Справа № 646/1225/17
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2019-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

09 жовтня 2019 року

Київ

справа №646/1225/17

адміністративне провадження №К/9901/20074/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шишова О.О.,

суддів: Дашутіна І.В., Яковенко М.М.,

розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції справу

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області, Державної казначейської служби України про визнання дій протиправними, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою Державної казначейської служби України на постанову Червонозаводського районного суду м.Харкова від 14.06.2017, прийняту у складі головуючого судді Чудновської І.І., та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.10.2017, постановлену колегією суддів: Зеленського В.В. (головуючий), Чалого І.С., Кононенко З.О.

І. Суть спору

1. ОСОБА_1 звернувся до Червонозаводського суду м. Харкова з позовною заявою до Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області, в якій, з урахуванням заяви про зміну предмету позову в адміністративній справі, просив суд:

1.1. - визнати протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України та Головного управління Державної казначейської служби України в Харківській області, яка полягає у невиконанні до 14.03.2017 у тримісячний строк, визначений Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.04.2016 в адміністративній справі №646/2006/16-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в частині стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судового збору у сумі 1806 грн 86 коп;

1.2. - солідарно стягнути з Державної казначейської служби України та Головного управління Державної казначейської служби України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 551 (п`ятсот п`ятдесят одна) грн 20 коп.

2. Позов обгрунтовано тим, що відповідачем не виконана постанова Червонозаводського районного суд м. Харкова від 13.04.2016 року у тримісячний строк, визначений Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» (тобто до 14.03.2017), в частині стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь позивача судового збору у сумі 1806 грн 86 коп.

3. Уважає бездіяльність відповідачів щодо тривалого невиконання вказаного рішення суду від 13.04.2016 по справі №646/2006/16-а протиправною.

ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи

4. Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.04.2016 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області задоволено, визнані протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області, які полягають у відмові листом Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області від 03.02.2016 № 189/Ю-14 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 на підставі, в порядку та у розмірі, визначеному Законом України від 19.10.2000 N 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх витати», компенсацію за втрату ОСОБА_1 частини доходів у зв`язку з порушенням строку виплати частини пенсії; стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області на користь ОСОБА_1 за період по 31.01.2016 компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строку виплати нарахованої пенсії у розмірі 180686 (сто вісімдесят тисяч шістсот вісімдесят шість) гривень 41 копійку, стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області на користь ОСОБА_1 , судовий збір у сумі 1806 грн 86 коп. Вказана постанова суду набрала законної сили.

5. 14.12.2016 на виконання постанови Червонозаводського районного суд м. Харкова від 13.04.2016 до казначейства були подані виконавчі листи Червонозаводського районного суду м. Харкова, видані 01.12.2016, про стягнення з Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області компенсації за втрату частину доходів у зв`язку з порушенням строку виплати нарахованої пенсії в розмірі 180686 грн 41 коп. та судового збору у сумі 1806 грн 86 коп.

6. 07.03.2017 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області була виконана постанова Червонозаводського районного суд м. Харкова від 13.04.2016 в частині стягнення з Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області компенсації за втрату частину доходів у зв`язку з порушенням строку виплати нарахованої пенсії в розмірі 180686 грн 41 коп.

7. Разом з тим, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області не була виконана постанова Червонозаводського районного суд м. Харкова від 13.04.2016 року в частині стягнення судового збору у сумі 1806 грн 86 коп.

8. ОСОБА_1 , вважаючи протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України та Головного управління Державної казначейської служби України в Харківській області, яка полягає у невиконанні до 14.03.2017 у тримісячний строк, визначений Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.04.2016 в адміністративній справі №646/2006/16-а в частині стягнення судового збору, звернувся за захистом своїх прав до суду.

ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

9. Постановою Червонозаводського районного суд м.Харкова від 14.06.2017, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.10.2017, позов ОСОБА_1 задоволено.

10. Ухвалюючи таке рішення суди попередніх інстанцій виходили із того, що відповідачами по справі не було виконано до 14.03.2017 у тримісячний строк, визначений Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», постанову Червонозаводського районного суду міста Харкова від 13.04.2016 в адміністративній справі №646/2006/16-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в частині стягнення з Головного фонду України в Харківській області на користь позивача судового збору у сумі 1806 грн 86 коп.

