Справа № 160/8096/19
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2019-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року Справа № 160/8096/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Віхрової В.С., розглянувши у порядку письмового позовного провадження у м. Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідач зобов`язаний відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у Військовому інституті танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут».
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.08.2019 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін.
Згідно з ч. 2 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Враховуючи положення ч.4 вказаної статі, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи № 160/8096/19 у спрощеному провадженні.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 261 КАС України відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі. Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Судом вчинені усі необхідні заходи щодо належного повідомлення сторін про розгляд справи.
Відповідач не скористався правом на подання відзиву на позовну заяву.
Згідно ч. 1 ст. 262 КАС України розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідно до витягу із наказу Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» № 139 від 17.08.2018р. відповідача військовослужбовця військової служби за контрактом в/ч НОМЕР_2 , зараховано курсантом першого курсу Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» за спеціальністю: «255. Озброєння та військова техніка».
З матеріалів справи вбачається, що 30 серпня 2018 року між Міністерством оборони України в особі ТВО начальника Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» полковника Серпухова О.В. та солдатом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу.
Відповідно до витягу із Наказу начальника Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» №204 від 30.08.2018, згідно із сумісним наказом Міністра оборони України та Міністра освіти і науки України від 12 лютого 2018 року №4ДСК/1ДСК «Про організацію прийому в 2018 році курсантів та студентів на навчання до закладів вищої освіти для підготовки військових фахівців з вищою освітою» з 30 серпня 2018 року відповідача зараховано в списки особового складу інституту та на всі види забезпечення.
Як визначено розділом ІІ «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України №1153/2008 від 10.12.2008, та підтверджено матеріалами справи, контракт про проходження військової служби (навчання) був укладений з відповідачем 30.08.2018 року, строком на термін навчання (5 років), за яким відповідач зобов`язався продовжувати подальше проходження військової служби на посадах офіцерського складу протягом не менше 5 років після закінчення навчання.
Так, 14.01.2019 відповідачем на ім`я начальника курсу було подано рапорт з клопотанням перед вищим командуванням про відрахування відповідача з числа курсантів у зв`язку з небажанням продовжувати навчання. Витягом із Протоколу №7 засідання вченої ради Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» від 22.01.2019 року визначено рекомендацію вченої ради начальнику інституту відрахувати курсанта 212 навчальної групи навчального курсу РХБЗ солдата ОСОБА_1 через небажання продовжувати навчання (абзац 6 пункту 3.2. «Інструкції про порядок переведення, відрахування та поновлення курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів Міністерства оборони України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 24.12.1997 року №490». Крім того, у матеріалах судової справи наявний рапорт відповідача від 24.01.2019, яким він доповів, що під час навчання всіма видами постачання був забезпечений у повному обсязі, претензій до навчального курсу та інституту не має, витрати пов`язані із навчання відповідач зобов`язався відшкодувати у добровільному порядку, реквізити отримав.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Частиною 10 статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 частини п`ятої статті 26 цього Закону,, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.
Постановою Кабінету Міністрів України №964 від 12.07.2006 року затверджено «Порядок відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», який визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу (далі - вищі навчальні заклади) відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "и", "і" частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" ( 2232-12 ) витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі (далі - витрати). Разом з тим, п. 3 «Порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» встановлено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.
Так, відповідно до п.1 абз.6 контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу від 30.08.2018 укладеного між навчальним закладом та відповідачем вбачається, що відповідач взяв на себе зобов`язання відшкодування Міністерству оборони України витрат, пов`язаних з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу.
Змістом позовних вимог є стягнення із відповідача на користь Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» суми у розмірі 57 159,74 грн. на відшкодування витрат, пов`язаних із утримання відповідача під час навчання. Розрахунок витрат, здійснений відповідно до Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України №419/831/240/605/537/219/534 від 17.07.2007 р.
До позовної заяви додано відповідні розрахунки заявлених позовних вимог, що складаються із наступного. Довідкою-розрахунком грошей з урахуванням витрат за проживання на курсанта 1 курсу ОСОБА_1 за період з 30 серпня 2018 року по 24 січня 2019 року визначено вартість проживання за зазначений період 2 311,99 грн. Довідкою-розрахунком витрат за харчування курсанта 1 курсу ОСОБА_1 за період з 30 серпня 2018 року по 24 січня 2019 року визначено вартість харчування відповідача у сумі 9803,92грн.
Довідкою про нараховане грошове забезпечення курсанта 1 курсу ОСОБА_1 за період з 30 серпня 2018 року по 24 січня 2019 року визначено грошове забезпечення у сумі 36 178,72 грн. З кожним із вищенаведених розрахунків відповідача ознайомлено особисто, під підпис, претензії від відповідача відсутні.
Судом досліджено довідки-розрахунки сум грошового забезпечення курсанта ОСОБА_1 , які входять до складу заборгованості та які знаходяться в матеріалах справи.
Докази сплати заборгованості в матеріалах справи відсутні.
Отже, предметом спору є стягнення витрат, пов`язаних з утриманням відповідача під час навчання за державним замовленням, який ним добровільно не сплачений.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
При цьому, судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо.
За наведених обставин у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Згідно ч. 2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
За наслідками розгляду даної справи, розподіл судових витрат у відповідності до ст. 139 КАС України стягненню з відповідача не підлягає, оскільки витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз відсутні.
Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 132, 139, 246-247, 249, 255, 297 КАС України, суд, -
Позовну заяву Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити частково;
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) В.С. Віхрова

Рішення не набрало законної сили 30.09.19

Суддя В.С. Віхрова

Згідно з оригіналом

Помічник судді Ю.Ю. Ковтун