Справа № 361/5581/19
Суддя: Василишин В. О.
Дата ухвалення: 2019-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2-а/361/348/19, cправа № 361/5581/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«08» жовтня 2019 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

за участю секретаря судових засідань - Телепи Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу патрульної поліції в місті Умань Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Молодичука Ярослава Миколайовича, третя особа: Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, в якому просить визнати неправомірними дії поліцейського взводу патрульної поліції в місті Умань УПП в Черкаській області ДПП Національної поліції України Молодичука Я.М. по оформленню постанови про правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії НК № 310243 від 18 липня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності; визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії

НК № 310243 від 18 липня 2019 року про накладення на нього адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі - 340 грн. 00 коп.; стягнути із відповідача понесені витрати на правову допомогу у розмірі - 10 000 грн. 00 коп.

В обґрунтування вимог зазначається про те, що 18 липня 2019 року поліцейським взводу патрульної поліції в місті Умань Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Молодичуком Я.М. складено постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КУпАП. Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності стало те, що позивач на автодорозі «М-05» Київ-Одеса керував транспортним засобом марки «Volkswagen» модель «Сaravelle», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з технічною несправністю освітлювальних приладів, а саме не працювала ліва фара в режимі ближнього світла у темну пору доби, порушив пункт 31.4.3.в ПДР України. Вказану постанову позивач вважає незаконною, оскільки інспектор не врахував дійсну дорожню ситуацію, що склалася та невірно застосував норми Правил дорожнього руху України.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, його представник

ОСОБА_2 надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач поліцейський взводу патрульної поліції в місті Умань Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Молодичук Я.М. у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у визначеному законом порядку. Причини неявки суду не повідомлені. Будучи належно та завчасно повідомленим про розгляд справи, відповідач правом подати до суду відзив не скористався.

Третя особа Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України у судове засідання представника не направила. 03 вересня 2019 року на адресу суду надійшли пояснення, в яких третя особа просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог через їх безпідставність.

Справа розглядається відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 18 липня 2019 року поліцейським взводу патрульної поліції в місті Умань Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Молодичуком Я.М. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК

№ 310243, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 121 КУпАП і застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі - 340 грн. 00 коп.

Зі змісту поданої до суду копії оскаржуваної постанови, вбачається, що 18 липня

2019 року о 02 год. 05 хв. на автодорозі Київ-Одеса М-05, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «Volkswagen» модель «Сaravelle», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з технічною несправністю освітлювальних приладів, а саме не працювала ліва фара в режимі ближнього світла у темну пору доби, чим порушив пункт 31.4.3.в ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 121 КУпАП.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність водіїв за керування транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово - зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інших технічних несправностей, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнання з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Згідно зі статтею 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважені вирішувати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, законодавством регламентовано відповідальність за експлуатацію транспортних засобів, в яких не горить лампа фари в режимі ближнього світла в темний час доби.

Разом з тим, вирішуючи питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за вказане порушення контролюючий суб`єкт владних повноважень повинен повно та всебічно встановити обставини не лише щодо його вчинення, а й всі інші обставини, визначені статтею 280 КУпАП, зокрема наслідки такого порушення, чи взагалі вони є, особу порушника (наявність інших адміністративних стягнень), обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність тощо, та з`ясувати можливість застосування статті 22 КУпАП, тобто питання щодо малозначності вчиненого порушення.

До суду не надано жодних доказів, які б підтверджували встановлення відповідачем всіх вищевказаних обставин при винесенні спірної постанови та накладенні на позивача штрафу в розмірі - 340 грн. 00 коп., а також не наведено жодних обґрунтованих доводів, які б вказували на неможливість визнання такого порушення малозначним.

Крім того, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 вчинив порушення передбачене частиною першою статті 121 КУпАП України, чим порушив 31.4.3. в ПДР, у якого в темну пору доби не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Положеннями пункту 31.1 Розділу 31 ПДР України визначено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Положенням підпункту 31.4.3.в пункту 31.4 Розділу 31 ПДР України визначено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема, якщо (зовнішні світлові прилади) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Однак, слід зазначити, що відповідно до пункту 31.5. ПДР України у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил, а саме повинна бути ввімкнена аварійна світлова сигналізація, на механічному транспортному засобі, що рухається з технічними несправностями, якщо такий рух не заборонено цими Правилами.

Проте, у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4.7 («ї»; «д» - у складі автопоїзда) подальший рух заборонено до їх усунення. Водій несправного транспортного засобу повинен вжити заходів для того, щоб прибрати його за межі проїзної частини дороги.

Відповідачем не надано до суду жодних доказів, які б підтверджували факт вчинення даного правопорушення, а саме доказів того, що водій використовував даний транспортний засіб вже з наявними технічними несправностями.

Згідно із приписами частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Матеріали справи не містять жодного доказу, окрім складеної відповідачем постанови, а тому останнім не виконано обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, як це передбачено нормами КАС України, відповідачем не доведено факту порушення позивачем вимог ПДР України.

Згідно зі статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 вказаного Закону передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Главою 11 КАС України визначені особливості позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ, зокрема статті 286 КАС України встановлені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, статтею 286 КАС України вирішений інший, спеціальний порядок щодо ухвалення та виготовлення рішення, його проголошення, строків апеляційного оскарження, а саме: за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, враховуючи положення частини третьої статті 286 КАС України, вимоги позивача щодо визнання дій неправомірними та визнання оскаржуваної постанови незаконною задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, слід враховувати, що за змістом статті 139 КАС України розподілу підлягають усі здійснені документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Порядок і умови надання правової допомоги, права й обов`язки адвокатів та інших фахівців у галузі права, які беруть участь в адміністративному процесі і надають правову допомогу, визначаються положеннями КАС України та іншими законами.

Згідно із частинами першою-п`ятою статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З матеріалів справи встановлено, що на підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги від 26 липня 2019 року, додатковий договір від 02 серпня 2019 року, акт прийому-передачі наданих послуг від 02 серпня 2019 року.

Разом з тим, доказів, які б підтверджували, що позивачем безпосередньо понесено вказані витрати до суду надано не було. За таких обставин, вимоги про відшкодування судових витрат задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 242, 244, 245, 246, 271, 286 КАС України, Броварський міськрайонний суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити - частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 18 липня 2019 року серії НК № 310243 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі - 340 грн. 00 коп.

У іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя В.О.Василишин