Справа № 540/1637/19
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2019-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/1637/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Морської Г.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду із адміністративним позовом до виконавчого комітету Щасливцевської сільської ради (далі -відповідач), у якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо порушення 5-ти денного строку розгляду заяви позивача від 08.07.2019 р., визначеного ЗУ " Про доступ до публічної інформації";

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у наданні інформації на інформаційний запит від 08.07.2019 р., поданого позивачем поштовим зв`язком;

- зобов`язати відповідача надати відповідь на питання, вказані в заяві позивача від 08.07.2019 р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що листом виконавчого комітету Щасливцевської сільської ради від 12.07.2019 року №К/02.02-455 позивачу, на її думку, відмовлено у наданні відповіді на подану нею заяву від 08.07.2019 року. Зокрема, відповідач у своїй відповіді зазначає про відсутність підстав для надання інформації, передбачених Законом України «Про доступ до публічної інформації» та про те, що позивачу вже надавалось рішення Щасливецької сільської радим №1630 «Про надання дозволу на розробку детального плану частини села Генічеська Гірка». В свою чергу позивач стверджує, що вона не просила надати їй вищезазначене рішення, а зміст її заяви стосувався надання інформації. Також позивач зазначає, що при наданні відповіді на інформаційний запит посадовими особами порушуються вимоги ЗУ «Про доступ до публічної інформації» щодо дотримання 5-ти денного строку при наданні відповіді на заяву. З огляду на зазначене, вважає безпідставною відмову суб`єкта владних повноважень у наданні відповіді, тому звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою від 09.08.2019 р. провадження у справі відкрите, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому проваджені) .

29 серпня 2019 р. до суду надійшов відзив на позовну заяву зі змісту якого слідує, що відповідач вимог позову не визнає, зазначає для відповіді на інформаційний запит розпорядник не повинен створювати нову інформацію (готувати аналітику, надавати роз`яснення тощо), а відповідь на заяву позивача від 08.07.2019 р. передбачала створення нової інформації, що не врегульовано ЗУ «Про доступ до публічної інформації». Крім того, відповідач наголошує, що заява позивача містила прохання не лише надати інформацію, але й вчинити певні дії , а тому не може розцінюватись як запит та її розгляд регулюється Законом України «Про звернення громадян». Відповідач вважає, що ці два правові інструменти розгляду звернень громадян істотно відрізняються строками розгляду - п`ять робочих днів для запиту, один місяць для звернень. Відповідь на заяву було зареєстровано 12.07.2019 року за вих.№К/02.02.-455 та передано до сільської пошти того ж дня. Тому вважає, що строки надання відповіді відповідно до ст. 20 ЗУ «Про звернення громадян», враховуючи режим роботи пересувної пошти, виконкомом дотримано. З огляду на викладене, відповідач вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву (ч.7 ст.262 КАС України).

Згідно з ч.2 ст.262 КАС України, якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів.

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне.

08.07.2019 р. ОСОБА_1 звернулась до сільського голови Щасливецької сільської ради Генічеського району Херсонської області із заявою в якій просила:

- повідомити її в письмовому вигляді, що саме означає, що фінансування розроблення містобудівної документації, зазначеної в п.1 рішення №1630 визначити з «інших джерел»;

- з яких підстав, не вказано у рішенні від 29.05.2019 р. №1630, що замовником розробки детального плану вказаної території є ОСОБА_1 та оплата зазначеного відбувається за її власні кошти;

- на якій стадії перебуває розробка детального плану частини села Генічеська Гірка між вулицями Азовська та Григорія Дериглазова на території Щасливцевської сільської ради згідно рішення Щасливцевської сільської ради від 29.05.2019 року №1630;

- які дії були вчинені виконавчим комітетом Щасливецької сільської ради та Шасливецької сільською радою для фактичного виконання вказаного рішення від 20.05.2019 р. №1630 станом на день отримання даної заяви та чим це підтверджується;

- яка проектувальна організація чи інша уповноважена особа займається розробкою проекту детального плану частини села Генічеська Гірка між вулицями Азовська та Григорія Дериглазова на території Щасливецької сільської ради;

- за 20 днів до того, як буде прийнято на сесії Щасливцевської сільської ради рішення про затвердження детального плану частини села Генічеська Гірка між вулицями Азовська та Григорія Дериглазова на території Щасливцевської сільської ради - письмово попередити її про існування проекту такого рішення та надіслати даний проект рішення поштою.

