Справа № Н/806/475/17
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2019-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № Н/806/475/17

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Капинос О.В.

Суддя-доповідач - Біла Л.М.

09 жовтня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Курка О. П. Гонтарука В. М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Черняк А.В.,

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2 А ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на протокольну ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 31.10.2017 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирської обласної державної адміністрації, Управління екології та природних ресурсів Житомирської обласної державної адміністрації про визнання звільнення незаконним, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

В С Т А Н О В И В :

22.04.2019 позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 31.10.2017 у адміністративній справі №806/475/17.

06 травня 2019 року позивачем подано клопотання про огляд доказів за їх місцезнаходженням. Зазначене клопотання мотивовано тим, що у відповідності до вимог ст. 81 КАС України ОСОБА_1 просив здійснити огляд веб-сторінки, оскільки остання зберігає інформацію, що є доказом у даній справі та доводить обставини, на які він посилався у позовній заяві та в заяві про перегляд за нововиявленими обставинами.

Протокольною ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання про огляд доказів за їх місцезнаходженням.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що в порушення вимог ст.ст. 114, 115, 117 КАС України судом першої інстанції безпідставно відмовлено у задоволенні його заяви про забезпечення доказів шляхом їх огляду за місцезнаходженням. Крім того, на переконання апелянта, судом першої інстанції не дотримано вимог ч. 5 ст. 243 КАС України, оскільки за наслідками розгляду його заяви винесено протокольну (усну) ухвалу, а не у формі окремого документу.

Зважаючи на ту обставину, що відмова в задоволенні заяви про забезпечення доказів підлягає окремому оскарженню, суд апеляційної інстанції відкрив провадження у справі.

02 серпня 2019 року та 09 серпня 2019 року до суду надійшли відзиви на апеляційну скаргу від відповідачів, в яких останні вказали на безпідставність доводів апеляційної скарги, у зв`язку із чим просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а протокольну ухвалу суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні позивач підтримав доводи апеляційної скарги та просив скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Представник відповідача - Житомирської обласної державної адміністрації в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги та просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Інший відповідач, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, повноважного представника в судове засідання не направив.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги, у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 22.04.2019 позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 31.10.2017 у адміністративній справі №806/475/17.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 26.04.2019 відкрито провадження за нововиявленими обставинами у справі та призначено судове засідання на 16.05.2019.

06 травня 2019 року позивачем подано клопотання про огляд доказів за їх місцезнаходженням. Зазначене клопотання мотивовано тим, що у відповідності до вимог ст. 81 КАС України ОСОБА_1 просив здійснити огляд веб-сторінки, оскільки остання зберігає інформацію, що є доказом у даній справі та доводить обставини, на які він посилався у позовній заяві та в заяві про перегляд за нововиявленими обставинами.

Приймаючи протокольну ухвалу про відмову у задоволенні клопотання про огляд доказів за їх місцезнаходженням, суд першої інстанції виходив з того, що таку заяву позивачем подано не одночасно із заявою про перегляд постанови за нововиявленими обставинами.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 КАС України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу (ч. 4 ст. 79 КАС України).

Згідно з ч. 1 ст. 81 КАС України письмові, речові і електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням.

За приписами ч. 7 ст. 81 КАС України в порядку, визначеному цією статтею, суд за заявою учасника справи чи з власної ініціативи може оглянути веб-сайт (сторінку), інші місця збереження даних в мережі Інтернет з метою встановлення та фіксування їх змісту. У разі необхідності для проведення такого огляду суд може залучити спеціаліста.

Положеннями ч.ч. 1-3 ст. 114 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

Відповідно до ст. 115 КАС України суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом доказів, у тому числі за місцем їх знаходження, забороною вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язанням вчинити певні дії щодо доказів.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги позивача щодо протиправності оскаржуваної ухвали, суд апеляційної інстанції зважає на наступне.

З матеріалів справи слідує, що 06 травня 2019 року позивачем подано до суду першої інстанції клопотання про огляд доказів за їх місцезнаходженням у відповідності до вимог ст. 81 КАС України. У вказаному клопотанні ОСОБА_1 просив здійснити огляд веб-сторінки, оскільки остання зберігає інформацію, що є доказом у даній справі та доводить обставини, на які він посилався у позовній заяві та в заяві про перегляд за нововиявленими обставинами. На переконання позивача, оскільки така веб-сторінка містить публічну заяву голови Житомирської ОДА, яка була озвучена 26.01.2017 в засобах масової інформації, то цим пояснюється те, що наступного дня - 27.01.2017 стало зрозуміло, що з Житомирської ОДА звільнення за переведенням не відбуватиметься і Держпраці України звернулося з листом до Мінсоцполітики щодо зняття з розгляду питання погодження його переведення з Житомирської ОДА до Управління Держпраці у Житомирській області.

Водночас, апелянт наполягає на тому, що вказана заяву була подана в порядку ст.ст. 114, 117 КАС України, тобто як заява про забезпечення доказів шляхом огляду доказів за їх місцезнаходженням.

Колегія суддів вважає безпідставними зазначені доводи апеляційної скарги, оскільки подане позивачем клопотання обґрунтовано виключно нормами ст. 81 КАС України стосовно проведення судом огляду веб-сайту (сторінки) з метою встановлення та фіксування його змісту. При цьому, посилання на вимоги ст.ст. 114-115 КАС України у зв`язку із необхідністю забезпечення доказів шляхом їх огляду у клопотанні від 06 травня 2019 року взагалі відсутнє.

Слід також зазначити, що забезпечення доказів - це механізм не лише здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, а й насамперед запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Тобто, обов`язковою умовою для вжиття судом заходів щодо забезпечення доказів є встановлення обставин, які дають підстави для висновку, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим. Обов`язок доведення таких обставин покладається на особу, яка звертається до суду із заявою про забезпечення доказів.

Колегія суддів також враховує позицію Великої Палати Верховного Суду, що викладена у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18, згідно з якою процесуальний механізм забезпечення доказів призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

При цьому, положеннями ст. 116 КАС України визначено чіткі вимоги до заяви про забезпечення доказів, яким клопотання позивача від 06.05.2019 не відповідає.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що подане ОСОБА_1 05 травня 2019 року клопотання про огляд доказів за їх місцезнаходженням ґрунтувалося на положеннях ст. 81 КАС України та не являло собою клопотання про забезпечення доказів, як на цьому помилково наполягає апелянт, а відтак судом першої інстанції правомірно відмовлено у його задоволенні.

Враховуючи те, що в ході апеляційного розгляду справи не встановлено, що мало місце саме звернення позивача з клопотанням про забезпечення доказів, то доводи апелянта щодо недотримання процедури, визначеної ст. 117 КАС України, є безпідставними, оскільки дана норма не регулює порядок розгляду клопотання про огляд доказів за їх місцезнаходженням.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а протокольну ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 10 жовтня 2019 року.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Курко О. П. Гонтарук В. М.