Справа № 420/4534/19
Суддя: Токмілова Л. М.
Дата ухвалення: 2019-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4534/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2019 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М. розглянувши в порядку письмовому проваджені за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, код ЄДРПОУ 2098728) про визнання протиправним, скасування протоколу про призначення пенсії від 10.01.2019 року та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування протоколу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про призначення пенсії від 10.01.2019 року, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити розрахунок пенсії, виходячи із розміру щомісячних видаткових видів грошового забезпечення та премії визначених за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням, починаючи з моменту призначення пенсії, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області виплатити різницю між виплаченою пенсією та такою, що належить виплаті згідно нового розрахунку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем при призначенні йому пенсії помилково застосовано положення постанови КМУ від 17.07.1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій, грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей», при розрахунку пенсійного забезпечення використовував довідку ГУ ДФС у Миколаївській області про додаткові види грошового забезпечення від 04.02.2019 року № 21/14-2905-02-12 за період з 01.03.2018 року по 31.12.2018 року, хоча мав взяти до уваги довідку від 17.01.2019 року № 8/14-29-05-02-12 за період з 01.01.2017 року по 31.12.2018 року.

Позивач, вважає, що протокол про призначення пенсії за вислугу років від 10.01.2019 року є незаконним та таким, що порушує його права на соціальний захист, звернувся з даним позовом до суду.

16 серпня 2019 року ухвалою судді відкрито провадження по справі та встановлено, що справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

06.09.2019 року, відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву (вх. № 31967/19), відповідно до якого відповідач не визнає позовні вимоги та не погоджується з обставинами наведеними позивачем, оскільки Постанова КМУ № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій, грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» є спеціальною нормою, оскільки регламентує особливий порядок розрахунку середньомісячної суми щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії для осіб, які звільнені із служби з 1 березня 2018 року та пізніше. Відповідач зазначає, що головне управління під час обчислення пенсії позивачу керувалось виключно нормами чинного законодавства.

16.09.2019 року (вх. № 33232/19) від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив відповідача, згідно якого позивач не погоджується із твердженням про те, що головною умовою при застосуванні абз. 7 п. 7 Постанови КМУ № 393 є факт звільнення зі служби з 1 березня 2018 року та пізніше, використана правова норма жодним чином його не стосується і не врегульовує питання розрахунку його пенсії в спеціальному порядку.

16.09.2019 року від позивача до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, згідно якої, позивач просить внести уточнення до четвертої позовної вимоги наступним чином: «зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області виплатити різницю між виплаченою пенсією та такою, що належить виплаті згідно нового розрахунку з моменту нарахування пенсії.»

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши представлені у справі докази у їх сукупності, на підставі чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що позивач 09.01.2019 року звільнився з органів податкової міліції. 10.01.2019 року йому призначена пенсія за вислугу років відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 70% грошового забезпечення.

В подальшому, позивач отримав з ГУ ПФУ в Одеській області повідомлення про призначення пенсії від 05.04.2019 року № 895/03, згідно якого при обчисленні пенсії, серед іншого враховане середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у тому числі премія % - 999,78.

У зв`язку з тим, що у повідомленні вказано, що середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, складає 999,78 грн., що для позивача було незрозумілим, оскільки вказана сума була отримана позивачем лише за останні 10 місяців, а не 24 місяці, 14.05.2019 року позивач направив звернення до ГУ ДФС в Одеській області для отримання роз`яснень.

У відповіді від 28.05.2019 року № 1084/І-11 ГУ ПФУ послалось на п. 7 постанови КМУ від 17.07.1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій, грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей».

Крім того, у тексті зазначеної відповіді, підставами для призначення пенсії за вислугу років наводяться подання ГУ ДФС в Одеській області від 15.02.2019 року № 4359/І/15-32-04-01-09 та доданих до нього грошового атестату від 17.01.2019 року № 171 та довідки від 04.02.2019 року № 21/14-2905-02-12 про додаткові види грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 31.12.2018 року.

Позивач, не погоджуючись з застосованою до нього нормою, надіслав запит до ГУ ДФС в Одеській області щодо направлення чи не направлення ними до ГУ ПФУ в Одеській області довідки ГУ ДФС у Миколаївській області від 17.01.2019 року № 8/14-29-05-02-12 про додаткові види грошового забезпечення за період 01.01.2017 року по 31.12.2018 року.