Листом виконавчого комітету Щасливцевської сільської ради від 12.07.2019 року №К/02.02-455 зазначено, що відповідно до ЗУ «Про доступ до публічної інформації» Щасливецькою сільською радою позивачу вже надавалось рішення Щасливцевської сільської ради №1630 «Про надання дозволу на розробку детального плану частини села Генічеська Гірка між вулицями Азовська та Григорія Дериглазова на території Щасливцевської сільської ради».

Також відповідач зазначив, що надання роз`яснень ЗУ «Про доступ до публічної інформації» не регламентується.

Не погодившись із такою відповіддю, позивач звернулася до суду.

Надаючи оцінку позиціям сторін у даній справі, суд відмічає наступне.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Статтею 5 Закону України «Про інформацію» встановлено, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Положеннями статті 9 Закону України «Про інформацію» обумовлено, що всі громадяни України, юридичні особи і державні органи мають право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення та зберігання відомостей, необхідних їм для реалізації ними своїх прав, свобод і законних інтересів, здійснення завдань і функцій.

За змістом статей 1, 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що публічна інформація - відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Доступ до інформації забезпечується шляхом систематичного та оперативного оприлюднення інформації в офіційних друкованих виданнях, на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет, на інформаційних стендах, будь-яким іншим способом, а також надання інформації за запитами на інформацію.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про доступ до публічної інформації» суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування місцеве самоврядування в Україні» - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Згідно ст. 4 Закону України «Про місцеве самоврядування місцеве самоврядування в Україні» здійснюється на принципах, зокрема законності.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно положень ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Відповідно до п.34 ч.1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Зокрема, згідно п.б ч.1 статті 33 Закону до повноважень виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради належить організація і здійснення землеустрою та погодження проектів землеустрою.

З аналізу вищезазначених норм слідує, що Щасливцевська сільська рада є розпорядником публічної інформації, а тому на неї покладається обов`язок надавати та оприлюднювати інформацію, задля забезпечення права на доступ до публічної інформації.

Щодо тверджень позивача про порушення відповідачем ч.1,4 ст.20 ЗУ «Про доступ до публічної інформації» щодо дотримання строків надання відповіді на запит, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи слідує, що 08.07.2019 р. позивач направила заяву на адресу Щасливцевської сільської ради, яка була отримана 10.07.2019 року (що підтверджується роздруківкою поштового відправлення). Листом виконкому Щасливцевської сільської ради від 12.07.2019 року №К/02.02.-455 позивачу була надана відповідь.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Наказом міністерства юстиції України від 18.06.2015 № 1000/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 червня 2015 р. за № 736/27181 затверджені Правила організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях (далі - Правила), які відповідно до п. 1 розділу 1 встановлюють єдині вимоги щодо створення управлінських документів і роботи зі службовими документами, а також порядок їх архівного зберігання в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності (далі - установи), а також є нормативно-правовим актом, обов`язковим для виконання всіма установами.

Пунктом 1 розділу 4 Правил «Датування управлінських документів» передбачено, що датою документа є відповідно дата його підписання, затвердження, прийняття, реєстрації або складення (для актів), засідання колегіального органу (для протоколів). Дату оформляють відповідно до ДСТУ 4163-2003 цифровим або словесно-цифровим способом.

Відповідно до п. 1 розділу 3 Правил «Реєстрація документів» службовий документ, отриманий установою або створений нею, у тому числі для внутрішнього користування, вважається внесеним до документаційного фонду установи з моменту його реєстрації. Реєстрація документів проводиться з метою забезпечення їх обліку, контролю за виконанням і оперативним використанням наявної в документах інформації і полягає у веденні запису облікових даних про документ за встановленою установою реєстраційною формою, яким фіксується факт створення, відправлення або одержання документа, шляхом проставлення на ньому реєстраційного індексу з подальшим записом у зазначених формах необхідних відомостей про документ.

Відповідно до п. 1 розділу 7 Правил «Порядок опрацювання та надсилання вихідних документів» вихідні документи надсилаються адресатам з використанням засобів поштового зв`язку, електрозв`язку, а також доставляються кур`єрською, фельд`єгерською службами. Опрацювання документів для відправлення поштовим зв`язком здійснюється службою діловодства установи відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року N 270 (із змінами).

Абзацом 11 пункту 1.3. Порядку пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» від 12.05.2006 № 211 (далі - Порядок № 211) передбачено, що календарний штемпель - - спеціальний штамп (печатка), призначений для погашення поштових марок на поштових відправленнях, оформлення поштових відправлень, розрахункових квитанцій, касових документів та іншої виробничої документації.

Згідно з підпунктом 3.1.4.5. пункту 3.1.4. Порядку № 211 проста письмова кореспонденція, що надійшла з об`єктів поштового зв`язку місця приймання до сортувального вузла, штемпелюється.

Як передбачено абзацами 1,2 пункту 73 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 (далі - Правила № 270), під час приймання для пересилання письмової кореспонденції на адресному боці кожного поштового відправлення проставляється відбиток календарного штемпеля. Дата відбитку календарного штемпеля маркувальної машини повинна відповідати даті подання письмової кореспонденції для пересилання.

Також, відповідно до пункту 66 Правил № 270, у разі відправляння згрупованих поштових відправлень, поштових переказів відправник складає їх список. Кількість поштових відправлень, поштових переказів одного виду та категорії, що включається до одного списку, кількість примірників списків та необхідність подання їх в електронному вигляді визначається оператором поштового зв`язку. До списку включаються поштові відправлення, поштові перекази, згруповані за способом пересилання.

Суд зазначає, що реєстрація відповіді на запит як вихідного документа у журналі реєстрації вихідної документації розпорядника інформації не є моментом завершення перебігу строку на надання відповіді, визначеного законом. Належними і допустимими доказами відправлення відповіді є список згрупованих поштових відправлень із відміткою працівника зв`язку про його прийняття (пункт 66 Правил № 270), опис вкладення у цінний лист, зворотне повідомлення про вручення поштового відправлення, докази направлення електронною поштою або розписка про отримання у разі вручення заявнику особисто.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом у постанові від 06.09.2019 по справі № 128/4752/15-а (№ в ЄДРСР 84076931).

З матеріалів справи слідує, що датою штампелю на конверті, який був направлений ОСОБА_1 є 20.07.2019 року, а тому саме ця дата є днем надання Щасливцевської сільською радою відповіді на заяву позивача від 08.07.2019 року.

Суд не приймає до уваги пояснення відповідача про затримку відправлення відповіді через функціонування на території Щасливцевської сільської ради пересувної пошти, оскільки із офіційної інформації розміщеної на сайті Укрпошти слідує, що на території с. Щасливцеве Генічеського району Херсонської області діє відділення поштового зв`язку із режимом роботи вівторок, середа, четвер, тобто тричі на тиждень, що давало можливість передати на пошту відповідь на звернення ОСОБА_1 своєчасно.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки відповідачем не надано жодних доказів щодо своєчасного направлення відповіді (опис згрупованих поштових відправлень, зворотне повідомлення про вручення поштового відправлення), позовну вимогу про визнання протиправними дій Щасливцевської сільської ради щодо порушення п`ятиденного строку розгляду заяви слід задовольнити.

Стосовно позовної вимоги позивача про визнання протиправними дій виконавчого комітету Шасливцевської сільської ради щодо відмови у наданні інформації на інформаційний запит від 08.07.2019 року та зобов`язання надати відповідь на питання, вказані в даному запиті, суд зазначає наступне.

За правилами статті 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядники інформації зобов`язані: 1) оприлюднювати інформацію про свою діяльність та прийняті рішення; 2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; 3) вести облік запитів на інформацію; 4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; 5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації; 6) надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації.

Згідно з ч.1, 2 ст. 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації», запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Визначення поняття «публічна інформація» дане у ч. 1 ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», зокрема, публічна інформація - відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Із змісту даного визначення слідує, що публічна інформація - це інформація, що має об`єктивно існувати як результат виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством.

Із змісту запиту, надісланого позивачем до відповідача, ОСОБА_1 звернулась до Щасливцевської сільської ради із запитаннями та роз`ясненнями, а не із запитом на отримання публічної інформації.

Відтак, суд погоджується із відповідачем про надіслання позивачу відповіді про відсутність у Законі України «Про доступ до публічної інформації» обов`язку надання розпорядником інформації роз`яснень та розгляд виконавчим комітетом Щасливцевською сільською радою запиту позивача по-суті як звернення громадян та надання на нього відповіді від 19.08.2019р.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню, у зв`язку із чим задовольняє позов частково.

Частиною 3 статті 139 КАС України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору .

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Виконавчого комітету Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області щодо порушення 5-ти денного строку розгляду заяви ОСОБА_1 від 08.07.2019 р., на підставі Закону України "Про доступ до публічної інформації".

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ІНП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Щасливцевської сільської ради (; вул. Миру, 26, с.Щасливцеве, Генічеський район, Херсонська область,75580).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Морська Г.М.

кат. 102020000