Справа № 569/8329/19
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2019-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/9483/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Запотічного І.І., Матковської З.М.,

за участю секретаря судового засідання: Марцинковської О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 22 серпня 2019 року про залишення позовної заяви без розгляду, постановлену суддею Ковальовою І.М. у м. Рівне, у справі № 569/8329/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Рівенській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Петричука Олександра Анатолійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

02 травня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача Інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Рівенській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Петричука Олександра Анатолійовича, у якому просив визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 №710440 від 20.04.2019.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 22 серпня 2019 року позовну заяву залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду, позивач оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, наведених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає про неналежне повідомлення про дату розгляду справи.

В судове засідання сторони не з`явились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи у суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши суддю доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справеливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєкта владних повноважень.

Згідно з ч.1ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Реалізація порушеного чи оспорюваного права відбувається шляхом пред`явлення позову у формі позовної заяви до суду першої інстанції.

Суд першої інстанції відповідно до п.4 ч.1 ст. 240 КАС України ухвалою від 08 травня 2018 року залишив позовну заяву без розгляду.

Так, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

При вирішенні питання про залишення позовної заяви без розгляду з цієї підстави суд з`ясовує:

1) чи належним чином позивача було повідомлено про судовий розгляд перший і другий раз;

2) чи обидва рази були відсутні поважні причини неприбуття позивача або інформація про такі причини;

3) чи відсутня заява позивача про розгляд справи за його відсутності.

Позовну заяву може бути залишено без розгляду лише за наявності сукупності зазначених обставини.

Як слідує з матеріалів справи, ухвалою Рівненського міського суду від 06 травня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 19 червня 2019 року на 08:30 год. Повідомлення про дату, час та місце розгляду справи скеровано судом сторонам у справі з повідомленням про вручення поштового відправлення.

14 червня 2019 року на адресу суду повернулось поштове відправлення, адресоване позивачу у справі, з відміткою відділення поштового зв`язку «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо вручення поштового відправлення» від 13 червня 2019 року (а.с.26).

У судове засідання, призначене на 19 червня 2019 року, позивач не прибув, інформації про причини неприбуття, клопотань про відкладення розгляду чи розгляд справи без участі позивачем суду не надано.

З наявних в матеріалах справи доказів слідує, що повістку про виклик до суду на 22 серпня 2019 року надіслано на зазначену позивачем адресу для листування « АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 » з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ф.119. Зазначене відправлення також повернулося до суду разом з довідкою відділення поштового зв`язку ф.20, в якій причиною невручення поштового відправлення зазначено «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо вручення поштового відправлення» від 22 липня 2019 року (а.с.29).

У судове засідання 22 серпня 2019 року позивач не з`явився, про причини неприбуття не повідомив, клопотання про розгляд справи без участі не заявляв.

Залишаючи без розгляду позовну заяву, суд першої інстанції встановив, що позивач повторно в судове засідання не з`явився. Про день та час розгляду повідомлявся завчасно та належним чином шляхом направлення на адресу, вказану позивачем у позовній заяві, судовмих повісток рекомендованими листами. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.

Заходи щодо виклику сторін у судові засідання перебачені Главою 7 Розділу І КАС України.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.124 КАС України судові виклики і повідомлення здійснюються повістками про виклик і повістками-повідомленнями. Судовий виклик або судове повідомлення учасників справи здійснюється за відсутності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур`єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки в порядку, визначеному ст.129 цього Кодексу.

Повістка вручається під розписку. Особа, яка вручає повістку, зобов`язана повернути до адміністративного суду розписку адресата про одержання повістки, яка приєднується до справи (ч.1, ч.2 ст.126 КАС України).

Відповідно до ч. 11 ст. 126 КАС України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Частина 1 статті 131 Кодексу адміністративного судочинства покладає обов`язок на учасників судового процесу під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Враховуючи наведену правову норму, слід зазначити, що позивач про зміну місця проживання (перебування, знаходження) суд не повідомляв, тому на підставі ч.1 ст.131 КАС України судом першої інстанції повістки про виклик в суд було надіслано на адресу, вказану позивачем та наявну у матеріалах справи. Як наслідок, застосовуючи до спірних правовідносин ч.11 ст.126 КАС України та ч.1 ст.131 КАС України, повістки про виклик в судове засідання на 19 червня 2019 року та 22 серпня 2019 року вважаються врученими позивачу.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що позивачу було відомо про наявність та розгляд справи №569/8329/19 та він не був позбавлений можливості брати участь у судовому засіданні.

Водночас частина 2 ст.44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 7 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Закріплений у ст. 6 КАС України принцип верховенства права суд застосовує з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до вимог ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права в Україні.

При цьому суд вказав, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходив з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.1998 та "Круз проти Польщі" від 19.06.2001. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Аналізуючи вищенаведені правові норми та фактичні обставини справи, колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції вжиті перебачені Главою 7 Розділу І КАС України заходи щодо виклику позивача у судові засідання на 19 червня 2019 року, 22 серпня 2019 року.

Оскільки позивач повторно не прибув у судове засідання, доказів поважності причини своєї неявки у судові засідання суду не надав та клопотання про розгляд справи без участі за заявив, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду є обґрунтованим.

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Керуючись статтями 241, 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 22 серпня 2019 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 569/8329/19 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді І. І. Запотічний
З. М. Матковська
Постанова складена в повному обсязі 11.10.2019.