Справа № 818/2195/18
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2019 р. Справа № 818/2195/18

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Павлічек В.О.,

за участю секретаря судового засідання - Нікітас К.В.,

представника позивача - Маківського О.В.,

представника відповідача (Головного управління ДПС у Сумській області) - Кошеленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Дочірнього підприємства "Сумський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області, Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, дочірнє підприємство «Сумський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області в якому просить визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Форма «Ш» № від 02.06.2017р.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що за результатами камеральної перевірки відповідачем було складено акт № 296/18-28-12-01/31931024, яким встановлено порушення пункту 50.1 статті 50. пункту 57.1, пункту 57.3, статті 57, пункту 203.2 статті 203 Податкового кодексу України, в частині порушення термінів сплати узгодженого податкового зобов`язання. На підставі вказаного акту відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № від 02.06.2017 р. яким було зобов`язано сплатити штраф у розмірі 4 512 311,51 грн.

Позивач вважає зазначене податкове повідомлення-рішення протиправним та необгрунтованими виходячи з наступного.

Позивач зазначає, що предметом дослідження камеральної перевірки була не податкова звітність позивача суцільним порядком, як це дозволено нормами ПК України, а своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання за окремі періоди 2015 та 2016 років. Контролюючий орган фактично провів позапланову документальну невиїзну перевірку своєчасності сплати узгоджених сум податкових (грошових) зобов`язань в порядку проведення камеральної перевірки, чим допустив підміну одного контролюючого заходу іншим та притягнув платника до відповідальності за результатами перевірки, що була проведена з грубим порушенням встановленого Податковим кодексом України порядку, а тому її результати є незаконними.

Також позивач стверджує, що контролюючий орган не мав повноважень на проведення камеральної перевірки своєчасності сплати узгодженої суми податкових (грошових) зобов`язань за 2015- 2016 рр. Згідно з актом перевірки, було проведено камеральну перевірку своєчасності сплати податкового зобов`язання з податку на додану вартість на підставі, з поміж іншого, підпункту 75.1.1 пункту 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України. Проте попередні редакції ПК України не надавали податковому органу права камеральної перевірки своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах. При цьому, саме таку перевірку здійснив відповідач, самостійно зазначивши в акті перевірки «питання своєчасності сплати податкового зобов`язання з податку на додану вартість».

Крім того, фактично спірним податковим рішенням відповідачем застосовано штрафні санкції за несвоєчасну сплату раніше визначених штрафних санкцій у той час як статтею 61 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Позивач також зазначає, що в порушення ПК України, він не повідомлявся про проведення стосовно нього перевірки.

Ухвалою суду було відкрито провадження у даній справі та визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Представник відповідача надав суду відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечує з огляду на наступне.

В порядку ст. 76 Податкового кодексу України було проведено камеральну перевірку своєчасності сплати податкового зобов`язання з податку на додану вартість ДП «Сумський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України». За результатами виявлених порушень, було прийнято податкове оскаржуване повідомлення-рішення, яким в порядку ст. 126.1 ст.126 ПК України, позивачу було нараховано штрафних фінансових санкцій у сумі 4 512 311,51 грн. (20%) за порушення п. 50.1 ст. 50, п.57.1 п.57.3 ст.57, п.203.2 ст.203 ПК України.

Представник відповідача зазначає, що предмет камеральної перевірки, який чітко окреслений в ПК України, включає і питання своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання. Законом України від 21.12.2016 №1797-УІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні», що набрав чинності з 01.01.2017, внесені зміни до статей 75 - 86 ПК України, які регламентують питання проведення перевірок контролюючими органами. Підпункт 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України доповнено положенням, відповідно до якого предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах. Камеральна перевірка була проведена 18.05.2017 року, тобто після набрання чинності Законом України від 21.12.2016 №1797-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні», що набрав чинності з 01 січня 2017 року.

Також представник відповідача вважає, що контролюючим органом було застосовано одну штрафну фінансову санкцію за одне прописане в акті камеральної перевірки правопорушення, - несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов`язань за податковими деклараціями, як самостійно узгодженими платником податку податковими зобов`язаннями та за податковим повідомленням-рішення, як грошового зобов`язання визначеного контролюючим органом.

Крім того, відповідач стверджує, що сума податкового зобов`язання за податковим повідомленням-рішенням № від 19.07.2016 р. є узгодженим податковим зобов`язанням, яке було несвоєчасно сплачене платником податку ДП «Сумський облавтодор», а на суми несвоєчасно сплаченого податкового зобов`язання нарахована штрафна санкція в порядку ст. 126 ПК України.

