Справа № 420/4861/19
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2019 р.м. ОдесаСправа № 420/4861/19
Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І. В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Коваля М.П.

За участю: секретаря - Сторчака О.О.

представника апелянта - Дабіжи Я.І. (ордер від 04.09.2019 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лиманської районної державної адміністрації Одеської області, Державного реєстратора відділу надання адміністративних послуг Лиманської районної державної адміністрації Одеської області про визнання протиправними дій та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила визнати протиправними дії державного реєстратора та скасувати державну реєстрацію 03.03.2007 року ОСОБА_1 як фізичної особи-підприємця; скасувати запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №0002470 від 03.03.2007 щодо реєстрації ОСОБА_1 фізичною особою-підприємцем.

В обґрунтування позову зазначено, що в березні 2007 року позивач звертався до державного реєстратора із заявою, в якій просив провести державну реєстрацію фізичної особи-підприємця. Оскільки подані матеріали були неповними та не відповідали вимогам законодавства, державний реєстратор повідомив позивача про залишення їх без розгляду. Вказані дії реєстратора позивач не оскаржував та не подавав на його вимогу додаткові документи у зв`язку із зміною намірів стати підприємцем. Однак, в червні 2019 року позивач дізнався про наявність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формував відомостей про нього як фізичної особи-підприємця. З огляду на впевненість у відмові у проведені вказаних реєстраційних дій, враховуючи, що підприємницькою діяльність не займався, позивач звернувся до суду із цим позовом, в якому ставиться питання про протиправність дій реєстратора, скасування державної реєстрації та відповідного запису у Реєстрі.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2019 року відмовлено у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 згідно із п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України.

Так, вирішуючи питання про відкриття провадження у вказаній справі, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що спір про відміну державної реєстрації є спором про наявність або відсутність цивільної правоздатності та господарської компетенції (можливості мати господарські права та обов`язки). Цей спір не є спором у сфері публічно-правових відносин, навіть якщо виник у зв`язку з протиправним внесенням до ЄДР суб`єктом владних повноважень запису.

З огляду на те, що спір стосується наявності/відсутності цивільних прав та господарської компетенції, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що вказаний спір не підсудний адміністративному суду та має розглядатись за правилами господарського судочинства.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення, справу направити на продовження розгляду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що спір у цій справі пов`язаний із порушенням суб`єктом владних повноважень строків, процедури, умов та інших визначених законом особливостей вчинення реєстраційних дій, а отже виник виключно в результаті виконання державним реєстратором своїх владно-публічних і управлінських функцій та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

При цьому, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Водночас, згідно із п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

На думку колегії суддів, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору.

При цьому, публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Відповідно до п.п. 4, 5 ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" від 15.05.2003 року №755-IV державна реєстрація, зокрема, фізичних осіб - підприємців - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Державний реєстратор юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - особа, яка перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації, нотаріус.

Згідно із ч. 2 ст. 6 Закону України від 15.05.2003 року №755-IV державний реєстратор: 1) приймає документи; 2) перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду документів; 3) перевіряє документи на наявність підстав для відмови у державній реєстрації; 4) проводить реєстраційну дію (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови у державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру; 5) веде Єдиний державний реєстр; 6) веде реєстраційні справи; 6-1) надає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", інформацію органу державної виконавчої служби або приватному виконавцю; 7) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України від 15.05.2003 року №755-IV рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів або до суду.

Таким чином, відповідач у цій справі відповідно до ст. 4 КАС України є суб`єктом владних повноважень, здійснює публічно-владні управлінські функції на підставі законодавства.

Разом з цим, спір у цій справі виник з приводу необхідності перевірки дотримання цим суб`єктом правил законодавства під час виконання своїх функцій і стосується виключно учасників цих публічно-правових, а тому підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Колегія суддів вважає помилковим застосування судом першої інстанції висновків Великої Палати Верховного Суду у постанові від 23 травня 2018 року по справі №914/2006/17, у постанові від 20 вересня 2019 року по справі №813/6286/15, оскільки спір у вказаних справах виник з підстав та стосується обставин, які не є тотожними із спором у цій справі.

Враховуючи викладене, оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають дійсним обставинам справи та ґрунтуються на неправильному застосуванні норм процесуального права, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 312, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2019 року - скасувати.

Справу направити до Одеського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено та підписано 15.10.2019 року.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

М.П. Коваль