Справа № 360/4450/19
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

15 жовтня 2019 року СєвєродонецькСправа № 360/4450/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Петросян К.Є., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення щодо відмови у нарахуванні та виплаті заборгованості по страховим виплатам, що залишились після померлого, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

11 жовтня 2019 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області, відповідно до якого позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області щодо відмови у нарахуванні і виплаті ОСОБА_1 заборгованості по страховим виплатам, що залишилися після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ;

зобов`язати управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заборгованість із страхових виплат за період з 01.06.2014 по 25.03.2017, що залишилися після померлого ОСОБА_2 .

В обгрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що її чоловік ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_2 перебував на обліку у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Антрацит Луганської області, що є структурним підрозділом відповідача.

ОСОБА_2 09 грудня 2014 року був взятий на облік як внутрішньо переміщена особа (копія довідки додається до заяви), але після цього за станом здоров`я по 25 березня 2017 року (день смерті) не мав можливості виїхати на неокуповану територію України для отримання страхових виплат, тому з 01.06.2014 по 25 березня 2017 року не отримував від відповідача страхових виплат.

05 лютого 2018 року позивач взята на облік як внутрішньо переміщена особа. 01.10.2019 до Станично - Луганського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області було направлено адвокатський запит, в якому запропоновано відповідачу для досудового вирішення спору нарахувати заборгованість по страховим виплатам, що залишилися після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та надати вказані відомості державному нотаріусу Марківської державної нотаріальної контори Ченакалу О.Є. для внесення змін у свідоцтво про право на спадщину.

На адвокатський запит отримано відповідь № 1714/02 від 03.10.2019, де вказано, що оскільки потерпілий не скористався порядком реалізації своїх прав, відсутні правові підстави для нарахування йому страхових виплат за період з 01.12.2014 по день смерті, а страхові виплати за період з 01.06.2014 року по 30.11.2014 були нараховані, але не можуть бути виплачені згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року № 335. Вказаний лист відповідача позивач вважає рішенням про відмову у нарахуванні заборгованості по страховим виплатам, у зв`язку з чим звернувся до суду.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Розглянувши матеріали адміністративного позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі на підставі пункту 1 частини першої статті 170 КАС України, з огляду на таке.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У п. 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Крім того, в рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Занд проти Австрії» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб органів місцевого самоврядування, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України та ст. 6 КАС України в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно - правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно - правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження .

Водночас за приписами п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України, суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Згідно зі статтею 1227 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже, у разі незвернення члена сім`ї, який має право на отримання суми соціальної виплати, що належала спадкодавцю і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, така сума входить до складу спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є спадкоємцем за законом, після смерті чоловіка.

Статтею 1216 ЦК України передбачено що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до положень частини 10 статті 47 Закону № 1105 належні суми страхових виплат, що з вини Фонду не були своєчасно виплачені особам, які мають на них право, у разі смерті цих осіб виплачуються членам їхніх сімей, а в разі їх відсутності - включаються до складу спадщини.

При цьому суд зазначає, що частина 10 статті 47 Закону № 1105 не конкурує зі змістом статей 1218, 1227 ЦК України, оскільки лише підтверджує можливість їх отримання. При цьому отримання цих коштів повинно відбуватися за вимогами Спадкового права зі встановленням всього кола спадкоємців, строків прийняття спадщини, що можливо тільки в порядку цивільного судочинства.

Тобто, суд зазначає, що майно яке залишилося після смерті особи є спадковим майном, а його отримання носить приватноправовий характер та є першопочатковим у цьому спорі.

Отже, предметом спору у даному випадку є відносини, що пов`язані з набуттям та реалізацією позивачем майнових прав. Права, за захистом яких звернувся до суду позивач, виникають із цивільних правовідносин.

Отже даний спір є не публічним, а приватно-правовим. Держава, юридичні особи публічного права, можуть бути учасниками цивільних відносин, а розгляд такого спору між ними проводиться за правилами цивільного судочинства.

У цьому випадку той факт, що відповідачем є управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Луганській області, не змінює правову природу спірних відносин і не перетворює цей спір у публічно-правовий.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що спір не має публічно-правового характеру та не відповідає нормативному визначенню адміністративної справи, а тому його не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства.

У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо відмови у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення щодо відмови у нарахуванні та виплаті заборгованості по страховим виплатам, що залишились після померлого, зобов`язання вчинити певні дії, оскільки вказаний спір має приватноправовий характер і не належить до юрисдикції адміністративних судів.

До подібних висновків дійшла Велика палата Верховного суду у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 286/3516/16-ц.

Згідно вимог частини шостої статті 170 КАС України встановлено, що у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Одночасно, суд роз`яснює позивачу, що вона не позбавлена права звернутися за захистом порушених прав в порядку цивільного судочинства.

Керуючись статями 2, 19, 160, 170, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення щодо відмови у нарахуванні та виплаті заборгованості по страховим виплатам, що залишились після померлого, зобов`язання вчинити певні дії.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Роз`яснити позивачу право звернутися з даним позовом до місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяК.Є. Петросян