Відповідач також вважає, що обов`язок контролюючого органу повідомити про проведення камеральної перевірки не передбачений положеннями ст. 76 ПК України.

Представник позивач надав суду пояснення в яких зазначив, що податкові зобов`язання зі сплати податку на додану вартість вважається виконаним з моменту перерахування коштів на рахунок електронного адміністрування податку на додану вартість, з якого кошти списуються в рахунок сплати податкових зобов`язань з ПДВ. При цьому спрямування коштів з електронного рахунку на погашення штрафних санкцій та податкового боргу по сплаті інших податків крім ПДВ забороняється. Позивач зазначає, відповідно до хронології сплати ПДВ, яка відображена в витягу з електронного кабінету платника податків, станом на 02.09.2016 р. заборгованості по сплаті ПДВ не було, рахувалася переплата в розмірі 274 113,00 грн, що утворилась внаслідок надмірного зарахування коштів на казначейський рахунок. Таким чином позивач вважає, що контролюючий орган протиправно завищив розміри штрафів за порушення строку сплати ПДВ. Державна казначейська служба України листом від 22.05.2019 року № 12-06- 06/8967 надала інформацію про списання коштів з рахунку № НОМЕР_1 за період з 24.12.2014 по 20.05.2019 року, з якої видно, що всі кошти, які платник податків перераховував на електронний рахунок йшли до Державного бюджету України з призначенням платежу - декларація з ПДВ або уточнюючий розрахунок. Тобто кошти перераховувались саме для сплати податкових зобов`язань. Позивач вважає, що інформація, що надана Державною казначейською службою України, повністю підтверджує правову позицію позивача стосовно безпідставності притягнення платника податків до відповідальності за порушення строку сплати податкових зобов`язань з ПДВ в тих розмірах, які розраховані контролюючим органом.

Ухвалою суду провадження у даній справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням по справі №1840/3549/18.

В подальшому ухвалою суду було поновлено провадження у даній справі, оскільки обставини на підставі яких було зупинено провадження усунено.

Також судом було частково задоволено клопотання відповідача та в зв`язку із процесом реорганізації Головного управління ДФС у Сумській області, залучено в якості співвідповідача Головне управління Державної податкової служби у Сумській області.

Ухвалою суду було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача (ГУ ДПС у Сумській області) проти позову заперечував та просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, Головним управлінням ДФС у Сумській області було проведено камеральну перевірку своєчасності сплати податкового зобов`язання з податку на додану вартість ДП «Сумський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» по декларації з ПДВ за період січень 2015 р. - грудень 2016 р., уточнюючому розрахунку за лютий 2015 р., березень 2015 р., травень 2016 р., жовтень 2016 р. та податковому повідомленню-рішенню № від 19.07.2016 р., під час якої встановлено порушення п. 50.1 ст. 50, п.57.1 п.57.3 ст.57, п.203.2 ст.203 Податкового кодексу України. За результатами перевірки було складено акт №296/18-28-12-01/31931024 від 18.05.2017 р. (а.с. 18 - 20, т.1). На підставі зазначеного акту перевірки Головним управлінням ДФС у Сумській області було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 02.06.2017 року, яким в порядку ст. 126.1 ст.126 ПК України, позивачу було нараховано штрафних фінансових санкцій у сумі 4 512 311,51 грн. (20%) за порушення п. 50.1 ст. 50, п.57.1 п.57.3 ст.57, п.203.2 ст.203 Податкового кодексу України (а.с. 16 - 17, т.1).

Задовольняючи позовні вимоги суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 57.1. ст. 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічні норми містить і п.203.2. ст..203 Розділу V «Податок на додану вартість» Податкового кодексу України, сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Згідно п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України, платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зокрема, зобов`язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті: надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку.

Пунктом 57.3. ст.57 Податкового кодексу України встановлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Пунктом 109.1 ст.109 Податкового кодексу України встановлено, що податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

В свою чергу положення ст. 126 Податкового кодексу України передбачають відповідальність, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом.

З матеріалів справи суд вбачає, що спірною перевіркою встановлено факт несвоєчасної сплати позивачем до бюджету податкового зобов`язання з податку на додану вартість за податковими деклараціями з податку на додану вартість за січень, березень - грудень 2015 р. р., лютий 2016р., травень 2016р., серпень-жовтень 2016 р. р., грудень 2016 р., уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок, поданих до декларацій за лютий 2015 р., за березень 2015 р., за травень 2016 р., за жовтень 2016 р., податковим повідомленням-рішенням № від 19.07.2016 р.

Під час судового розгляду судом встановлено, що вказане порушення з боку позивача дійсно мало місце, цей факт не заперечує і сам позивач.