З відповіді ГУ ДФС в Одеській області вбачається, що вказана довідка направлялась до ГУ ПФУ в Одеській області.

21.06.2019 року позивач звернувся до ГУ ПФУ з проханням про надання рішення про призначення йому пенсії.

04.07.2019 року ГУ ПФУ в Одеській області надала відповідь № 1426/І-11 із додатками, а саме копію протоколу про призначення пенсії за вислугу років від 10.01.2019 року, що підтвердило обставини щодо неврахування повної середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується органами державної влади відповідно до їх повноважень.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно статті 10 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсійне забезпечення відповідно до цього Закону здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону України № 2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абз. 1-3 п. 7 Постанови КМУ № 393 від 17.07.1992 року «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів:

- відповідних окладів за посадою (для поліцейських, відряджених до органів державної влади, установ та організацій із залишенням на службі в Національній поліції, які отримували при цьому грошове забезпечення та звільнені із служби безпосередньо з посад у таких органах, установах та організаціях, - відповідних окладів, установлених за рівнозначними (аналогічними) посадами в Національній поліції), військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту -щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;

- щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Таким чином, наведеними положеннями Закону № 2262 та Постанови № 393 встановлено загальний порядок призначення пенсії.

Суд вважає, що застосований відповідачем до позивача розрахунок пенсії, проведений як особі, що має на момент звільнення менше ніж 24 календарні місяці служби, про що йдеться в листі ГУ ПФУ в Одеській області від 28.05.19 р. 1084/І-11, незважаючи на те, що вислуга років на момент звільнення позивача складає 27 років 01 місяць 18 днів, з яких останні 25 років 5 місяців 17 днів (з 23.07.1993 р. до 09.01.2017 року) є безперервними, безпідставними.

Вказане підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: п. 1 Розрахунку вислуги років на пенсію Подання про призначення пенсії від 23.01.2019 року № 196/7/14-29-04-01-02 Головного управління ДФС у Миколаївській області, п. 4 грошового атестату №171 від 17.01.2019 року та записами під номерами 3 - 6 в трудовій книжці позивача. Слід зазначити, що безперервний період служби 27 років 1 місяць 18 днів до моменту звільнення, надає підстав для застосування у розрахунку щомісячних додаткових видів ГЗ періоду в 24 місяці.

Суд звертає увагу, на положення яким керувався відповідач при призначенні пенсії позивачу і на яке посилається у своїй відповіді, а саме - абзац 7 пукту 7 вищезазначеного Порядку. Мова йде про тих осіб, які були звільнені із служби з 1 березня 2018 р. та пізніше і які на час звільнення мають менше ніж 24 календарні місяці служби, як вже зазначалось судом, стаж роботи позивача значно перевищує 24 місяці.

Суд вважає, що розрахунок пенсії мав бути проведений виходячи із загальних норм, тобто абзаців 1-3 пункту 7 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей, пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів:

- відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;

- щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Суд критично ставиться до застосування відповідачем до позивача абзацу 7 пункту 7 постанови КМУ від 17.07.1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» та ігнорування вислуги років, а також середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення, вказаних у довідці ГУ ДФС у Миколаївській області від 17.01.2019 року №8/14-29-05-62-12.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги про визнання протиправним, скасування протоколу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про призначення пенсії від 10.01.2019 року, та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити розрахунок пенсії, виходячи із розміру щомісячних видаткових видів грошового забезпечення та премії визначених за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням, починаючи з моменту призначення пенсії слід задовольнити.

За приписами ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Відповідно до приписів ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 242 КАСУ, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 72-77, 94, 139, 241-246, 250, 251, 293, 295 КАС України, суд-,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним, скасування протоколу про призначення пенсії від 10.01.2019 року та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасування протоколу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про призначення пенсії від 10.01.2019 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити розрахунок пенсії, виходячи із розміру щомісячних видаткових видів грошового забезпечення та премії визначених за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням, починаючи з моменту призначення пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області виплатити різницю між виплаченою пенсією та такою, що належить виплаті згідно нового розрахунку з моменту нарахування пенсії.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (код ЄДРПОУ 2098728) у розмірі 1536,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Токмілова

.