Справа № 160/7486/19
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 року Справа № 160/7486/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Верба І.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
1. 05.08.2019 ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради, в якому позивач просить суд:
- визнати бездіяльність Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради протиправною, яка виявилась у невжитті заходів до усунення причин що породжують подання заяви (запиту) від 18.01.2019 вх. № С-50;
- визнати протиправно бездіяльність Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради, яка виявилась у порушенні механізму, порядку, шаблону розгляду заяви від 18.01.2019 вх. № С-50 згідно правового порядку статей 7, 18, 19 Закону України «Про звернення громадян», частин 1, 2, 8 статті 11 Закону України «Про державну службу»;
- визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради, яка виявилась у неприйнятті після розгляду заяви від 18.01.2019 вх. № С-50 нормативно-правового акту на підставі статей 3, 8, 19, 33, 71 Конституції України, статей 7, 18, 19 Закону України «Про звернення громадян»;
- захистити права на інформацію, зазначивши окремим пунктом рішення, що без винесення за результатом розгляду звернення нормативно-правового акту Виконавчим комітетом Тернівської районної у місті ради заява від 18.01.2019 вх. № С-50 вважається належно не розглянутою.
2. Ухвалою суду від 12.08.2019 позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради про визнання протиправною бездіяльності залишено без розгляду в частині позовних вимог, направлених на захист прав у виборчому процесі, а саме про: визнання протиправною бездіяльності Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради, яка виявилась у неприйнятті після розгляду заяви від 18.01.2019 вх. № С-50 нормативно-правового акту на підставі статті 71 Конституції України.
3. Ухвалою суду від 12.08.2019:
- клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду задоволено, визнано поважними причини пропущення позивачем строку звернення до суду із цим позовом;
- клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору задоволено, звільнено позивача від сплати судового збору за подання цього позову;
- прийнято адміністративний позов до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі № 160/7486/19;
- призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін;
- у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи у порядку загального позовного провадження, призначення відеоконференції відмовлено;
- клопотання позивача про витребування доказів задоволено частково, витребувано від Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради належним чином засвідчені копії: заяви ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради від 18.01.2019 вх. № С-50 із доданими до неї документами (у разі їх наявності); відповіді на заяву ОСОБА_1 від 18.01.2019 вх. № С-50; докази направлення (отримання) позивачем відповіді на заяву від 18.01.2019 вх. № С-50; пояснення із підтверджуючими доказами, чи були подані ОСОБА_1 заяви з подібними вимогами, які викладені у заяві від 18.01.2019 вх. № С-50 (у разі наявності надати зазначені заяви та відповіді на них); пояснення із підтверджуючими доказами щодо порядку/процедури розгляду заяв у Виконавчому комітету Тернівської районної у місті ради;
- встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті спору. Встановлено Виконавчому комітету Тернівської районної у місті ради 15-денний строк, з дня отримання копії цієї ухвали, для подання відзиву на адміністративний позов із доказами на його обґрунтування.
4. 05.09.2019 від відповідача на електронну адресу суду надійшов відзив на позовну заяву.
5. 20.09.2019 від відповідача до канцелярії суду надійшов відзив на позовну заяву у паперовій формі.
6. Моє право на свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні закріплене у статті 33 Конституції України. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави згідно статті 3 Конституції України.
7. Реєстрація місця перебування, як і зняття з місця реєстрації носить заявочний характер та здійснюється на підстав, заяви особи, тобто заява особи про реєстрацію місця перебування є єдиною підставою для реєстрації місця перебування особи.
8. З 22.12.2011 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 а спеціалізованого закладу.
9. Маю думку, що суд зобов`язаний своїм рішенням гарантувати і забезпечити свободу пересування, вільний вибір місця проживання відповідно до статей 3, 33, 124 Конституції України.
10. До відповідача звертався заявою від 18.01.2019, яка належним чином не розглядалася, де я просив забезпечити моє право голосу на вибо рах президента 31.03.2019.
11. Відповідач не забезпечив невід`ємне і непорушне право на свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні. При цьому відповідач своїх повноважень не визнає, без діє, пункт 2 частини 1 статті 20 КАС України, таким чином передавалася органам реєстрації інформація до Єдиного державного демографічного реєстру де мене не зазначено, що порушувала мої права.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
12. Відповідач проти позову заперечив, зазначив, що заява позивача розглянута відділом реєстрації місця проживання громадян виконкому районної у місті ради у встановлені статтею 20 Закону України «Про звернення громадян», відповідь на звернення надана 01.02.2019.
