Справа № 1.380.2019.003450
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/9265/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Кухтея Р. В., Шевчук С. М.;

за участю секретаря судового засідання Джули В. М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року про повернення позовної заяви в справі № 1.380.2019.003450 (головуючий суддя Гавдик З. В., м. Львів) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Львівським окружним адміністративним судом було зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсії за період з 01.02.2016 року по 01.10.2018 року та щодо нененадання відомостей завідувачу Бродівської державної нотаріальної контори Парфенюку О.В. про розмір невиплаченої суми пенсії за період з 01.10.2018 року, які належали померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати суму неотриманої пенсії померлим 01.10.2018 року ОСОБА_2 за період з 01.02.2016 року по 01.10.2018 року та надати завідувачу Бродівської державної нотаріальної контори Парфенюку О.В. інформацію щодо розміру пенсії, які належали померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , але не були ним одержані за життя.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року в задоволенні заяви представника позивача про усунення недоліків позовної заяви відмовлено. Позовну заяву за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії повернуто.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить зазначене судове рішення скасувати та ухвалити нове про направлення справи на продовження розгляду.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, тому відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а оскаржувана ухвала скасуванню, виходячи з наступного.

Встановлено, що ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 15 липня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено в десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали усунути недоліки, у спосіб: подання позову для суду та його копії відповідно кількості учасників справи, із зазначенням обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, а також, подання оригіналу документа про сплату судового збору в розмірі 2305,20 грн.

23 липня 2019 року позивачем подано заяву про усунення недоліків позовної заяви, де, зокрема, вказано, що прохання визнати неправомірною бездіяльність відповідача стосовно не нарахування та невиплати сум пенсій померлому ОСОБА_2 , що наслідком має ненадання інформації на запит нотаріальної контори, та зобов`язання нарахувати суму неотриманої померлою особою пенсії ( яка входить до складу спадщини) та надати нотаріусу цю інформацію є однією немайновою вимогою.

Проте, судом першої інстанції повернуто позовну заяву із посиланням на те, що позовна заява містить чотири вимоги немайнового характеру, за кожну з яких повинен бути сплачений судовий збір.

Однак, колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та нормам процесуального права, виходячи з наступного.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України Про судовий збір у разі, коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну з них.

Зі змісту позовної заяви видно, що позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсії за період з 01.02.2016 року по 01.10.2018 року та щодо нененадання відомостей завідувачу Бродівської державної нотаріальної контори Парфенюку О.В. про розмір невиплаченої суми пенсії за період з 01.10.2018 року, які належали померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 являється вимогою немайнового характеру, заявленою як передумовою для вимоги зобов`язати нарахувати пенсію, яка входить в спадщину та не підлягають оплаті судовим збором.

Проте, неправильно визначивши кількість позовних вимог та розмір судового збору, який підлягав сплаті за подання позовної заяви, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху та надання строку для усунення недоліку, а згодом - для її повернення.

Колегія суддів звертає увагу на те, що в Постанові Верховного Суду України від 14.03.2017 року зазначено наступне: Системний аналіз частини першої статті 6, частини другої статті 162, частини п`ятої статті 171-1 КАС дає підстави для висновку, що вимога про визнання протиправним акту, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматись від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акту, дії чи бездіяльності є однією вимогою.

Таким чином, на переконання суддів суду апеляційної інстанції, позивачем було вірно сплачено суму судового збору як за одну вимогу немайнового характеру в розмірі 768,40 грн., і, відповідно, підстав для повернення позовної заяви в суду першої інстанції не було.

Згідно ч.2 ст. 6 КАС України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Європейський суд з прав людини вказує, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У Рішенні Європейського суду з прав людини від 08.04.2010 у справа «Меньшакова проти України» (Заява № 377/02) у п.52 «Суд повторює, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Таким чином, він втілює в собі «право на суд», яке, згідно з практикою Суду, включає в себе не тільки право ініціювати провадження, але й право розраховувати на «розгляд» спору судом (Рішення у справі «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, п. 25, ЕСПЛ 2002-ІІ)».

У справі «Мушта проти України» ЄСПЛ нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

За таких обставин, з врахуванням вказаних законодавчих положень та п.4 ч.1 ст.320 КАС України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суддя суду першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали дійшов передчасного висновку про повернення позовної заяви, що унеможливило доступ позивача до правосуддя, а тому оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 250, 308, 311, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року про повернення позовної заяви в справі № 1.380.2019.003450 скасувати.

Справу № 1.380.2019.003450 направити для продовження розгляду до Львівського окружного адміністративного суду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 10 жовтня 2019 року.