Справа № 120/2419/19-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Вінниця

02 жовтня 2019 р. Справа № 120/2419/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дмитришеної Руслани Миколаївни,

секретаря судового засідання: Федчук Т.Ю.

представника відповідача: В.О.Поліхуна

без участі позивача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 )

про: визнати протиправними та зобов`язати вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнати протиправними та зобов`язати вчинити дії.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач вказує, що проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 . Під час проходження військової служби нарахування та виплата грошового забезпечення здійснювалась позивачу через військову частину НОМЕР_1 , у зв`язку із тим, що військова частина НОМЕР_2 знаходиться на фінансовому забезпеченні військової частини НОМЕР_1 .

В подальшому, позивача виключено зі списків особового складу частини в зв`язку із звільненням та нараховано грошову компенсацію за неотримане речове майно при звільненні в сумі 146 368,25 грн. Грошові кошти виплачено останньому 28.02.2019 в сумі 122 180,28 грн, тобто, із нарахованої суми утримано 24187,97 грн податків: 1,5% військового збору та 18% податку з доходів фізичних осіб. Вказана сума утриманих податків військовою частиною НОМЕР_1 позивачу сплачена не була, так як на день проведення виплати останній не був військовослужбовцем.

04.03.2019 позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із заявою про доплату вирахуваної суми та з поясненням не виплати грошової компенсації в день виключення його із списків військової частини. Відповіді на вказану заяву останнім не отримано. 08.05.2019 позивач повторно звернувся із заявою до військової частини НОМЕР_1 , на яку отримано відповідь 14.06.2019 з відмовою про доплату стягнутих податків. Крім того, 23.07.2019 позивач подав заяву до військової частини з проханням надати роз`яснення щодо недоплаченої суми та вказав, що відповідь на дану заяву буде направлено на адресу суду після її отримання.

Вважаючи протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 01.08.2019 відкрито провадження у даній справі та вирішено розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідно до положень ст. 262 КАС України. Даною ухвалою також надано відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

На виконання вимог ухвали суду від 01.08.2019 та відповідно до положень ст. 162 КАС України, стороною відповідача подано до суду відзив щодо заявлених позовних вимог, з якого слідує, що відповідач заперечує щодо задоволення адміністративного позову з огляду на наступне.

10.02.2019 наказом командира військової частини НОМЕР_3 позивача було виключено зі списків особового складу частини.

Станом на 10.02.2019 на рахунках військової частини НОМЕР_1 по КПКВ 2101020/3 КЕКВ 2210 код видатків 026 кошторисні призначення та кошти для виплати грошової компенсації вартості за неотримане речове майно були відсутні. В свою чергу, відповідачем було вжито всі необхідні дії для виплати позивачу грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, а саме були подані заявки на отримання коштів для виплати даної компенсації.

Також, представник відповідача зазначає, що 28.02.2019 на рахунок позивача було виплачено грошову компенсацію у розмірі 122 180,28 грн.

Згідно довідки № 218/218 від 29.12.2018, що міститься у матеріалах справи, сума, яка підлягає компенсації позивачу за неотримане речове майно (507 предметів) складає 124 040,89 грн, яка була перерахована військовою частиною НОМЕР_1 на особистий рахунок позивача з вирахуванням військового збору у сумі 1,5%, що складає 1 860,61 грн.

В той же час, військовою частиною включено до даної довідки 18% ПДФО, що становить 22 327,36 грн, з метою сплати податку за позивача, оскільки повний розрахунок з позивачем проводився після його виключення зі списків особового складу військової частини. Представник відповідача зауважує, що позивач не заперечував проти його виключення зі списків особового складу військової частини.

Ухвалою суду від 03.09.2019 заяву представника відповідача про розгляд справи №120/2419/19-а за правилами загального позовного провадження залишено без задоволення.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував та просив суд у їх задоволенні відмовити в повному обсязі. Разом з тим, зазначив, що в день звільнення позивача у військової частини не було коштів на рахунках, тому, не було можливості здійснити розрахунок із ОСОБА_1 . Крім того вказав, що сума грошової компенсації замість речового майна, що підлягає видачі, позивачу нарахована у розмірі 124 040,89 грн, на яку було нараховано 18 % ПДФО у розмірі 22 327,36 грн, що підтверджується довідкою №218/218 (а.с. 13, зворотній бік) а також нараховано військовий збір, що становить 1 860,61грн. Військова частина податок сплатила до бюджету за позивача у загальній сумі 24 187,97грн, що, на думку представника відповідача, є правомірним.