13. Щодо питань, зазначених у зверненні, позивач неодноразово звертався до виконкому з питання реєстрації його місця передування за адресою: АДРЕСА_2 . На всі його звернення були надані своєчасні та обґрунтовані відповіді. Також йому були надані роз`яснення щодо отримання довідки про звернення за захистом в Україні.
14. Для вирішення даного питання позивачу неодноразово було запропоновано зареєструвати своє місце проживання за адресою АДРЕСА_3 , за якою він надає соціальні послуги особі з інвалідністю (матері). Але. від даної пропозиції позивач категорично відмовляється, мотивуючи тим, що мати, як основний квартиронаймач, не надає йому згоди на реєстрацію місця проживання.
15. В свою чергу позивачем при поданні ним заяви для реєстрації місця перебування не було дотримано вимог надання повного пакету документів, його було особисто повідомлено про необхідність падання довідки про звернення за захистом в Україні та про неможливість розгляду його заяви при виявлені факту відсутності згоди основного квартиронаймача на реєстрацію місця перебування.
16. У зв`язку із тим, що позивачу була підготовлена та направлена вичерпна відповідь на його заяву від 18.01.2019, звинувачення відповідача у бездіяльності є безпідставним та необґрунтованим.
17. Робота відділу реєстрації місця проживання громадян здійснюється на підставі Положення про відділ реєстрації місця проживання виконкому Тернівської районної у місті ради, затвердженого рішенням районної у місті ради від 31.03.2016 № 59 та Регламенту роботи відділу реєстрації місця проживання громадян, затвердженого рішенням виконкому районної у місті ради від 20.04.2016 № 126, якими визначені завдання, функції, права та обов`язки відділу.
18. Відповідно до статті 3 Закону України «Про свободу перебування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Відомості про реєстрацію місця перебування вносяться до довідки про звернення за захистом в Україні встановлено зразка.
19. Відповідно до статті 41 Закону України «Про місцеве самоврядування», рішення Криворізької міської ради від 31.03.2016 № 381 «Про обсяг і межі повноважень районних у місті рад та їх виконавчих органів» у виконкому Тернівської районної у місті ради відсутні повноваження щодо оформлення акту про фактичне місце перебування.
20. Реєстрація місця перебування осіб, що звернулися за захистом в Україні, здійснюється на визначений законодавством строк на підставі документів, визначених пунктом 18 постанові Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207, із наданням відповідного пакету документів.
21. Порядком передачі органам реєстрації інформації до Єдиного державною демографічного реєстру (ЄДДР) визначено механізм, форми та строки передачі інформації про реєстрацію зняття з реєстрації місця проживання/перебування до територіальних органів та підрозділів Державної міграційної служби (ДМС) для внесення її до відомчої інформаційної системи ДМС Єдиного державного демографічною реєстру.
22. Доступ до ЄДДР органам місцевого самоврядування не передбачено чинним законодавством.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
23. 18.01.2019 ОСОБА_1 звернувся до виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради із заявою про визнання його місця перебування, в якій з відповідним обґрунтуванням просив:
24. У заяві від 18.01.2019 позивач зазначав, що він потре бує надання соціальної допомоги за місцем реєстрації, постійного медичного догляду, працевлаштування, судово го захисту, взяття на квартирний облік, направлення до стаціонарних медичних, належного розрахунку субсидії та соціальних закладів для одержання соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям за місцем мого перебування та інше. Сама процедура визнання місця його перебування за адресою АДРЕСА_4 , за якою він надає соціальні послуги інваліду носить заявочний характер та здійснюється на підставі заяви особи, тобто заява особи є єдиною підставою для визнання місця мого перебування.
25. Заява позивача від 18.01.2019 прийнята та зареєстрована відповідачем за вхідним № С-50.
26. 01.02.2019 Виконавчий комітет Тернівської районної у м. Кривий Ріг надав відповідь на заяву позивача від 18.01.2019 № С-50, згідно якої:
- відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Документ, до якого вносяться відомості про місце перебування, - довідка про звернення за захистом в Україні;
- відповідно до Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» довідка про звернення за захистом в Україні - документ, що засвідчує законність перебування особи на території України на період, що розпочинається з моменту звернення особи з відповідною заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, і є дійсною для реалізації прав і виконання обов`язків, передбачених цим Законом та іншими законами України, до остаточного визначення статусу такої особи чи залишення нею території України;
- відповідно до рішення Криворізької міської ради від 31.03.2016 № 381 «Про обсяг і межі повноважень районних у місті рад та їх виконавчих органів» складати та надавати акти про фактичне місце Вашого перебування не входить до компетенції виконкому Тернівської районної у місті ради відсутні повноваження щодо оформлення акту про фактичне місце перебування;
- додатково повідомлено, що реєстрація місця перебування осіб, що звернулись за захистом в Україні, здійснюється на визначений законодавством строк на підставі документів, визначених пунктом 18 постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207 із наведенням переліку документів, необхідних для такої реєстрації;
- прийом документів спеціалістами відділу реєстрації місця проживання громадян здійснюється з понеділка по п`ятницю з 9:00 до 16:15, у вівторок з 9:00 до 20:00, без перерви.
