Справа № 522/12694/18
Суддя: Домусчі Л. В.
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №8-а/522/1/19
УХВАЛА

15 жовтня 2019 року м.Одеси

Суддя Приморського районного суду м.Одеси Домусчі Л.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 3-ї роти 4-го батальйону УПП в Одеській області старшого сержанта поліції Хлевного Володимира Олександровича про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До суду 26.12.2018 року надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд рішення від 27.11.2018 року у зв`язку з нововиявленими обставинами по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 3-ї роти 4-го батальйону УПП в Одеській області старшого сержанта поліції Хлевного Володимира Олександровича про скасування постанови.

З 28.12.2018 року по 29.12.2018 року, з 02.01.2019 року по 03.01.2019 року суддя перебувала у відпустці.

Ухвалою суду від 09.01.2019 року заяву було залишено без руху, заявнику надано строк для усунення недоліків заяви, а саме: надати до суду копію заяви про перегляд рішення за ново виявленими обставинами разом із додатками до неї у відповідній кількості примірників для учасників справи та письмові докази на підтвердження повідомлених заявником обставин.

Ухвала суду про залишення заяви без руху від 09.01.2019 року направлялась на адресу заявника, зазначену ним у заяві, проте поштова кореспонденція була повернута до суду з відміткою про закінчення встановленого строку зберігання. До теперішнього часу недоліки заяви заявником усунуті не були.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Недобросовісним користуванням процесуальними правами вважається, зокрема, заявлення численних необґрунтованих відводів суддям, нез`явлення представників учасників судового процесу в судові засідання без поважних причин та без повідомлення причин, подання необґрунтованих клопотань про вчинення судом процесуальних дій, подання зустрічних позовів без дотримання вимог КАС, одночасного оскарження судових рішень в різних видах проваджень, подання апеляційних та касаційних скарг на судові акти, які не можуть бути оскаржені тощо. Подібна практика, спрямована на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників судового процесу та суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

На підставі наведеного, суд вважає, що заявник був належним чином сповіщений про наявність ухвали суду про залишення заяви без руху, не отримання ухвали є зловживанням процесуальними правами.

КАС України не передбачає можливості суд повторно залишати позовну заяву без руху.

У зв`язку з чим, судом встановлено, що заявником належним чином не усунуті недоліки поданої заяви.

Судом також враховується, що відповідно до ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з ч.1 ст.7 КАС України, суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (п. 36).

На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (рішення від 13 жовтня 2009 року у справі "Салонтаджі-Дробняк проти Сербії" (п. 132).

Разом з тим, як зазначає Європейський суд з прав людини, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).

З практики Європейського суду з прав людини випливає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (Рішення Суду у справі «Артіко проти Італії» (Artico c. Italie) від 13 травня 1980 року).

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо: позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За таких обставин, оскільки недоліки заяви у строк, встановлений ухвалою суду, не були усунуті, тому заява підлягає поверненню заявнику ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, керуючись п. 1 ч. 4 ст. 169, ст. 241, 243, 294 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 3-ї роти 4-го батальйону УПП в Одеській області старшого сержанта поліції Хлевного Володимира Олександровича про скасування постанови

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для його повернення.

Ухвала суду може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.В. Домусчі