Відтак суд вважає, що позивач допустив податкове правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 126 Податкового кодексу України, а саме несвоєчасну сплату до бюджету податкового зобов`язання з податку на додану вартість, як самостійно визначеного в податкових деклараціях так і визначеного контролюючим органом в податковому повідомленні - рішенні.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до п.126.1. ст..126 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Отже розмір штрафних санкцій, передбачених зазначеною нормою залежить від терміну прострочення сплати грошового зобов`язання, який можливо порахувати від дати фактичного погашення податкового боргу.

З матеріалів справи суд вбачає, що упродовж 2015- 2018 років контролюючим органом зараховано 11297268,51 грн з СЕА ПДВ позивача в рахунок погашення податкового боргу по сплаті штрафних (фінансових) санкцій, пені та уточнюючих розрахунків за рахунок коштів, що були зараховані платником податків на електронний рахунок в СЕА ПДВ. Вказані кошти списано відповідачем з рахунків позивача за податковими повідомленнями-рішеннями в рахунок податкового боргу, що виник у позивача впродовж 2015- 2018 років, зокрема штрафу за податковими повідомленнями-рішеннями.

Зазначені дії контролюючого органу безпосередньо вплинули на розрахунок днів на які позивач затримав сплату грошового зобов`язання, відтак вплинули і на розмір штрафу за спірним податковим повідомленням - рішенням.

Позивач звертався до відповідача з листом № 06/982, в якому вказував на протиправність дій контролюючого органу по зарахуванню коштів із СЕА ПДВ та просив здійснити коригування даних особової картки платника податків та перерахувати податкові зобов`язання. На вказаний лист позивач отримав відповідь у якій відповідач заперечував протиправність своїх дій та відмовився у добровільному порядку здійснити перерахунок податкових зобов`язань по сплаті ПДВ, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. Постановою Верховного суду від 10.09.2019 року по справі №1840/3549/18 позовні вимоги Дочірнього підприємства «Сумський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» було задоволено, визнано протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області щодо зарахування коштів з рахунку Дочірнього підприємства «Сумський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» у системі електронного адміністрування податку на додану вартість для погашення заборгованості по штрафним (фінансовим) санкціям, пені та уточнюючим розрахункам податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зобов`язано відновити становище, яке існувало до вчинення зазначених протиправних дій (а.с. 42 - 45).

В зазначеній постанові Верховний суд вказав, що спеціальною нормою, яка регулює стягнення коштів, у тому числі, з рахунків у СЕА ПДВ, є норма абзацу першого пункту 95.3 цієї статті, згідно з якою стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Аналіз наведених норм в їх системному зв`язку дає підстави зробити такий висновок щодо правового регулювання погашення податкового боргу з ПДВ за рахунок коштів у СЕА цього податку: у разі коли платник податку на додану вартість не сплатив самостійно узгоджену суму податкового зобов`язання в установлений пунктом 57.1 статті 57 ПК строк і не сплачує податковий борг, який внаслідок цього виник, контролюючий орган вправі здійснити за платника податку заходи щодо погашення податкового боргу за рахунок коштів на рахунку цього платника податку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість за рішенням суду.

Відповідно до ч. 4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи, що Постановою Верховного суду від 10.09.2019 року по справі №1840/3549/18 визнано протиправними дії ГУ ДФС у Сумській області щодо зарахування коштів з рахунку ДП «Сумський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» у системі електронного адміністрування ПДВ для погашення заборгованості по штрафним (фінансовим) санкціям, пені та уточнюючим розрахункам податкових зобов`язань з ПДВ, а судом у даній справі встановлено, що вказані дії податкового органу безпосередньо вплинули на розрахунок штрафу в спірному податковому повідомленні - рішенні, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При цьому, щодо посилання позивача на порушення законодавства відповідачем при проведенні спірної перевірки, суд зазначає, що предметом оскарження в цій справі є податкове повідомлення-рішення. а не дії щодо проведення перевірки. Позовних вимог щодо визнання протиправними дії щодо проведення зазначеної камеральної перевірки позивач не заявляв.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Дочірнього підприємства "Сумський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області, Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форма "Ш" від 02.06.2017 року № про зобов`язання сплатити штраф в сумі 4 512 311,51 грн.

Стягнути на користь Дочірнього підприємства "Сумський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (вул. Роменська, 79/2, м. Суми, 40002, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області (вул. Іллінська, 13, м. Суми, 40009, ) суму судового збору в розмірі 67 685,00 грн. (шістдесят сім тисяч шістсот вісімдесят п`ять гривень 00 коп.).

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 15.10.2019 року.

Суддя В.О. Павлічек