27. Відповідь на заяву направлена позивачу 01.02.2019.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
28. Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
29. В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується (стаття 8 Конституції України).
30. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19 Конституції України).
31. Згідно статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
32. Відповідно до статті 7 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 № 393/96-ВР (далі Закон № 393/96-ВР) звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями. Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.
33. Статтею 18 Закону № 393/96-ВР передбачено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.
34. Згідно статті 19 Закону № 393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; відміняти або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.
35. Частинами 1, 2, 8 статті 11 «Захист права на державну службу» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (далі Закон № 889-VIII) встановлено, що у разі порушення наданих цим Законом прав або виникнення перешкод у реалізації таких прав державний службовець у місячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про це, може подати керівнику державної служби скаргу із зазначенням фактів порушення його прав або перешкод у їх реалізації.
36. У скарзі державний службовець може вимагати від керівника державної служби утворення комісії для перевірки викладених у скарзі фактів.
37. Керівник державної служби на вимогу державного службовця для перевірки викладених у скарзі фактів утворює комісію у складі не менше трьох осіб.
38. Заявник має право оскаржити рішення, дії чи бездіяльність державних органів та їх посадових осіб, що перешкоджають реалізації прав, наданих йому цим Законом, до суду.
39. Відповідно до статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 № 1382-IV (далі Закон № 1382-IV):
- свобода пересування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, вільно та безперешкодно за своїм бажанням переміщатися по території України у будь-якому напрямку, у будь-який спосіб, у будь-який час, за винятком обмежень, які встановлюються законом;
- вільний вибір місця проживання чи перебування це право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати;
- місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік;
- місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини;
- орган реєстрації - виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради;
- документ, до якого вносяться відомості про місце перебування, - довідка про звернення за захистом в Україні.
40. Повноваження органів реєстрації та державних органів у сфері реєстрації фізичних осіб визначені статтею 11 Закону № 1382-IV.
41. Згідно частини першої статті 11 Закону № 1382-IV орган реєстрації здійснює:
- формування та ведення Реєстру територіальних громад;
- реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці;
- передачу інформації та/або внесення у встановленому законом порядку відомостей про реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування до Єдиного державного демографічного реєстру.
42. Частиною другою статті 11 Закону № 1382-IV встановлено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері реєстрації фізичних осіб, здійснює:
- узагальнення практики застосування нормативно-правових актів з питань реєстрації місця проживання, виявлення проблемних питань у сфері реєстрації місця проживання та розроблення шляхів їх вирішення;
- розроблення проектів законодавчих та інших нормативно-правових актів у сфері реєстрації місця проживання;
- встановлення у межах своїх повноважень вимог до програмного забезпечення реєстрів територіальних громад та стандарти обміну даними між такими реєстрами.
43. Статтею статті 37-1 «Повноваження у сфері реєстрації місця проживання фізичних осіб» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР встановлено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать такі делеговані повноваження формування та ведення реєстру територіальної громади відповідно до закону.
44. Відповідно до статті 1 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» від 08.07.2011 № 3671-VI:
- довідка про звернення за захистом в Україні - документ, що засвідчує законність перебування особи на території України на період, що розпочинається з моменту звернення особи з відповідною заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, і є дійсною для реалізації прав і виконання обов`язків, передбачених цим Законом та іншими законами України, до остаточного визначення статусу такої особи чи залишення нею території України;
- особа, яка потребує додаткового захисту, - особа, яка не є біженцем відповідно до Конвенції про статус біженців 1951 року і Протоколу щодо статусу біженців 1967 року та цього Закону, але потребує захисту, оскільки така особа змушена була прибути в Україну або залишитися в Україні внаслідок загрози її життю, безпеці чи свободі в країні походження через побоювання застосування щодо неї смертної кари або виконання вироку про смертну кару чи тортур, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання або загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини і не може чи не бажає повернутися до такої країни внаслідок зазначених побоювань;
- особи, які потребують тимчасового захисту, - іноземці та особи без громадянства, які масово вимушені шукати захисту в Україні внаслідок зовнішньої агресії, іноземної окупації, громадянської війни, зіткнень на етнічній основі, природних чи техногенних катастроф або інших подій, що порушують громадський порядок у певній частині або на всій території країни походження.