11. Разом з тим, судами попередніх інстанцій відхилено доводи відповідачів про те, що казначейство не відмовлялося від виконання судових рішень, які були надані позивачем, а виконання судових рішень здійснювалося Державною казначейською службою України в порядку черговості, оскільки вказані підстави, на думку судів, не можуть визнаватися поважними причинами несвоєчасного виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

IV. Касаційне оскарження

12. У касаційні скарзі представник Державної казначейської служби України, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить їх скасувати, у задоволенні позову відмовити.

13. В обґрунтування касаційної скарги Державна казначейська служба України зазначає, що перерахування коштів позивачу із затримкою відбувається не через протиправні дії або бездіяльність відповідача, а у зв`язку з наявністю сформованої черги, в якій перебуває на виконанні значна кількість виконавчих документів та передбаченими в Законах України «Про Державний бюджет України» обмеженими асигнуваннями для погашення наявної заборгованості за судовими рішеннями, забезпечення виконання яких гарантовані державою. Виконання рішення поза чергою є неможливим, так як це призведе до перевищення повноважень працівників Казначейства та порушення принципу рівності стягувачів перед законом.

14. У запереченнях на касаційну скаргу ОСОБА_1 проти задоволення касаційної скарги заперечує, просить рішення судів попередніх інстанцій залишити без змін.

15. Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області заперечень на касаційну скаргу не подало.

V. Релевантні джерела права й акти їх застосування

16. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачених Конституцією України та іншими Законами України.

17. Відповідно до частини другої статті 3 Закону України від 21.04.1999 № 606-XIV «Про виконавче провадження» (чинного на дату видачі виконавчого листа і звернення його до виконання; далі - Закон № 606-XIV) рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

18. Положення аналогічного змісту містить частина друга статті 6 чинного Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII).

19. Гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження», та особливості їх виконання встановлює Закон України від 05.06.2012 № 4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» (далі - Закон № 4901-VI).

20. Згідно з частиною першою статті 2 Закону № 4901-VI держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган.

21. Відповідно до частини першої статті 3 Закону № 4901-VI виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

22. Частиною четвертою статті 3 Закону № 4901-VI встановлено, що перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.

23. Згідно з абзацом 2 пункту 2 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 03.08.2011 № 845 (далі - Порядок № 845) безспірним списанням є операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання рішень про стягнення коштів Казначейством та його територіальними органами без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.

24. Відповідно до пункту 3 Порядку № 845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

VI. Позиція Верховного Суду

25. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з такого.

26. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачених Конституцією України та іншими Законами України.

27. Відповідно до частини другої статті 3 Закону України від 21.04.1999 № 606-XIV «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

28. Положення аналогічного змісту містить частина друга статті 6 чинного Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

29. Гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження», та особливості їх виконання встановлює Закон України від 05.06.2012 № 4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

30. Згідно з частиною першою статті 2 Закону № 4901-VI держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган.

31. Відповідно до частини першої статті 3 Закону № 4901-VI виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

32. Частиною четвертою статті 3 Закону № 4901-VI встановлено, що перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.

33. Згідно з абзацом 2 пункту 2 Порядку № 845 безспірним списанням є операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання рішень про стягнення коштів Казначейством та його територіальними органами без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.

34. Відповідно до пункту 3 Порядку № 845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

35. Державна казначейська служба України, відповідно до наданих повноважень, здійснює виконання рішень судів, дотримуючись пункту 9 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України та пункту 3 Порядку виконання рішень, якими передбачено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів та у межах суми, передбаченої законом про Державний бюджет України на відповідний рік за бюджетною програмою КПКВК 3504040, що відповідає принципу справедливості та забезпечує рівні права стягувачів на одержання коштів Державного бюджету за рішенням суду.

36. Порядок стягнення коштів на підставі рішення суду з рахунків клієнтів, які відкриті в банках, здійснюється на підставі Глави 5 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, яка затверджена постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22 (далі - Інструкція).

37. Згідно із пунктом 1.4 Інструкції платіжна вимога - розрахунковий документ, що містить вимогу стягувана або в разі договірного списання отримувача до банку, що обслуговує платника, здійснити без погодження з платником переказ визначеної суми коштів з рахунку платника на рахунок отримувача.

38. Відповідно до п.5.3 Інструкції примусове списання коштів з рахунків платників ініціюють стягувачі [орган державної виконавчої служби (державні виконавці) та приватні виконавці] на підставі виконавчих документів, установлених законами України.