Позивач в судове засідання не з`явився, натомість, направив на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі. Додатково зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

В силу положень ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 на посаді заступника начальника відділу управління кар`єрою та комплектування офіцерами частин безпосереднього підпорядкування Кадрового центру Повітряних Сил Збройних Сил України.

04.01.2019 наказом командувача Повітряних Сил Збройних Сил України за №11 позивача звільнено з військової служби у запас, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за п.п. "б" (за станом здоров`я), з правом носіння військової форми одягу.

Відповідно до довідки №218/218 від 29.12.2018 грошова компенсація за неотримане речове майно разом із податком на доходи з фізичних осіб складає 124 040,89 грн.

В день виключення ОСОБА_1 зі списків військової частини розрахунок проведено не у повному обсязі, а саме: не виплачено грошову компенсацію за неотримане речове майно при звільненні.

28.12.2018 позивач звернувся до військової частини НОМЕР_1 із заявою про видачу Довідки на одержання грошової компенсації замість речового майна, що підлягає видачі, згідно із додатком до Постанови КМУ від 16.03.2016 №178 "Про затвердження Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно" та виплату грошової компенсації згідно вищевказаної Довідки.

Листом від 29.01.2019 за вих. № 350/118/272/пс позивачеві повідомлено про те, що Довідка на одержання грошової компенсації замість речового майна, що підлягає видачі у військовій частині відпрацьована. Для отримання довідки, позивачу необхідно прибути до речової служби військової частини з витягом наказу про звільнення з військової служби.

28.02.2019 на картковий рахунок позивача зараховано грошові кошти в сумі 122 180,28 грн, згідно із випискою по картці/рахунку.

04.03.2019 позивач звернувся до військової частини НОМЕР_1 із заявою про доплату вирахуваної суми податків та поясненням причин не виплати грошової компенсації в день виключення із списків військової частини. Відповіді на вказану заяву останнім не отримано. Тому, 08.05.2019 позивач повторно звернувся із заявою до військової частини НОМЕР_1 .

Листом від 03.06.2019 за №350/118/1403/пс, відповідач відмовив у доплаті стягнутих податків.

23.07.2019 позивач звернувся із заявою до військової частини, в якій просив надати роз`яснення щодо недоплаченої суми в розмірі 24 187,97 грн. Відповіді на вказану заяву позивачем до матеріалів адміністративної справи не долучено.

Не погоджуючись з відмовою відповідача у виплаті недоплаченої суми, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон) відповідно до Конституції України визначено основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлено єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантовано військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та врегульовано відносини у цій галузі.

Статтею 1 Закону передбачено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України (стаття 2 Закону).

Згідно частини першої статті 9-1 Закону речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, Міністерством інфраструктури України - для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання вищевказаної статті постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 № 178 затверджений Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно (далі - Порядок № 178).

Так, пунктами 2, 3 Порядку № 178 визначено, що виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу. Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця.

Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку № 178 грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації, а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації. Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.

Проаналізувавши вищенаведене, суд приходить до висновку, про те що військовослужбовцям гарантується грошова компенсація за неотримане речове майно у разі звільнення з військової служби. Зазначені гарантії реалізуються відповідним зверненням (рапортом) військовослужбовця на підставі наказу, в тому числі, командира (начальника) військової частини про розмір грошової компенсації згідно довідки про вартість речового майна, що належить до видачі.

У відповідності до абзаців першого та третього пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008, після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання.

Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позивач має право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, оскільки відповідає вимогам, встановленим пунктами 2 та 3 Порядку № 178 .

Умови та механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (в тому числі відрядженими до органів виконавчої влади та інших цивільних установ) у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошова компенсація), визначені Порядком виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями та особами рядового і начальницького складу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44 (далі Порядок №44).

Пунктом 2 Порядку №44 встановлено, що грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

Виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб" (п. 3 Порядку №44).

За змістом пунктів 4, 5 цього Порядку, виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.

Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Поряд з цим, пунктом 168.5 статті 168 Податкового Кодексу України передбачено, що суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

Відповідно до вимог абзацу третього п. 242 "Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України", затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням.

Аналіз викладених правових норм свідчить про те, що військовослужбовці, звільнені з військової служби, мають право на виплату грошової компенсації за неотримане речове майно, при цьому суми податку з доходів фізичних осіб спрямовується виключно на виплату компенсації витрат доходів цієї категорії громадян. Розрахунок з даними особами на день їх звільнення зі списків особового складу військової частини повинен бути здійснений в повному обсязі.

Грошова компенсація замість належного речового майна, виплачена військовослужбовцям всупереч пункту 293 Положення після їх звільнення зі служби, не може бути оподаткована.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Вищого адміністративного суду України від 17 червня 2015 року по справі №К/9991/55814/11.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог в контексті даної спірної ситуації, суд зважає на наступне.

