Справа № 320/2224/19
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Лисенко В.І.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року Справа № 320/2224/19

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Лічевецького І.О., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 10 липня 2019 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України

у м. Славутичі Київської області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області (далі - відповідач) про:

- визнання протиправними дій відповідача щодо перерахунку та виплати позивачу пенсії у зменшеному розмірі;

- зобов`язання відповідача виплачувати позивачу пенсію з жовтня 2017 року, виходячи з основного розміру пенсії, встановленого раніше, до 01.10.2017 р., не меншому ніж 7974,71 грн. та загального розміру, раніше встановленому, не меншому ніж 8332,58 грн.; виплачувати її у подальшому з урахуванням надбавок, підвищень, зміни прожиткового мінімуму, індексації, доплати за понаднормовий стаж, перерахунку у зв`язку із збільшенням страхового стажу, додаткової пенсії за шкоду здоров`ю, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, та інших перерахунків і доплат до пенсії у розмірі відповідно до законодавства, які нараховуються в основний та понад основний розмір пенсії.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 10 липня 2019 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено повністю.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що за наслідком проведеного нового перерахунку пенсії, розмір встановленої позивачу пенсії за віком не перевищив розміру, встановленого до внесення змін в пенсійне законодавство, та зокрема зменшився із 7974,71 грн до 5907,20 грн, на підставі чого відповідачем було призначено доплату до попереднього розміру пенсії - 2067,51 грн, з метою виплати пенсії у раніше встановленому розмірі - 8332,58 грн.

При цьому, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, здійснюючи розрахунок пенсії позивача з 01.10.2017 р. відповідно положень спеціального законодавства, не порушив його приписів та відповідно прав ОСОБА_1 , оскільки УПФУ керувалося п. 2 Розділу ІІ Прикінцеві та перехідними положеннями Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VIII.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення її позову в повному обсязі, наполягаючи на тому, що відповідачем було протиправно зменшено розмір її пенсії до 5907,20 грн. і що всі подальші розрахунки її пенсії проводяться УПФУ з вказаного зменшеного розміру.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.08.2019 р. було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити її без задоволення, а рішення суду - без змін, наголошуючи на тому, що при здійсненні перерахунку пенсії позивача її права не було порушено, оскільки новий розмір її пенсії УПФУ збільшено шляхом призначення доплати і він таким чином не став меншим, ніж той, що був до перерахунку.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, з 21.04.2017 р. позивач перебуває на обліку в УПФУ м. Славутича Київської області, як одержувач пенсії за віком на пільгових умовах, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Після призначення пенсії позивач продовжує працювати на ДСП «Чорнобильська ЛЕС».

Станом на 30.09.2017 р. загальний трудовий стаж позивача становив 31 рік 13 днів, з них більше 14 років роботи за списком № 1.

Основний розмір пенсії ОСОБА_1 складав 7947,71 грн., доплата за понаднормовий стаж - 187,05 грн, додаткова пенсія внаслідок ЧК ІІ категорія - 170,80 грн.

Отже загальний розмір призначеної позивачу пенсії станом на 30.09.2017, становив 8332,58 грн.

З 01.10.2017 р. на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» № 2148-УІІІ від 03.10.2017, у відповідності з п. 4-3 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідачем проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 .

Після проведення вказаного перерахунку, розмір пенсії позивача обрахований наступним чином: основний розмір пенсії з 01.10.2017 р. складає 5907,20 грн, доплата за понаднормовий стаж - 187,05 грн, додаткова пенсія внаслідок ЧК ІІ категорія - 170,80 грн, доплата до попереднього розміру пенсії - 2067,51 грн. Тобто, розмір призначеної позивачу пенсії після проведення перерахунку також становить 8332,58 грн.

Позивач, вважаючи, що відповідачем неправомірно зменшено основний розмір її пенсії, звернулась до суду з цим адміністративним позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Європейською соціальною хартією від 03.05.1996 р., ратифікованою Законом України «Про ратифікацію Європейської соціальної хартії (переглянутої) № 137-V 14.09.2006 (далі - Хартія), Законами України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 р. № 2148-VIII (далі - Закон № 2148-VIII).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. 1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Підпунктами 4, 23 частини 1 Хартії визначено, що всі працівники мають право на справедливу винагороду, яка забезпечить достатній життєвий рівень для них самих та їхніх сімей та кожна особа похилого віку має право на соціальний захист.

Законом № 2148-VIII розділ XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV доповнено, зокрема, пунктом 4-3, яким встановлено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 01 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Згідно з пунктом 4-4 розділу ХV Закону № 1058-IV з 01.10.2017 р. по 31.12.2017 р. при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

Відповідно до пункту 2 Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2148-VIII у разі, якщо внаслідок перерахунку, проведеного відповідно до цього Закону, розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Системний аналіз викладених правових норм надіє підстави стверджувати, що з 01.10.2017 р. пенсії, призначені згідно Закону № 1058-IV, до набрання чинності Законом № 2148-VIII, перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %, тоді як лише при призначенні вперше пенсії, у період з 01.10.2017 по 31.12.2017, застосовується величина оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що позивачу пенсія була призначена до 01.10.2017 р., а саме 21.04.2017 р. за Законом № 1058-IV, а отже, вона набула право саме на перерахунок її пенсії за віком відповідно до пункту 4-3 розділу ХV Закону № 1058-IV, а саме: із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%, що й було проведено відповідачем.

При цьому, апеляційний суд відзначає, що оскільки за наслідками такого перерахунку розмір пенсії позивача зменшився, відповідач правомірно, на виконання пункту 2 Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2148-VIII призначив їй доплату до попереднього розміру її пенсії - 2067,51 грн., з метою виплати позивачу пенсії у раніше встановленому розмірі - 8332,58 грн.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що здійснюючи розрахунок пенсії позивача з 01.10.2017 р. на виконання вимог законодавства, відповідачем не було дотримано права позивача та регламентовані Законом гарантії щодо неможливості зменшення розміру її пенсії, а отже, підстави для задоволення цього позову відсутні.

Тож, доводи апелянт а про те, що відповідачем було протиправно зменшено розмір її пенсії до 5907,20 грн. і що всі подальші розрахунки її пенсії проводяться УПФУ з вказаного зменшеного розміру, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Аналізуючи всі доводи апеляційної скарги, апеляційний суд враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні від 21.01.1999 р. по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що судом повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на це, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 10 липня 2019 року - без змін.

Таким чином, оскільки судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, то відповідно до ст. 139 КАС України, понесені відповідачем та апелянтом у цій справі судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 10 липня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 09 жовтня 2019 року.

Головуючий суддя

Судді: