Справа № 545/987/19
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 р. Справа № 545/987/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Чалого І.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.07.2019 року, головуючий суддя І інстанції: С.О. Удовіченко, м. Полтава по справі № 545/987/19

за позовом ОСОБА_1

до Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ

27 травня 2019 року ОСОБА_1 (далі по тексту ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Полтавського районного суду Полтавської області з адміністративним позовом до Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (далі по тексту Полтавське об`єднане УПФУ, відповідач), в якому просила суд :

- визнати протиправною відмову Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі щодо призначення пенсії по інвалідності;

- зобов`язати Полтавське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 07.05.2019 по справі № 545/987/19 справу за позовом ОСОБА_1 до Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо відмови у призначенні пенсії по інвалідності та зобов`язання вчинити певні дії передано за підсудністю до Полтавського окружного адміністративного суду.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 09.07.2019 по справі № 545/987/19, прийнятим в порядку письмового провадження, Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (вул. Івана Мазепи, 30, м. Полтава, 36040, ідентифікаційний код 40383769) про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області у призначенні ОСОБА_1 пенсії по інвалідності, яка викладена в листі від 26 березня 2019 року №172/Т-14.

Зобов`язано Полтавське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , вхідний номер № 172/Т-14 від 25 лютого 2019 року, відповідно до пункту 4.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (з наступними змінами та доповненнями).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.07.2019 по справі № 545/987/19 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги з посиланням на ст.32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» стверджує, що у разі визнання особи інвалідом після досягнення пенсійного віку, для призначення пенсії по інвалідності необхідний такий же страховий стаж, як і для призначення пенсії за віком, для ОСОБА_1 це 25 років. Отже, оскільки позивачка не мала цього страхового стажу, права на призначення пенсії ані за віком, ані по інвалідності вона не мала.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 22 січня 2019 року встановлено другу групу інвалідності, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальної експертної комісії, копія якої наявна в матеріалах справи (а.с. 12).

25 лютого 2019 року позивач звернулася до Полтавського об`єднаного УПФУ України Полтавської області із заявою, в якій просила призначити пенсію по інвалідності (а.с. 39).

Листом від 26 березня 2019 року №172/Т-14 Полтавське об`єднане УПФУ України Полтавської області повідомило Таран Л.Д., що з огляду на дату народження позивачки (17.02.1960) та приписи п.1 ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", право на призначення пенсії за віком позивач набула з 18 серпня 2018 року (після досягнення 58 років 6 місяців); на призначення пенсії по інвалідності - з 22 січня 2019 року (з дати встановлення інвалідності). Однак, пенсія за віком призначається за умови наявності відповідного страхового стажу, а саме у 2018 році необхідний страховий стаж становить 25 років. Вказано, що в серпні 2018 року під час звернення позивачки на прийом до відповідача з питань можливості призначення пенсії за віком позивачці було надано вичерпне роз`яснення, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 21 рік 11 місяців 29 днів, у зв`язку з чим право на пенсію за віком у позивача відсутнє. Під час прийому у лютому 2019 року було пояснено, що згідно зі статтею 32 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи, яким установлено інвалідність після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, мають право на пенсію по інвалідності за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 26 цього Закону. Отже, у разі визнання особи інвалідом після досягнення пенсійного віку, необхідний страховий стаж буде таким же, як для призначення пенсії за віком - 25 років. Роз`яснено, що дане рішення можливо оскаржити у порядку визначеному статтею 105 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (а.с. 40).

Не погодившись із вказаною відмовою у призначенні пенсії, позивач звернулася до суду з цим позовом про її оскарження та зобов`язання Полтавського об`єднаного УПФУ призначити позивачці пенсію по інвалідності відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач протиправно відмовив у призначенні ОСОБА_1 пенсії по інвалідності, посилаючись на відсутність у позивачки необхідного страхового стажу для призначення такої пенсії - 25 років. При цьому, оскільки Полтавське об`єднане УПФУ не прийняло жодного іншого рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 25 лютого 2019 року, ніж те, що викладено в листі від 26 березня 2019 року №172/Т-14, вказаний лист розцінено судом як відмова позивачу у призначенні пенсії по інвалідності.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання відповідача призначити пенсію ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що призначення пенсії є виключними (дискреційними) повноваженнями відповідача, втручання до яких є неприпустимим. За висновком суду першої інстанції, належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Полтавського об`єднаного УПФУ повторно розглянути заяву ОСОБА_1 відповідно до пункту 4.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1.

Згідно з ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, отже, перегляду підлягає рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII (далі - Закон № 1788) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV (далі - Закон №1058).

Статтею 1 Закону №1788 передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 2 Закону №1788 до трудових пенсій віднесено пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника та за вислугу років.

Особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов`язку (стаття 6 Закону № 1788).

Статтею 7 Закону №1788 встановлено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 8 Закону № 1058 право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором (стаття 10 Закону № 1058).

Відповідно до частини першої статті 32 Закону №1058 особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією: для осіб з інвалідністю II та III груп: від 56 років до досягнення особою 59 років включно - 14 років.

Згідно з частиною другою статті 26 Закону №1058 до досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року.

Згідно з наявною в матеріалах справи копією паспорта ОСОБА_1 , остання народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5), таким чином, позивач набула право на пенсію за віком із 17.08.2018.

Частиною другою статті 32 Закону №1058 встановлено, що особи, яким установлено інвалідність після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, мають право на пенсію по інвалідності за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 26 цього Закону.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що другу групу інвалідності ОСОБА_1 встановлено з 22 січня 2019 року, тобто після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 26 Закону №1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Як вбачається з листа Полтавського об`єднаного УПФУ Полтавської області від 26 березня 2019 року №172/Т-14, страховий стаж ОСОБА_1 станом на час першого звернення до Полтавського об`єднаного УПФУ (серпень 2018 року) становив 21 рік 11 місяців 29 днів (а.с. 13).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 має право на призначення пенсії по інвалідності з огляду на наявність у неї необхідного стажу 15 років.

Твердження відповідача про те, що пенсія по інвалідності позивачу може бути призначена лише за наявності страхового стажу не менше 25 років, є хибним.

Так, частина друга статті 32 Закону №1058, яка встановлює умови призначення пенсії по інвалідності після досягнення пенсійного віку, містить посилання саме на норму абзацу 1 частини 1 статті 26 цього ж Закону, якою чітко встановлено необхідний для цього страховий стаж 15 років.

Посилання відповідача на те, що ОСОБА_1 не зверталась до відповідача із заявою встановленої форми, колегія суддів відхиляє, з наступних підстав.

Положеннями частини п`ятої статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (з наступними змінами та доповненнями) затверджено "Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі по тексту - Порядок №22-1).

Згідно з пунктом 4.1 Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3). Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів. Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

За пунктом 4.2 Порядку №22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

З аналізу вищезазначеного випливає, що правильність оформлення заяви перевіряє уповноважений орган при прийманні документів.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, даний пункт Порядку №22-1 забезпечує унормування та стабільність подальшого розгляду питання про призначення пенсії, шляхом виключення повторних звернень громадян у зв`язку із невідповідністю поданих документів Порядку 22-1.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 подала заяву щодо призначення пенсії безпосередньо до Полтавського об`єднаного УПФУ Полтавської області 25 лютого 2019 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції №172/Т-14 (а.с. 39).

Таким чином, при прийнятті даної заяви та доданих до неї документів у відповідача не виникло питань щодо правильності її оформлення.

Крім того, як випливає із листа №172/Т-14 від 26 березня 2019 року, Полтавським об`єднананим УПФУ Полтавської області питання щодо звернення позивача із заявою невстановленого зразка не піднімалося, однак, вказувалося на відсутність підстав для призначення пенсії, що має наслідком фактичну відмову у такому призначенні.

Слід також відмітити, що відповідачем у вищевказаному листі роз`яснено право ОСОБА_1 оскаржити прийняте рішення.

Колегія суддів зауважує, що позивач, звертаючись із заявою від 25 лютого 2019 року просила саме призначити пенсію по інвалідності, а не роз`яснити наявність чи відсутність права на пенсію.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів зазначає, що не приймаючи будь-якого іншого рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 25 лютого 2019 року, ніж того, що викладено в листі від 26 березня 2019 року №172/Т-14, Полтавське об`єднане УПФУ Полтавської області фактично відмовило позивачу у призначенні пенсії по інвалідності, не маючи для цього правових підстав.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач, відмовляючи у призначенні пенсії по інвалідності ОСОБА_1 , діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Законом № 1058, необґрунтовано, без урахування всіх обставин, з порушенням приписів ч.2 ст.2 КАС України, у зв`язку з чим погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання протиправною відмови Полтавського об`єднаного УПФУ у призначенні позивачці пенсії по інвалідності, викладеної в листі від 26.03.2019 №172/Т-14, та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 відповідно до пункту 4.3 Порядку №22-1.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду в цій частині не спростовують.

Керуючись ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.07.2019 по справі № 545/987/19 в частині задоволення позову - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Т.С. Перцова
Судді(підпис) (підпис) С.П. Жигилій І.С. Чалий