Справа № 300/1864/19
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2019-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" жовтня 2019 р. справа № 300/1864/19
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Григорука О.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними, зобов`язання до вчинення дій та стягнення моральної шкоди, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 10.09.2019 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій щодо відмови у виплаті пенсії позивачу на загальних підставах, зобов`язання проводити виплату пенсії позивачу на загальних підставах як особі, що постійно проживає в м. Івано-Франківську та стягнення моральної шкоди в сумі 200304 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що в червні 2015 позивач покинув своє місце проживання в Донецькій області та переїхав до м. Івано-Франківська, де став на облік як внутрішньо переміщена особа. 25.11.2016 ним подана заява про зняття з обліку як внутрішньо переміщеної особи. Однак внаслідок відмови пенсійного органу щодо виплати пенсії на загальних підставах, 12.12.2017 позивач був змушений повторно стати на облік як переселенець. 22.01.2018 позивач звертався до відповідача з заявою про призначення йому пенсії на загальних підставах. Листом №917/Д-15 від 12.08.2019 відповідач повідомив про поширення на позивача статусу як внутрішньо переміщеної особи. Позивач просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у виплаті пенсії позивачу на загальних підставах, зобов`язати проводити виплату пенсії позивачу на загальних підставах як особі, що постійно проживає в м. Івано-Франківську та стягнути моральну шкоду.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.09.2019 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач 27.09.2019 подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області заперечило щодо заявлених позовних вимог (а.с.78-80). Згідно відзиву представник відповідача зазначив, що пенсія ОСОБА_1 виплачується згідно чинного законодавства. Оскільки позивач проживав та одержував пенсію в АДРЕСА_1 , його пенсійна справа залишилась на території, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085-р. Враховуючи, що отримати пенсійну справу з території, де органи української влади не здійснюють свої повноваження, неможливо, пенсійне забезпечення внутрішньо переміщених осіб реалізується у спрощеному порядку, за матеріалами електронних пенсійних справ. Крім того, відповідно до рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду №0940/1814/18 від 28.12.2018, яке набрало законної сили, адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без задоволення. Відповідач просив закрити провадження у справі.
Крім цього, 18.09.2019 відповідач подав клопотання про закриття провадження у даній справі (а.с.56, 57).
Ухвалою суду від 11.10.2019 відмовлено в задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про закриття провадження у справі.
03.10.2019 позивач подав відповідь на відзив (а.с.86-94).
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази, встановив наступне.
У червні 2015 року в зв`язку з активізацією бойових дій у зоні антитерористичної операції ОСОБА_1 був змушений залишити своє місце проживання в Донецькій області та переїхав до м. Івано-Франківська, де у встановленому порядку позивача взято на облік як внутрішньо переміщену особу.
З 25.11.2016 позивач знятий з обліку як внутрішньо переміщена особа у зв`язку з придбанням житла в м. Івано-Франківську (а.с.34).
12.12.2017 позивач повторно став на облік як внутрішньо переміщена особа.
22.01.2018 позивач звертався до відповідача з заявою про призначення йому пенсії на загальних підставах (а.с.35).
Листом №917/Д-15 від 12.08.2019 відповідач повідомив про законність поширення на позивача статусу як внутрішньо переміщеної особи та про відсутність інформації про позбавлення позивача такого статусу (а.с.25, 26).
17.09.2019 позивач звернувся до Департаменту соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради про зняття його з обліку внутрішньо переміщених осіб (а.с.72).
Позивач вважає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області протиправно відмовило у виплаті пенсії позивачу на загальних підставах, просить зобов`язати відповідача проводити виплату пенсії позивачу на загальних підставах як особі, що постійно проживає в м. Івано-Франківську. Також позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 200304 грн.
При вирішенні даного спору суд виходить з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.
Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
Частиною 1 статті 7 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" передбачено, що для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.
Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа подала заяву про відмову від довідки.
Згідно із частиною 1 статті 47 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.
5 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам".
Пунктом 1 вказаної постанови Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року №637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" установлено, що призначення, відновлення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) (далі - пенсії) внутрішньо переміщеним особам, у тому числі особам, які відмовились відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на території, де органи державної влади здійснюють свої повноваження (далі - внутрішньо переміщені особи), здійснюються територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі відомостей, що містяться в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб. Виплата (продовження виплати) довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення (далі - соціальні виплати) та пенсій, що призначені зазначеним особам, здійснюється через рахунки та мережу установ і пристроїв акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" з можливістю отримання готівкових коштів і проведення безготівкових операцій через мережу установ і пристроїв будь-яких банків тільки на території населених пунктів, де органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі.
Для ідентифікації одержувачів пенсій, які є внутрішньо переміщеними особами, та забезпечення виплати пенсій таким особам проводиться емісія платіжних карток, які водночас є пенсійними посвідченнями, із зазначенням на них графічної та електронної інформації про власника та його електронного цифрового підпису.
Отже, пенсійні виплати, як внутрішньо переміщеним, так і особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, при наявності факту реєстрації місця проживання та постійного проживання на території, де органи державної влади здійснюють свої повноваження, здійснюються у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року №637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам".
Суд встановив, що з 25.11.2016 позивач знятий з обліку як внутрішньо переміщена особа у зв`язку з придбанням житла в м. Івано-Франківську. 12.12.2017 позивач повторно став на облік як внутрішньо переміщена особа. 17.09.2019 позивач звернувся до Департаменту соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради про зняття його з обліку внутрішньо переміщених осіб (а.с.72).
Відповідно до записів паспорта громадянина України НОМЕР_1 , позивач зареєстрований за адресою місця проживання АДРЕСА_2 (а.с.21, 22).
Згідно довідки ПП "Ролетка" від 08.08.2019 позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.28).
Отже, враховуючи вищенаведене, пенсійні виплати позивачу повинні здійснювати з врахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року №637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам".
Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснює виплату пенсії позивачу у порядку та в спосіб, встановлений законодавством.
З таких обставин, слід відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій щодо відмови у виплаті пенсії позивачу на загальних підставах, зобов`язання проводити виплату пенсії позивачу на загальних підставах як особі, що постійно проживає в м. Івано-Франківську та стягнення моральної шкоди в сумі 200304 грн.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297, підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Григорук О.Б.