45. Механізм здійснення реєстрації / зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, а також встановлюють форми необхідних для цього документів визначені «Правилами реєстрації місця проживання», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207 (далі Правила № 207).
46. Пунктом 3 Правил № 207 встановлено, що реєстрація / зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.
47. Згідно пункту 18 Правил № 207 для реєстрації місця проживання особа або її представник подає:
1) заяву за формами, наведеними відповідно у додатках 6, 7 або 8;
2) документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16 років, подається свідоцтво про народження. Реєстрація місця проживання дітей, які є іноземцями чи особами без громадянства, здійснюється за умови внесення даних про дітей до посвідки на постійне або тимчасове проживання їх батьків та копії свідоцтва про народження. Документи, видані компетентними органами іноземних держав, підлягають легалізації в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами;
3) квитанцію про сплату адміністративного збору (у разі реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з попереднього місця проживання адміністративний збір стягується лише за одну послугу);
4) документи, що підтверджують:
- право на проживання в житлі, - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї (зазначені документи або згода не вимагаються при реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей за адресою реєстрації місця проживання батьків / одного з батьків або законного представника/представників);
- право на перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту особи, - довідка про прийняття на обслуговування в спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту особи за формою згідно з додатком 9, копія посвідчення про взяття на облік бездомної особи, форма якого затверджується Мінсоцполітики (для осіб, які перебувають на обліку у цих установах або закладах);
- проходження служби у військовій частині, адреса якої зазначається під час реєстрації, - довідка про проходження служби у військовій частині, видана командиром військової частини за формою згідно з додатком 10 (для військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби);
5) військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку);
6) заяву про зняття з реєстрації місця проживання особи за формою згідно з додатком 11 (у разі здійснення реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з реєстрації попереднього місця проживання).
48. Відповідно до пункту 25 Правил № 207 реєстрація місця перебування осіб, що звернулися за захистом в Україні із заявою за формою згідно з додатком 8, здійснюється на визначений законом строк на підставі документів, визначених пунктом 18 цих Правил (крім квитанції про сплату адміністративного збору). Відомості про реєстрацію місця перебування вносяться до довідки про звернення за захистом в Україні, зразок якої затверджується наказом МВС.
49. Права осіб, що надають соціальні послуги, визначені частиною першої статті 11 Закону України «Про соціальні послуги» від 19.06.2003 № 966-IV.
50. Особи, що надають соціальні послуги, мають право на:
- профілактичний огляд і обстеження при прийнятті на роботу та диспансерний нагляд за рахунок роботодавця;
- захист професійної честі, гідності та ділової репутації, у тому числі в судовому порядку;
- підвищення кваліфікації у встановленому порядку за рахунок роботодавця;
- забезпечення спеціальним одягом, взуттям та інвентарем, велосипедами і проїзними квитками або виплату грошової компенсації за їх придбання;
- при виконанні службових обов`язків першочергове обслуговування на підприємствах, в установах, організаціях, зокрема підприємствах зв`язку, технічного обслуговування і ремонту транспортних засобів, служби побуту, торгівлі, громадського харчування, житлово-комунального господарства, міжміського транспорту.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
52. Заява позивача була правильно розглянута в порядку Закону України «Про звернення громадян», оскільки не є заявою, поданою в порядку пунктів 18, 25 Правил № 207.
53. Судом не встановлено порушення відповідачем механізму, порядку, шаблону розгляду заяви від 18.01.2019 вх. № С-50.
54. При цьому, оскільки позивач не є державним службовцем, посилання на норми статті 11 Закону України «Про державну службу» є помилковими.
55. Позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності, яка виразилась у неприйнятті після розгляду заяви нормативно-правового акту та заявлений спосіб захисту права на інформацію, згідно якого без винесення за результатом розгляду звернення нормативно-правового акта заява вважається належно не розглянутою, суд вважає необґрунтованими, оскільки відповідач не наділений повноваженнями на прийняття нормативно-правових актів у сфері реєстрації місця перебування осіб у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці.
56. Чинне законодавство також не наділяє відповідача повноваженнями на складення акту про визнання місця перебування фізичної особи.
57. Надання позивачем соціальних послуг не передбачає згідно чинного законодавства підставою для реєстрації його місця перебування за місцем надання таких послуг.
58. З огляду на викладене, суд не встановив допущення відповідачем бездіяльності щодо невжиття заходів до усунення причин що породжують подання заяви (запиту) від 18.01.2019 вх. № С-50.
VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
59. З системного аналізу матеріалів справи та наведених норм законодавства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого позову.
60. Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
62. Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
63. Повне рішення складено 10.10.2019.
Суддя І.О. Верба