Справа № 331/2628/19
Суддя: Жукова О. Є.
Дата ухвалення: 2019-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 331/2628/19
Провадження № 2-а /331/68/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Жукової О.Є.

за участю секретаря : Качан К.К., Ашихміної К.В.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2 ,

представників відповідача: Низовцева В.М., Аксьонової І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Запорізької міської ради про поновлення строку та скасування постанови ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач 12.06.2019 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив скасувати постанову відповідача від 05.02.2019 року № 235 про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.2 ст. 156 КУпАП та закрити провадження по справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.03.2019 року ОСОБА_1 перебувала в торгівельному кіоску зупиночного комплексу трамвайної зупинки «пл. Пушкіна» , в якому виконувала функції реалізатора. Близько 16 години 45 хвилин до торгівельного кіоску підійшла раніше не знайома жінка, яка на вигляд була явно старше 18-ти років, про що свідчили характерні особливості вікових змін обличчя, сформований тембр голосу, тощо, яка з впевнено і чітко здійснила замовлення, а саме пачки цигарок «PhillipMorris», що свідчило про її обізнаність в наявній продукції. Вказані факти, зважаючи на життєвий досвід ОСОБА_1 не викликали сумнівів в досягненні вищевказаною жінкою 18-ти років. При цьому, під час продажу пачки цигарок «PhillipMorris» вищевказаній жінці, інших покупців біля торгівельного кіоску не було. .Після цього, через декілька хвилин до вищевказаного торгівельного кіоску підійшов чоловік, який представився старшим інспектором з ЮП СП Олександрівського ВП ДВП ГУНП капітаном поліції Шардаковим P . C., та повідомив про те, що ОСОБА_1 щойно здійснила продаж пачки цигарок «PhillipMorris» неповнолітній особі - ОСОБА_4 , чим вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.156 КУпАП. Не прийнявши до уваги доводи ОСОБА_1 , які вказані вище, співробітник поліції склав протокол про адміністративне правопорушення Серії ГР 424845 від 07.03.2019, при цьому, складання вищевказаного протоколу здійснювалось без присутності понятих та неповнолітньої ОСОБА_4 . Після того, ж ОСОБА_1 відмовилась від ознайомлення та підписання складених процесуальних документів за відсутності адвоката, співробітник поліції покинув місце події.В подальшому, з 07.03.2019 по 27.05.2019 ОСОБА_1 не повідомлялось про результати розгляду складених старшим інспектором з ЮП СП Олександрівського ВП ДВП ГУНП капітаном поліції ШардаковимP.C. процесуальних документів. Повісток або інших повідомлень про необхідність явки до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті ЗМР їй не надходило. 27.05.2019, на поштову адресу за місцем постійного проживання ОСОБА_1 надійшла постанова №235 від 05.02.2019 винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення Серії ГР 424845 від 07.03.2019, відповідно до якої прийнято рішення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 156 КУпАП.

Оскільки, при складанні протоколу не були роз`ясненні права передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП України, чим було порушено право ОСОБА_1 на захист та оскарження дій співробітника поліції, працівник поліції покинув місце події після того, як ОСОБА_1 відмовилась від ознайомлення та підписання складених процесуальних документів за відсутності адвоката, понятих, свідків та неповнолітньої ОСОБА_4 під час складання процесуальних документів на місці події не було, а адміністративна комісія при виконавчому комітеті ЗМР при винесенні рішення про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ознаками ч.2 ст.156 КУпАП, обмежилась лише дослідженням матеріалів адміністративноїсправи складених співробітником ЮП СП Олександрівського ВП ДВП ГУНП, а саме - протоколу про адміністративне правопорушення, поясненнями до протоколу надані неповнолітньою ОСОБА_4 та свідків (які є понятими) - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .. Окрім вищезазначеного, ОСОБА_1 була фактично позбавлена можливості надати Адміністративній комісії при виконавчому комітеті ЗМР пояснення щодо обставин події, яка мала місце 07.03.2019, оскільки остання жодним чином не повідомлялась про дату та час засідання комісії.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24 червня 2019 року по справі відкрите провадження.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24 червня 2019 року поновлено ОСОБА_1 . строк звернення до суду з позовом про скасування постанови.

10.07.2019 року відповідач надав відзив на позов , в якому з огляду на те, що адміністративною комісією при виконавчому комітеті ЗМР під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувань обставини справи, та досліджено докази: протокол про адміністративне правопорушення від 07.03.2019 року , пояснення до протоколу надані неповнолітньою гр. ОСОБА_4 , пояснення свідків гр. ОСОБА_6 та гр. ОСОБА_7 . Так , відповідно до наявних пояснень свідків гр. ОСОБА_6 та гр. ОСОБА_7 підтверджують продаж тютюнових виробів гр. ОСОБА_1 неповнолітній дівчині. Пояснили обставини, за яких це відбулося. Неповнолітня гр. ОСОБА_4 опитана у присутності психолога, надала пояснення тотожні поясненням свідків, а саме, що вона є неповнолітньою і придбала тютюнові вироби саме у гр. ОСОБА_1 Від надання письмових пояснень, ознайомлення з протоколом та його отримання гр. ОСОБА_1 відмовилась у присутності гр. ОСОБА_6 та гр. ОСОБА_7 , про що вони й зазначали в своїх поясненнях.В позовній заяві представник позивача не заперечує факту здійснення продажу тютюнових виробів невідомій особі, якій, на думку гр. ОСОБА_1 було більш ніж 18 років. Проте законодавець чітко визначив, що відповідальність настає саме за продаж тютюнових виробів неповнолітній особі, незалежно від того, знав чи не знав продавець про вік особі, яка здійснює покупку. Законодавець поклав обов`язок дотримання обмеження щодо продажу тютюнових та алкогольних виробів саме на покупця та надав право йому для цього право вимагати пред`явлення документів, які підтверджують вік покупця.Комісія за результатом розгляду справи уважно та ретельно дослідила всі наявні докази, в тому числі письмові, надані гр. ОСОБА_6 та гр. ОСОБА_7 , надані неповнолітньою особою гр. ОСОБА_4 . Враховуючи, що всі зазначені громадяни надали свідчення, які повністю підтверджують обставини викладені у протоколі, розбіжностей в показах не виявлено, та за відсутності будь-яких заперечень чи клопотань з боку правопорушника, комісія вважає, що наявних письмових пояснень достатньо та у комісії були відсутні сумніви щодо достовірності цих показів. Відповідно до протоколу, гр. ОСОБА_1 було повідомлено про засідання комісії 04.04.2019. Оскільки в протоколі був відсутній підпис правопорушника про ознайомлення з часом розгляду справи, комісія надіслала повістку гр. ОСОБА_1 на 18.04.2019. Для цього 09.04.2019 на адресу гр. ОСОБА_1 було направлено повістку рекомендованим листом з повідомленням. Відповідно до онлайн- сервісу ПАТ «Укрпошта» вже 10.04.2019 зазначений лист знаходився на поштовому відділенні. Через відсутність гр. ОСОБА_1 на засіданні 18.04.2019, комісією було здійснено повторний виклик на засідання призначене на 02.05.2019.Для цього 23.04.2019 на адресу гр. ОСОБА_1 АДРЕСА_1 було направлено повістку рекомендованим листом з повідомленням. Відповідно до онлайн- сервісу ПАТ «Укрпошта» вже 24.04.2019 зазначений лист знаходився на поштовому відділенні.

В той же час лист, направлений за цією ж адресою з постановою адміністративної комісії позивач отримав. Відповідач зазначає , що за наявних обставин, комісією вжито всіх можливих та передбачених чинним законодавством заходів щодо своєчасного повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про день та час розгляду справи. На підставі вищевикладеного, у задоволенні позовних вимог просили відмовити.

У вступному слові позивачка та її представник позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у адміністративному позові, просили задовольнити їх в повному обсязі.

Представники відповідача у вступному слові позовні вимоги не визнали , просили у задоволенні позову відмовити, посилаючись на пояснення викладені у відзиві.

Беручи до уваги пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вислухавши показання свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений як Конституцією, так і Законами України.

За змістом ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено , що відповідно до протоколу Серії ГР 424845 від 07.03.2019 року о 16 годині 45 хвилин продавець кіоску за адресою: АДРЕСА_2 здійснила продаж тютюнових виробів неповнолітній особі, чим порушила вимоги. 2 ст. 156 КУпАП (а.с. 19 ).

На підставі вказаного протоколу Серії ГР 424845 від 07.03.2019 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Запорізької міської ради прийнято постанову № 235 від 02.05.2019 року, з якої вбачається, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.156КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн. (а.с. 62).

Частиною 2 ст.156 КУпАП передбачено, що порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами в приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування, як таких, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами заборонена, а так само торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами через торгові автомати чи неповнолітніми особами, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар) тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад.

Адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, за правопорушення, передбачені ч. 2 ст.156 КУпАП (ч.1 ст.218 КУпАП).

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.268 КУпАП законодавцем визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному (необґрунтованому) притягненню такої особи до відповідальності.

Статтею 251 КУпАП визначено перелік фактичних даних в справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що обмеження щодо продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів встановлені статтею 15-3 Закону України від 19 грудня 1995 року «Про державне регулювання виробництва і обігу спирт уетилового, коньячного і плодового,алкогольних напоїв та тютюнових виробів» .

Відповідно до частини першої статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів:1) особами, які не досягли 18 років;2) особам, які не досягли 18 років;3) у приміщеннях та на території навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, крім ресторанів, що знаходяться на території санаторіїв;4) у приміщеннях спеціалізованих торговельних організацій, що здійснюють торгівлю товарами дитячого асортименту або спортивними товарами, а також у відповідних відділах (секціях) універсальних торговельних організацій;5) у закритих спортивних спорудах (крім пива у пластиковій тарі);6) з торгових автоматів;7) на полицях самообслуговування (крім тютюнових виробів у блоках та алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, пива);8) поштучно (для тютюнових виробів, крім сигар);9) у споживчих упаковках, що містять менш як 20 сигарет;10) з рук;11) у невизначених для цього місцях торгівлі.

Відповідно до частини четвертої статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов`язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку.

Частиною п`ятою статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» встановлено, що у разі відмови покупця надати такий документ продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів такій особі забороняється.

У частині другій статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» за порушення вимог статті 153 цього ж Закону законодавець передбачив застосування до суб`єкта господарювання фінансових санкцій у вигляді штрафу в сумі 6800,00 грн..

Тобто законодавством встановлена заборона на продаж, зокрема, тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.

Дана норма є імперативною нормою, та з неї не може бути виключень.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 здійснила продаж тютюнових виробів неповнолітній особі, що підтверджується протоколом Серії ГР 424845 від 07.03.2019 року та матеріалами адміністративної справи.

Зазначені обставини щодо продажу тютюнових виробів неповнолітній особі підтверджені в судовому засіданні показаннями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Крім того, у позовній заяві ОСОБА_1 , не заперечує продаж вказаного тютюнового виробу ОСОБА_4 , оскільки у неї не було сумніву, що вона повнолітня.

Частиною четвертою статті 15-3 зазначеного Закону продавця наділено правом отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, документи, які підтверджують вік такого покупця, а отже, ця вимога має спонукати суб`єкта господарювання дотримуватися відповідного рівня обачності, який би унеможливлював порушення чітко визначеної заборони продавати неповнолітній особі зазначену продукцію. Відсутність у продавця сумніву щодо віку покупця та продаж у зв`язку з цим забороненого товару неповнолітній особі не може бути підставою звільнення суб`єкта господарювання від відповідальності.

Таким чином, доводи ОСОБА_1 , викладені позовній заяві, поясненнях від 07.03.2019 року, що в неї не було сумніву щодо повнолітнього віку особи, якій вона продала тютюновий виріб, не звільняє її від відповідальності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відтак, в матеріалах справи наявні достатні докази на підтвердження факту продажу позивачем ОСОБА_1 цигарок ««PhillipMorris» неповнолітній особі.

Оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення містить відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; опис обставин, установлених при розгляді справи; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; зазначення реквізитів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Суд критично ставиться до посилання позивача на ту обставину, що вона не була присутня при розгляді оскаржуваної постанови, оскільки не була повідомлена про розгляд справи, з тих підстав , що з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 повідомлялася про розгляд справи про адміністративне правопорушення належним чином за адресою реєстрації, проте конверти поверталися з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що свідчить про небажання ОСОБА_1 отримувати повідомлення про розгляд адміністративною комісією протоколу про вчинене нею правопорушення (а.с. 63-68).

Також , суд звертає увагу на те, що допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 вказав , що ОСОБА_1 була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Доводи позивачки про те, що постанова про накладення на неї адміністративного стягнення винесена раніше дати вчинення правопорушення, судом не приймаються до уваги, оскільки достовірно встановлено, що оскаржувана постанова винесена відповідачем 02 травня 2019 року , а в наявній в матеріалах справи копії постанови допущена технічна помилка.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, зважаючи, що під час розгляду судом цієї адміністративної справи встановлено законні підстави для притягнення до відповідальності за порушення правил торгівлі, яке встановлене органом місцевого самоврядування та у відповідності до вимог закону, то суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 73 - 77, 90, 94, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 156, 268, 283 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Запорізької міської ради про поновлення строку та скасування постанови відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

На підставі ч.2 ст. 271 КАС України копію судового рішення невідкладно надіслати учасникам справи.

Суддя Жукова О.Є.

09.10.2019