Так, судом із пояснень представника відповідача та письмових доказів установлено, що сума грошової компенсації замість речового майна, що підлягає видачі, позивачу нарахована у розмірі 124 040,89 грн, на яку було нараховано 18% ПДФО у розмірі 22 327,36 грн, що підтверджується довідкою №218/218 (а.с. 13, зворотній бік), а також нараховано військовий збір, що становить 1 860,61 грн. Відповідно до довідки, зазначено, що всього до виплати за 507 предметів підлягають 124 040,89 грн, ПДФО - 22 327,36 грн, всього з ПДФО - 146 368,25грн.

Поряд із цим визначаючись щодо наявності підстав для компенсації сум утриманого податку на доходи фізичних осіб в розмірі 22 327,36 грн (18%), суд вважає за необхідне зазначити, що положеннями пункту 168.5 статті 168 ПК України дійсно передбачено, що суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

Водночас умови та механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (в тому числі відрядженими до органів виконавчої влади та інших цивільних установ) у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби визначені Порядком виплати щомісячної грошової компенсації сум податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44.

Пунктом 2 цього Порядку передбачено, що грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Держспецзв`язку, Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро.

Змістовний аналіз даних положень дає підстави для висновку, що компенсація за речове майно включається до складу загального місячного оподатковуваного доходу і підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб, проте, вказані суми податку спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян. При цьому право на відповідну компенсацію сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат належить лише громадянам України, які мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Держспецзв`язку, Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро.

В даному випадку, суд зазначає, що сума грошової компенсації за неотримане речове майно при звільненні була встановлена позивачу, коли останній ще не був виключений зі списків особового складу військової частини, а отже на нього розповсюджувалась дія пункту 168.5 статті 168 ПК України.

При цьому, абзацом третім п. 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента від 10 грудня 2008 року №1153/2008, встановлено, що особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

В контексті наведеного суд зауважує, що військовою частиною НОМЕР_1 видано довідку №218/218 від 29.12.2018 на одержання грошової компенсації замість речового майна, що підлягає видачі, проте така компенсація позивачу у повному обсязі не була виплачена.

Разом з тим, суд зазначає, що при виплаті вказаної компенсації належної позивачеві, стягнено ще військовий збір у розмірі 1 860,61 грн.

В силу п. 16-1 Підрозділу 10 Інші перехідні положення Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

В силу положень статті 163 КАС України об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Статтею 165 Податкового кодексу України визначено перелік доходів, які не включаються до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу.

Так в силу п.п. 165.1.10 п. 165.1 ст. 165 Податкового Кодексу України сума грошового або майнового утримання чи забезпечення військовослужбовців строкової служби (у тому числі осіб, що проходять альтернативну службу), передбачена законом, яка виплачується з бюджету чи бюджетною установою не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу.

Таким чином, враховуючи наведені положення чинного законодавства, відповідачем протиправно утримано з суми виплати компенсації за неотримане речове майно: податок з доходів фізичних осіб та військовий збір.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації суми податків з доходів фізичних осіб та військового збору в загальній сумі 24 187,97 грн, утриманого з виплаченої грошової компенсації за неотримане речове майно при звільненні.

Відповідно до ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення зокрема про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій, визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Тобто, спосіб захисту має враховувати суть правопорушення, допущеного суб`єктом владних повноважень - відповідачем.

Відповідно до правової позиції Палати в адміністративних справах Верховного Суду України, викладеної у постанові від 24.01.2006, суд має обрати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, частково виплачено суму компенсації за неотримане речове майно позивачеві, а правомірності своїх дій щодо утримання податку з доходів фізичних осіб та військового збору з вказаної суми не доведено, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, шляхом стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 грошових коштів сумі 24 187,97 грн, утриманих з виплаченої грошової компенсації за неотримане речове майно при звільненні.

Вирішуючи питання щодо судових витрат у справі, суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору. За наведеного, та враховуючи, що позивачем при подачі позову до суду судовий збір не сплачувався, керуючись положеннями статті 139 КАС України, судові витрати не підлягають стягненню на його користь.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 компенсацію суми податків з доходів фізичних осіб в сумі 24 187,97грн., утриманого з виплаченої грошової компенсації за неотримане речове майно при звільненні.

Стягнути з військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_5 ) грошові кошти в сумі 24 187,97грн. (двадцять чотири тисячі сто вісімдесят сім гривень 97 копійок), утриманих з виплаченої грошової компенсації за неотримане речове майно при звільненні.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Реквізити: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іден. код НОМЕР_5 ); Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_4 ).

Повний текст рішення складено: 10.10.2019

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна