Справа № 480/3180/19
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2019-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 р.Справа № 480/3180/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бартош Н.С.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Ральченка І.М. ,

за участю секретаря судового засідання Мороза М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду (головуючий І інстанції Савицька Н.В., м. Суми) від 19.08.2019 року по справі № 480/3180/19

за позовом ОСОБА_1

до Сумської міської ради

про визнання незаконним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати незаконним та скасувати рішення Сумської міської ради "Про припинення права користування і договору оренди земельної ділянки ОСОБА_2 та надання земельної ділянки у власність члену сім`ї загиблого учасника АТО ОСОБА_2 " серія та номер 4968-МР від 24.04.2019, яким земельну ділянку, що розташована за адресою між АДРЕСА_1 . АДРЕСА_2 , кадастровий номер :14:003:0052, передано у власність ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що оскільки позивачем в повному обсязі дотримано процедуру приватизації земельної ділянки, а проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу погоджений у встановленому законом порядку, відповідачем протиправно передано земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_3 між АДРЕСА_2 , орієнтовною площею 0,1000 га, кадастровий номер :14:003:0052 у власність ОСОБА_2 . Позивач вважає оскаржуване рішення незаконним та таким, що порушує його права.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 19.08.2019 року по справі № 480/3180/19 у відкритті провадження у справі відмовлено.

Позивач не погодився з ухвалою суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав.

Учасники справи про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення рекомендованих поштових відправлень.

Колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач оскаржує рішення відповідача, яким припинено право користування і договору оренди земельної ділянки, що розташована за адресою між АДРЕСА_1 . АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 , кадастровий номер :14:003:0052 ОСОБА_2 , та надано цю земельну ділянку у власність члену сім`ї загиблого учасника АТО ОСОБА_2 . На думку позивача, оскаржуваним рішенням суб`єкт владних повноважень протиправно надав дану земельну у власність ОСОБА_2

Відмовляючи у відкритті провадження у справі суд першої інстанції вказав, що аналіз зазначених спірних правовідносин дає суду підстави вважати, що спір у цій справі не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку відповідача, а тому підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В доводах апеляційної скарги позивач по справі послався на те, що ухвалою Зарічного районного суду м. Суми 18.07.2019 р. у справі № 591/4259/19 відмовлено у відкритті провадження у справі та роз`яснено про право звернутися з вказаним позовом в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Позивач не погоджуючись з вказаною ухвалою звернувся з апеляційною скаргою до Сумського апеляційного суду, однак, постановою Сумського апеляційного суду ухвалу Зарічного районного суду м. Суми 18.07.2019 р. у справі № 591/4259/19 залишено без змін.

У постанові Сумського апеляційного суду від 08.08.2019 року вказано, що з матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом на захист свого інтересу в отриманні земельної ділянки для використання під індивідуальне житлове будівництво, його право не реалізоване внаслідок бездіяльності відповідача - Сумської міської ради, яке, перед усім, полягає, на його думку, у не виконанні рішення Сумського окружного адміністративного суду від 08.10.2018 р., а саме у не затвердженні документації із землеустрою та передачі земельної ділянки у власність через надання спірної земельної ділянки у власність члену сім`ї загиблого учасника. Виникнення спірних правовідносин обумовлено протиправними діями/рішенням відповідача при вирішенні питання, яке в силу законодавчих приписів належить до його виключної компетенції, а тому законність таких дій/рішень (бездіяльності) органу місцевого самоврядування, підлягає перевірці адміністративним судом.

На підставі цього, апелянт вказав, що суд першої інстанції не звернув увагу на висновок Сумського апеляційного суду та прийняв незаконне та необґрунтоване рішення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та відхиляє доводи апелянта, з огляду на наступне.

Як правильно вказав суд першої інстанції в своїй ухвалі, під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі і обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору є рішення органу місцевого самоврядування про "Про припинення права користування і договору оренди земельної ділянки ОСОБА_2 та надання земельної ділянки у власність члену сім`ї загиблого учасника АТО ОСОБА_2 " серія та номер 4968-МР від 24.04.2019, яким земельну ділянку, що розташована за адресою між АДРЕСА_1 . АДРЕСА_2 , кадастровий номер :14:003:0052, передано у власність ОСОБА_2 . В свою чергу, позивач вважає це рішення незаконним, оскільки ним розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та 18.11.2017 р. він звернувся до Сумської міської ради із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3 , між АДРЕСА_1 . АДРЕСА_2 та Козацьким АДРЕСА_4 орієнтовною АДРЕСА_5 0, 1000 га, кадастровий номер :14:003:0052 категорія та функціональне призначення земельної ділянки: землі житлової та громадської забудови Сумської міської ради для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), однак отримав відмову.