39. Згідно з пунктом 5.2 Інструкції примусове списання коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів або бюджетних установ, здійснюється органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, в порядку, установленому Кабінетом Містрів України. Зазначеним порядком є Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845.

40. У той же час, Інструкцією, Положенням про Державну казначейську службу України та вищезазначеним Порядком виконання рішень не передбачено оформлення органами Державної казначейської служби України Платіжних вимог та направлення їх до банків для виконання.

41. Тому, жодним нормативним документом не передбачено направлення платіжних вимог органами Державної казначейської служби України до банків. Порядок виконання судових рішень про стягнення коштів з державного органу чітко визначений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року №845 та не передбачає оформлення платіжних вимог органами Державної казначейської служби України та направлення їх до банків.

42. Судами попередніх інстанцій установлено, що на виконання постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.04.2016, до Казначейства 14.12.2016 були подані виконавчі листи Червонозаводського районного суду м. Харкова, які були видані 01.12.2016 про стягнення з Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строку виплати нарахованої пенсії в розмірі 180686 грн 41 коп., та судового збору у сумі 1806 грн 86 коп.

43. Після направлення 16.12.2016 листа до Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області з вимогою виконати рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова по справі № 646/2006/16-а та отримання відповіді від 26.12.2016, Головне управління Казначейства України додало інформацію по вказаному судовому рішенню до програмного забезпечення «Формування інформації про виконання судових рішень».

44. Разом з тим, постанова Червонозаводського районного суду м. Харкова по справі № 646/2006/16-а про стягнення з Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строку виплати нарахованої пенсії у розмірі 180 686 грн 41 коп. та судового збору у сумі 1806 грн 86 коп. була виконана Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Харківській області 07.03.2017 та 28.03.2017 відповідно без повідомлення Казначейства.

45. Крім того, Казначейство вживало заходів з метою належного виконання виконавчих листів, у тому числі виконавчого листа, за яким стягувачем є позивач, зокрема, направлялися запити до Міністерства фінансів України, Міністерства економічного розвитку та торгівлі України, Прем`єр міністру України щодо збільшення відповідних бюджетних асигнувань, що свідчить про вжиття ним усіх необхідних заходів для своєчасності виконання відповідного судового рішення, а отже й відсутності протиправності дій в частині його несвоєчасного виконання, що тягне за собою виплату компенсації, відповідно до приписів статті 5 Закону України 05.06.2012 № 4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

46. Таким чином, Верховний Суд дійшов висновку, що відповідачем прийнято до виконання виконавчий лист позивача і вживаються всі передбачені законодавством заходи щодо його виконання із дотриманням принципу черговості, тобто на виконанні у ДКС України знаходились рішення судів, що надійшли та зареєстровані раніше виконавчого листа позивача, а списання коштів на користь позивача відкладено в зв`язку з недостатністю коштів для здійснення безспірного списання.

47. Перерахування коштів стягувачам із затримкою відбувається не через протиправні дії або бездіяльність Казначейства, а виключно у зв`язку з наявністю сформованої черги, в якій перебуває на виконанні значна кількість виконавчих документів та передбаченими у Законах про Державної бюджет України обмеженими асигнуваннями для погашення наявної заборгованості за поданими судовими рішеннями.

48. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду 14.08.2018 та 25.07.2018 (справи №№ 804/3242/17, 466/3828/17 відповідно).

49. За такого правового регулювання та обставин справи суди першої й апеляційної інстанцій, належним чином установивши фактичні обставини справи, дійшли помилкового висновку про протиправність дій відповідача та, відповідно, наявність підстав для задоволення позову.

50. Отже, з огляду приписи частини першої статті 351 КАС України, касаційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувані судові рішення - скасуванню із ухваленням у справі нового рішення про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог.

VII. Судові витрати

51. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу Державної казначейської служби України задовольнити.

2. Постанову Червонозаводського районного суду міста Харкова від 14 червня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 3 жовтня 2017 року у справі № 646/1225/17 скасувати.

3. Ухвалити у справі 646/1225/17 нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області, Державної казначейської служби України про визнання дій протиправними відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не може бути оскаржена.

Головуючий О.О. Шишов

Судді І.В. Дашутін

М.М. Яковенко