Справа № 1.380.2019.001432
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції : Клименко О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/6446/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Затолочного В.С., Запотічного І.І.

за участю секретаря судового засідання: Герман О.В.

представника апелянта: ОСОБА_1

представника відповідача: Кухар Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 травня 2019 року у справі № 1.380.2019.001432 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

28.03.2019р. позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про визнати протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 14 березня 2018 року № та №.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30.05.2019 р. в позові відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.05.2019 р. скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

В судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу з підстав в ній зазначених.

Представник відповідача ОСОБА_3 Н ОСОБА_4 М. просила суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

На підставі наказу ГУ ДФС у Львівській області № 27 від 04.01.2018 р. «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки» контролюючим органом з 24.01.2018р. - 26.01.2018р. проведена документальна позапланова виїзна перевірка фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014р. - 24.01.2018р., правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 07.01.2012 р. - 24.01.2018 р. (а.с. 12-27 )

За результатами проведення документальної позапланової виїзної перевірки діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 податковий орган склав акт № 202/13-01-13- 14/ від 01.02.2018 р.

Документальною позаплановою виїзною перевіркою встановлено порушення позивачем п.181.1 п.183.2. п. 183.10 ст.183, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, який підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за період з 11.01.2016 р. -30.12.2016р. в сумі 137092,00 грн. та порушення п.49.2. підпункту 49.18 статті 49 глави 2 розділу II Податкового кодексу України, в частині неподання звітності з податку на додану вартість за квітень-грудень 2016 року. (а.с. 27 )

На підставі вказаного акту перевірки Головним управлінням ДФС у Львівській області прийнято податкові повідомлення - рішення від 14 березня 2018 року №, яким визначено суму грошового зобов`язання у розмірі 1 530,00 грн. та №, яким визначено суму грошового зобов`язання у розмірі 34 273,00 грн.

Підставою для встановлення вищевказаних порушень податковий орган вважає, що ОСОБА_2 отримано дохід більше 1000000 грн., що створює обов`язок реєстрації платником ПДВ.

Проте, колегія суддів вважає висновки податкового органу з якими погодився суд першої інстанції помилковими виходячи з наступних підстав.

В п. 181.1 ст.181 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, в тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватись як платник податку в контролюючому органі за своїм місцезнаходженням ( місцем проживання ) з дотриманням вимог, передбачених ст. 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку першої-третьої групи.

Як видно із витребуваних апеляційним судом у ОСОБА_2 витягу із руху коштів по рахунку з 01.04.2015 31.12.2016 р., в податкового органу копій Z- звітів та наявну податкову інформацію яка знаходиться в матеріалах справи, сума податку на додану вартість складає за вказаний період 94 686,57 грн.

Загальна сума отриманого від підприємницької діяльності позивачем доходу з 01.04.2015 р. 31.03.2016р становить 1 010 825 грн. 00 коп. з врахуванням податку на додану вартість.

Згідно п. 181.1 ст.181 Податкового кодексу України загальна сума від здійснення операцій без врахування податку на додану вартість становить: 1 010 825 грн. 00 коп. (загальна сума отриманого доходу ) 94 686,57 ( сума ПДВ) = 916 138,43 грн. ( загальна сума доходу без врахування ПДВ ).

Отже, ОСОБА_2 не зобов`язаний реєструватись платником податку на додану вартість, оскільки загальна сума отриманого доходу від підприємницької діяльності без врахування податку на додану вартість ( п. 181.1 ст. 181 ПК України ) становить 916 138,43 грн. та як наслідок останній не зобов`язаний подавати звітність по податку на додану вартість.

Разом з тим, суд першої інстанції не звернув увагу на ту обставину, що податковий орган в своєму акті перевірки зазначив про те, що позивач не отримував доходу що перевищує 1000000 грн. та в акті перевірки не вказав яким чином здійснювалось визначення суми доходу та чи було це здійснено без врахування податку на додану вартість.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки оспорювані податкові повідомлення-рішення є протиправними. Загальна сума отриманого позивачем доходу від підприємницької діяльності без врахування податку на додану вартість ( п. 181.1 ст. 181 ПК України ) становить 916 138,43 грн. та як наслідок останній не зобов`язаний реєструватись платником податку на додану вартість та подавати звітність по податку на додану вартість.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи тому, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нову постанову якою позов задовольнити.

Керуючись ст.ст.243, 286, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 травня 2019 року у справі № 1.380.2019.001432 скасувати та прийняти нову поставну, якою позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення рішення від 14 березня 2018 року № та № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Державної податкової служби у Львівській області в користь ОСОБА_2 понесені витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги згідно квитанції № 0.0..1 від 09 липня 2019 року у розмірі 2593 (дві тисячі п`ятсот дев`яносто три) гривень 43 копійок.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Бруновська

Суддя В.С. Затолочний

Суддя І.І. Запотічний

Постанова складена в повному обсязі 10.10.2019р.