до пункту 2 розділу І Положення про клініко-експертну комісію Міністерства охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, структурних підрозділів питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 69 від 05 лютого 2016 року (далі - Положення), підставою для розгляду КЕК відповідних клінічних питань профілактики, діагностики, медичного лікування та реабілітації у ЗОЗ та ФОП і здійснення клініко-експертної оцінки якості медичної допомоги та медичного обслуговування відповідно до цього Положення є наказ Міністерства охорони здоров`ї Автономної Республіки Крим, структурних підрозділів з питань охорони здоров`ї обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Пунктами 2, 3 розділу II Положення встановлено, що клініко-експертна оцінка якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування проводиться у випадках смерті пацієнтів, розбіжності встановлених діагнозів, недотримання ЗОЗ або ФОП стандартів медичної допомоги та медичного обслуговування, клінічних локальних протоколів, табелів матеріально-технічного оснащення, а також у випадках, що супроводжувалися скаргами заявника та/або особи, яка представляє інтереси заявника.

Клініко-експертна оцінка якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування проводиться протягом 30 календарних днів з дня надходження запиту чи звернення фізичної або юридичної особи. У разі неможливості прийняття рішення за цей час строк розгляду може бути продовжений на 15 календарних днів.

Пунктом 4 Розділу II Положення передбачено, що за результатами проведеної клініко-експертної оцінки якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування складається Експертний висновок за формою, наведеною у додатку до цього Положення, який затверджується висновком за результатами клініко-експертної оцінки КЕК за формою, наведеною у додатку до Порядку контролю якості медичної допомоги, затвердженого наказом МОЗ України від 28 вересня 2012 року № 752, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2012 року за № 1996/22308.

Вищезазначеними приписами чинного законодавства встановлено обов`язок держави забезпечувати пріоритет захисту здоров`я населення та забезпечена належного контролю з боку держави за наданням медичної допомоги населенню.

За результатами поданої в інтересах ОСОБА_2 заяви до Департаменту охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації, ОСОБА_3 М правомірно очікувала на проведення клініко-експертної оцінки якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування її малолітнього сина ОСОБА_2 .

Проте, всупереч вищезазначеним приписам чинного законодавства, за результатами розгляду, Департаментом охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації поданої в інтересах ОСОБА_2 заяви проведення клініко-експертної оцінки якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування ОСОБА_2 здійснено не було.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 3 розділу IV Положення, під час проведення КЕК клініко-експертної оцінки якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування без виїзду на місце конкретного випадку опрацьовуються офіційно надіслані копії (з печаткою закладу та підписом головного лікаря або заступника головного лікаря) або оригінали запитуваної документації.

У відповіді від 26 липня 2019 року Департамент охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації вказує на те, що медична документація ОСОБА_2 вилучена правоохоронними органами.

Однак, як вбачається з відповіді слідчого у кримінальному провадженні №0001276 від 06 серпня 2019 року, яка наявна в матеріалах справи, на запит адвоката в інтересах ОСОБА_1 , Департамент охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації не звертався до слідчого у кримінальному провадженні щодо отримання оригіналів або засвідчених копій медичної документації ОСОБА_2 .

Крім того, слідчий у вищезазначеній відповіді також зазначив про те, що засвідчені копії медичної документації ОСОБА_2 можуть бути надані Департаменту охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації.

Отже, судом встановлено, що Департамент охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації розглядаючи заяву в інтересах потерпілої ОСОБА_1 про проведення клініко-експертної оцінки якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування, не здійснив усіх необхідних дій з метою виконання наданих йому законом повноважень, не забезпечив обґрунтованої та добросовісної перевірки викладених у заяві обставин, а лише обмежився викладенням відомостей про місцезнаходження медичної документації ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльність Департаменту охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації щодо не проведення клініко-експертної оцінки якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування за результатами розгляду заяви адвоката Яковенка О.В. в інтересах ОСОБА_1 від 23 липня 2019 року, слід задовольнити.

За приписами ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Відповідно до приписів ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 242 КАСУ, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Ухвалою судді від 16 серпня 2019 року задоволено клопотання представника позивача про звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, що підлягав оплаті відповідно до положень цього Кодексу, тому відповідно до наведених вимог процесуального законодавства при задоволенні позову такий судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 72-77, 94, 139, 241-246, 250, 251, 293, 295 КАС України, суд-,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Департаменту охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації щодо не проведення клініко-експертної оцінки якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування за результатами розгляду заяви адвоката Яковенка О.В. в інтересах ОСОБА_1 від 23 липня 2019 року.

Зобов`язати Департамент охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації організувати проведення клініко-експертної оцінки якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування за результатами розгляду заяви адвоката Яковенка О.В. в інтересах ОСОБА_1 від 23 липня 2019 року та скласти відповідний експертний висновок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації () на користь державного бюджету України (отримувач коштів: УК у м. Одесі/Київський р-н/22030101; код отримувача: (код за ЄДРПОУ) 38016923; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача: UA6084032; код класифікації доходів бюджету: 22030101) судовий збір у розмірі 1536,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Токмілова

.