Справа № н/2240/2726/18
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № н/2240/2726/18

Головуючий у 1-й інстанції: Петричкович А.І.

Суддя-доповідач: Залімський І. Г.

10 жовтня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Мацького Є.М.

секретар судового засідання: Платаш В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 липня 2019 року (ухвалене у м. Хмельницькому 03 липня 2019 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинення дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з заявою від 23.05.2019 про перегляд рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.10.2018 за виключними обставинами, в якій просить:

- визнати незаконним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 06.07.2018 про відмову задовольнити заяву від 21.05.2018;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити нарахування та виплату позивачеві пенсії у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року з 01.10.2017 і до моменту подання позивачем Головному управлінню Пенсійного фонду України в Хмельницькій області іншої заяви про перерахунок пенсії виходячи з інших прав позивача на пенсійне забезпечення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подати протягом місяця з моменту надбання рішенням суду законної сили звіт про виконання судового рішення.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 03.07.2019 частково задоволено вказану заяву позивача. Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.10.2018 у справі №2240/2726/18 скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити з 25 квітня 2019 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності відповідно до ч.3 ст.59 Закону №796-XII, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, з урахуванням виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням в частині відмови в задоволенні позову, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03.07.2019 скасувати в частині відмови у задоволенні позову, прийняти нове рішення про задоволення позову в цій частині, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивач має право на перерахунок та виплату пенсії по інвалідності відповідно до ч.3 ст.59 Закону №796-XII, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, з урахуванням виплачених сум починаючи з 01.01.2017. Відтак, є незаконним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 06.07.2018.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням в частині задоволення позовних вимог, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03.07.2019 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні заяви позивача про перегляд за виключними обставинами рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.10.2018, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що право на перерахунок пенсії у позивача виникло 25.04.2019 у зв`язку з прийняттям Рішення Конституційного Суду №1-р(II)/2019 від 25.04.2019. Відтак, відповідачем в межах спірних відносин не порушено вказаного права позивача, а Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.10.2018 на момент його ухвалення є законним та обґрунтованим.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, просив вимоги, що в ній викладені, задовольнити. Заперечив проти задоволення апеляційної скарги відповідача.

Представник відповідача підтримав вимог апеляційної скарги та заперечив проти задоволення апеляційної скарги позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, що з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Встановлено, що ОСОБА_1 з 14 липня 1986 року по 29 жовтня 1988 року проходив військову службу офіцерів запасу, в тому числі з 10 січня 1987 року по 14 липня 1987 року приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Позивач отримує пенсію як особа з інвалідністю 3 групи від захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

21 травня 2018 року ОСОБА_1 звернувся із заявою (надійшла на адресу відповідача 29 травня 2018 року) щодо проведення перерахунку пенсії згідно з частиною 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Листом від 8 червня 2018 року Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило позивачу, що рішенням відповідача від 6 червня 2018 року йому відмовлено у проведенні перерахунку пенсії у зв`язку з тим, що позивач брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не в період проходження строкової служби.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просив: 1) визнати незаконним та скасувати рішення відповідача про відмову задовольнити заяву позивача від 21.05.2018; 2) зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу пенсії у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року з 01.10.2017 і до моменту подання позивачем іншої заяви відповідачеві про перерахунок пенсії, виходячи з інших прав позивача на пенсійне забезпечення.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.10.2018 по справі №2240/2726/18, яке залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.01.2019 (далі - Рішення №2240/2726/18), у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області - відмовлено. Підставою для відмови у задоволенні позовних вимог слугував висновок суду про те, що оскільки ОСОБА_1 у період з 10 січня 1987 року по 14 липня 1987 року приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не під час проходження дійсної строкової служби, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області правомірно відмовило йому у перерахуванні пенсії відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Рішенням Конституційного Суду №1-р(II)/2019 від 25.04.2019 положення ч.3 ст.59 Закону №796XII в частині "дійсної строкової" визнано неконституційним у зв`язку із чим позивач звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.10.2018 за виключними обставинами.

Задовольняючи заяву позивача про перегляд за виключними обставинами рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.10.2018 та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку з прийняттям Рішення Конституційного Суду №1-р(II)/2019 від 25.04.2019 позивач отримав право на перерахунок та виплату пенсії відповідно до ч.3 ст.59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 25.04.2019.

Колегія суддів не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує викладене нижче.

Відповідно до ч.1 ст.361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Пунктом 1 частини 5 статті 361 КАС України встановлено, що підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є, зокрема, встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Згідно з ч.6 ст.361 КАС України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 59 "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII (далі - Закон №796-XII) в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин, особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Верховний Суд в ухвалах від 08.05.2018 у справі №820/1148/18 та від 21.05.2018 у справі №816/1159/18 дійшов висновку про те, що право на обчислення пенсії по інвалідності згідно з ч.3 ст.59 Закону № 796-XII виникає у особи лише за наявності у сукупності трьох умов:

1) особа має статус особи з інвалідністю;

2) особа отримала статус особи з інвалідність виключно внаслідок участі у ліквідації відповідних наслідків та у військових навчаннях;

3) особа брала участь у ліквідації відповідних наслідків та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби.

У відповідності до вказаної правової позиції рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.10.2018 відмовлено у задоволенні позову з огляду те, що згідно зі встановленими у справі обставинами позивач не відповідає умові, зокрема, щодо участі в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби.

Рішенням Конституційного Суду № 1-р(II)/2019 від 25.04.2019 визнано неконституційним положення ч. 3 ст. 59 Закону №796XII в частині "дійсної строкової", за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди під час обчислення пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Частиною другою статті 152 Конституції України передбачено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Відповідно до ст. 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" від 13 липня 2017 року №2136-VIII закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Конституційний Суд України у Рішенні від 24.12.1997 №8-зп у справі за конституційним поданням народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) розпоряджень Президента України про призначення перших заступників, заступників голів обласних, Київської міської державних адміністрацій, виданих протягом липня - грудня 1996 року, січня 1997 року (справа щодо призначення заступників голів місцевих державних адміністрацій) зазначив, що частина друга статті 152 Конституції України закріплює принцип, за яким закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. За цим принципом закони, інші правові акти мають юридичну силу до визнання їх неконституційними окремим рішенням органу конституційного контролю.

Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

В рішенні від 09.02.1999 року № 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) Конституційний Суд України зазначив, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

У резолютивній частині рішення № 1-р(ІІ)/2019 від 25.04.2019 зазначено, що словосполучення "дійсної строкової служби", яке міститься в положеннях ч. 3 ст. 59 Закону №796XII, визнано неконституційним та втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 25.04.2019 . При цьому вказане рішення не має зворотної сили.

У період з 01.10.2017 до 25.04.2019 словосполучення "дійсної строкової служби", що містилося в положеннях ч. 3 ст. 59 Закону № 796XII, було чинним.

Таким чином, висновки Конституційного Суду України, викладені в рішенні №1-р(ІІ)/2019 від 25.04.2019 не можуть бути підставою для перерахунку та виплати пенсії позивачу в період з 01.10.2017 до 25.04.2019 відповідно до заявлених позовних вимог.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 19 листопада 2018 року в справі №755/4893/18 (755/18431/15-а) щодо перегляду судового рішення за виключними обставинами на підставі п.1 ч.5 ст.361 КАС України. Колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про неможливість застосування до спірних правовідносин правової норми, яка визнана неконституційною, оскільки вона втрачає силу з моменту ухвалення рішення Конституційного Суду України та не має зворотної сили.

За таких обставин, Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 у справі №3-14/2019 на спірні правовідносини не може вплинути, оскільки правовідносини у даній справі виникли до прийняття такого рішення.

Таким чином, з урахуванням положень законодавства, яке підлягає застосуванню до спірних правовідносин, колегія суддів дійшла висновку про те, що підстави для перегляду за виключними обставинами та скасування рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.10.2018 відсутні, тому заява позивача про перегляд вказаного судового рішення за виключними обставинами задоволенню не підлягає.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, при цьому відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_2 про перегляд за виключними обставинами рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 31.07.2018.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області задовольнити.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинення дії скасувати.

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.10.2018 по адміністративній справі №2240/2726/18.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова складена в повному обсязі 10.10.2019.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Сушко О.О. Мацький Є.М.