Справа № 569/19086/19
Суддя: Ковальов І. М.
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року Рівненський міський суд

в особі судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Соломон О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне справу за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області до громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд з позовом до громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України звернулась начальник Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримала, просить суд їх задоволити та примусово видворити іноземця громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі території України.

В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав повністю, не заперечив проти їх задоволення.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, такі факти і відповідні їм правовідносини.

17 липня 2019 року в ході проведення профілактичних заходів щодо примусового повернення (примусового видворення) іноземців, які будуть звільнятися з установ виконання покарань, працівниками Рівненського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області (далі - УДМС) спільно з працівниками Управління стратегічних розслідувань Головного Управління Національної поліції в Рівненській області був затриманий громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - іноземець).

Іноземець прибув на територію України до матері, що проживає в АДРЕСА_1 по місцю фактичного проживання зареєстрованим не був. 07 жовтня 2011 року документований закордонним паспортом громадянина Російської Федерації НОМЕР_1 виданий 17 березня 2011 року Г/К Росії м.Львів, терміном дії до 17 березня 2016 року. За вчинення у 2013 році кримінального правопорушення був засуджений Зборівським районним судом Тернопільської області на 5 років позбавлення волі та відбував покарання у ДУ «Городоцький виправний центр» (131).

Під час законного перебування на території України не вжив заходів щодо легалізації свого перебування в порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №150 від 15 лютого 2012 року «Про затвердження Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України та Законом України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

За порушення правил перебування на території України (ухилення від виїзду після закінчення відповідного строку перебування), 17 липня 2019 року іноземець був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.203 КУпАП. За наслідками розгляду протоколу на іноземця накладений штраф в розмірі 1700,00 грн. та попереджено його про необхідність в добровільному порядку залишити територію України.

17 липня 2019 року в.о. начальника Рівненського ОВ УДМС України в Рівненській області М.Ващик прийнято рішення про примусове повернення з України громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 та зобов`язано його покинути територію України до 18 липня 2019 року.

Про прийняте рішення та підстави його прийняття було повідомлено прокурора м.Рівне та консульську установу.

Вказане рішення іноземець виконувати відмовся з мотивів відсутності у нього коштів та документів, що дають право на перетин кордону, оскільки термін дії закордонного паспорта громадянина Російської Федерації НОМЕР_1 виданого 17 березня 2011 року Г/К Росії м.Львів, закінчився 17 березня 2016 року. Звертатися до консульської установи з клопотання щодо виготовлення паспортного документа/довідки на повернення відмовився.

Рішення не оскаржувалося, на дату звернення до суду з адміністративним позовом іноземцем не виконано.

18 липня 2019 року з рішенням Рівненського міського суду іноземця було затримано для ідентифікації та поміщено до Волинського ПТПІ.

07 жовтня 2019 року іноземця було ідентифіковано, як громадянина Російської Федерації та Г/К м.Львів документовано посвідкою на повернення НОМЕР_2 .

Оскільки іноземець не виконав в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення та зважаючи на відсутність документів на право подальшого перебування на території України, відсутність у нього бажання провернутись в країну походження, приймаючи до уваги те, що відповідач під час законного перебування на території України не був позбавлений можливості звертатися до ДМС з заявою про продовження строку свого перебування та (або) визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, має статус нелегального мігранта, а отже підлягає примусовому видворенню з України.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі -Закон №3773-УІ), який визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні та встановлює порядок їх в`їзду та виїзду з України та підзаконними нормативно-правовими актами; Інструкцією про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України 23 квітня 2012 року №353/171/150 (далі - інструкція).

Зокрема, п.7 ч.1 ст.1 Закону №3773-УІ визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах - це іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України (ч.3 ст.9 Закону №3773-УІ).

Іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення (ч.1 ст.26 Закону №3773-УІ).

Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (ч.5 ст.26 Закону №3773-УІ).

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби Безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави (ч.1 ст.30 Закону №3773-УІ).

Особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під захист ст.3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) або ст.31 №3773-УІ відповідно до якої іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країни: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної груп або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що порушує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Відповідно до інформації, яка доступна УДМС щодо відповідача обставин, які вказані в ст.3 Конвенції або ст.31 Закону №3773-УІ та унеможливлюють примусове видворення за межі України не встановлено. Також не встановлено обставин, відповідно до яких на відповідача поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Відповідно до ч.1 ст.288 КАС України позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до повного задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9,19,77,241-246,255,295 КАС України, суд,-

в и р і ш и в:

Адміністративний позов Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області до громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України - задоволити.

Примусово видворити іноземця громадянина громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі території України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв`язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов`язки.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з моменту отримання копії рішення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Позивач: Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області, м.Рівне, вул.16 Липня, 6.

Відповідач: громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає АДРЕСА_1.

Суддя :