Вказана відмова була оскаржена в судовому порядку та рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 08.10.2018 р. про справі № 818/2364/18, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2019 р. позовні вимоги задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення Сумської міської ради від 28 березня 2018 №3227-МР "Про відмову у наданні земельних ділянок у власність гр. ОСОБА_1 " в частині відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 . Зобов`язано Сумську міську раду (40030, м. Суми, Майдан Незалежності, 2, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_6 , ідент. номер НОМЕР_1 ) від 18.11.2017 року про затвердження проекту землеустрою, розробленого ФОП ОСОБА_3 щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) в м. Суми, між вул. Льотна та Козацьким АДРЕСА_4 на АДРЕСА_3 та прийняти рішення за результатами її розгляду відповідно до вимог чинного законодавства, з урахуванням правової оцінки спірних правовідносин, наданої судом у рішенні. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Позивач вказує, що не виконавши рішення суду в частині повторного розгляду заяви про затвердження проекту землеустрою, орган місцевого самоврядування передає цю ж земельну ділянку у власність іншій особі.

Наведене, на думку суду апеляційної інстанції свідчить про те, що рішенням відповідача № 4968-МР від 24.04.2019 р. порушується право позивача на отримання земельної ділянки у власність, тобто порушується право цивільне. В той же час, цим рішенням спірну земельно ділянку вже передано у власність третій особі, що свідчить про те, що у разі прийняття суб`єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Ураховуючи те, що позовні вимоги у справі заявлено на поновлення порушеного цивільного права позивача, судова колегія, незважаючи на участь у спорі суб`єкта владних повноважень, дійшла висновку про те, що цей спір не є публічно-правовим, а має вирішуватися судами за правилами ЦПК України.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 15.05.2018 р. по справі № 809/739/17 зроблено правовий висновок, згідно якого, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів особи, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту її цивільних прав та інтересів. Таким чином, при визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі. Тобто рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта та вичерпує свою дію після його реалізації, може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним можуть розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку позовна вимога про визнання рішення незаконним може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 ЦК та пред`являтися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред`явлення такої позовної вимоги є оспорювання цивільного речового права особи (наприклад, права користування земельною ділянкою), що виникло в результаті та після реалізації рішення суб`єкта владних повноважень.

Що стосується посилання апелянта на постанову Сумського апеляційного суду від 08.08.2019 року, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд зазначає, що ухвалою Зарічного районного суду м. Суми 18.07.2019 р. у справі № 591/4259/19 відмовлено у відкритті провадження у справі та роз`яснено про право звернутися з вказаним позовом в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України. Вказана ухвала залишена в силі постановою Сумського апеляційного суду від 08.08.2019 року. В той же час, вказаними судовими рішеннями не встановлювалося обставин, які б могли мати преюдиційне значення при розгляді цієї апеляційної скарги, оскільки в цих судових рішеннях висловлену думку з приводу предметної підсудності справи і наявність цього рішення не може бути перешкодою для ухвалення адміністративним судом рішення, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Що стосується посилання апелянта на те, що відмовивши у відкритті провадження у справі суд першої інстанції фактично перешкоджає праву на звернення до суду також є помилковими, оскільки не буде позбавлений можливості оскаржити як ухвалу та постанову судів першої інстанції від 188.07.2019 р. та 08.08.2019 р., так і рішення судів в адміністративній справі.

На підставі цього, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те, що ухвала Сумського окружного адміністративного суду від 19.08.2019 року по справі № 480/3180/19 прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не виявила підстав для його скасування.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 19.08.2019 року по справі № 480/3180/19 залишити без задоволення.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 19.08.2019 року по справі № 480/3180/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Н.С. Бартош
Судді(підпис) (підпис) З.Г. Подобайло І.М. Ральченко

Повний текст постанови складено 15.10.2019 року