Справа № 200/10903/19-а
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2019 р. Справа№200/10903/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні без повідомлення сторін) адміністративну справу за позовом Комунальної лікувально-профілактичної установи «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» (, 84331, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Остапа Вишні, 24)

до Головного управління ДФС у Донецькій області (, 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130 Таганрозької дивізії, 114)

про визнання протиправним та скасування рішення від 26 серпня 2016 року № , зобов`язання повернути кошти у розмірі 58022 грн. 58 коп.

ВСТАНОВИВ:

Комунальна лікувально-профілактична установа «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним рішення від 26 серпня 2016 року № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та скасувати його повністю, зобов`язання Головне управління державної фіскальної служби у Донецькій області повернути Комунальній лікувально-профілактичній установі «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» кошти у сумі 58022 грн. 58 коп., які були сплачені, згідно рішення Костянтинівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 26 серпня 2016 року № .

Ухвалою від 10 вересня 2019 року суд залишив без руху позовну заяву позивача та надав десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення виявлених судом недоліків.

20 вересня 2019 року на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, в якій виконав вимоги ухвали суду від 10 вересня 2019 року, чим усунув її недоліки.

Ухвалою від 23 вересня 2019 року суд прийняв до розгляду позовну заяву позивача, відкрив провадження в адміністративній справі № 200/10903/19-а за правилами спрощеного позовного провадження, задовольнив клопотання позивача та визнав поважними причини пропуску строку звернення позивача із позовом до суду.

За правилами статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Позивач не погоджується із винесеним податковим органом рішенням від 26 серпня 2016 року № , посилаючись на дію Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року № 1669-VII, Указу Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014, яким введене в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочате проведення антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей. Крім того, зазначає. що платіжними дорученнями від 2 вересня 2019 року № 861 та № 862 позивачем було погашено заборгованість з ЄСВ та штрафних санкцій та пені за оскаржуваним рішенням.

Відповідач надав до суду відзив на адміністративний позов, в якому заперечує проти позовних вимог, вважає вимоги, викладені у позовній заяві, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та просить суд відмовити у задоволені позову, посилаючись на те, що оскаржуване рішення прийняте податковим органом відповідно до вимог чинного законодавства України та не підлягає скасуванню. Також зазначає, що підставою для звільнення від виконання своїх обов`язків, визначених частиною 2 статті 6 Закону № 2464 на період з 14 квітня 2014 року до закінчення АТО або військового чи надзвичайного стану є заява платника ЄВ , яка подається ним до контролюючого органу за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення АТО та сертифікат Торгово-Промислової палати України. На дату складання рішення антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 триває. Зазначає, що Законом України від 24 грудня 2015 року № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесені зміни в Закон України № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». У зв`язку із прийнятими змінами, також втратив чинність пункт 94 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року № 2464-VI. З урахуванням внесених змін, платники ЄВ не звільняються від своїх обов`язків визначених статтею 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року № 2464-VI.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Комунальна лікувально-профілактична установа «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» є юридичною особою, зареєстрована за номером , про що свідчить виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Судом встановлено, що 26 серпня 2016 року на підставі частини 10 та пункту 2 частини 11 статті 25 Закону України «Про збір та обік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року № 2464-VІ за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування податковим органом було прийняте рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 37795 грн. 97 коп. за період з 23 грудня 2013 року по 10 січня 2015 року та нарахована пеня у розмірі 20226 грн. 61 коп. (загальна сума 58022 грн. 58 коп.).

В матеріалах справи містяться два листи відповідача від 14 серпня 2019 року № 66401/10/05-99-17-03-14 та від 27 серпня 2019 року № 69783/10/05-09-43-22, відповідно до яких відповідач повідомляє, що за позивачем обліковується борг зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 195751 грн. 94 коп., яка складається з несплаченого залишку у сумі 137729 грн. 36 коп. за звітом від 25 вересня 2014 року № та з нарахованих штрафних санкцій та пені за рішенням від 26 серпня 2016 року № у сумі 58022 грн. 58 коп.

Судом також встановлено, що відповідно до платіжних доручень від 2 вересня 2019 року № 861 та № 862 позивачем було сплачено заборгованість з ЄСВ у сумі 137729 грн. 36 коп. та заборгованість зі штрафних санкцій та пені за оскаржуваним рішенням у сумі 58022 грн. 58 коп.

Отже, як вбачається зі змісту позовної заяви та відзиву, спірними питанням у справі є правомірність застосування до позивача штрафних санкцій та нарахування пені в сфері сплати єдиного внеску.

Суд зазначає, що набрало законної сили рішення Верховного Суду від 30 березня 2018 року у зразковій справі № 812/292/18 (Пз/9901/22/18) за позовом Обласної комунальної установи «Луганський центр підтримки молодіжних ініціатив та соціальних досліджень» до Головного управління Державної фіскальної служби України у Луганській області про скасування рішення.

У своєму рішенні від 30 березня 2018 року Верховний Суд дійшов висновку, що в контексті цієї зразкової адміністративної справи ознаками типових є предмет позову, а саме рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції на підставі частини десятої та пункту 2 частини одинадцятої статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року №2464-VI (далі - Закон № 2464-VI), а також перебування позивачів як платників єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, що обумовлює звільнення від застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску відповідно до пункту 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI на період проведення антитерористичної операції.

На підставі досліджених матеріалів адміністративної справи № 200/10903/19-а суд доходить висновку, що вона відповідає ознакам типової справи, наявні обставини зразкової справи, які обумовлюють типове застосування норм матеріального права. Обставини, які виключають типове застосування норм матеріального права та порядок застосування таких норм - відсутні. Отже, зазначена справа розглядається як типова.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Згідно з частиною другою статті 2 Закону № 2464-VI виключно цим Законом визначаються принципи збору та ведення обліку єдиного внеску, платники єдиного внеску, порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, розмір єдиного внеску, орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність, склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Відповідно до положень пункту 1 частини другої статті 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Порядок обчислення та строки сплати єдиного внеску передбачені статтею 9 Закону № 2464-VI. Частиною восьмою цієї статті передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Стаття 25 Закону № 2464-VІ регламентує заходи впливу та стягнення, і частиною першої цієї статті передбачено, що рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до частини десятої статті 25 Закону № 2464-VІ на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Частиною одинадцятою цієї статті передбачено, що орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції, зокрема за несвоєчасну сплату єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум (у редакції Закону до 01 січня 2015 року - 10 відсотків).

Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII від 02 вересня 2014 року (далі - Закон № 1669-VII), який набрав чинності з 15 жовтня 2014 року, визначає, серед іншого, тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Підпунктом 8 пункту 4 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669-VII внесено зміни до Закону № 2464-VІ, а саме підпункт «б» розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 9-3 (пункт 9-4 в редакції Закону з 13 березня 2015 року) такого змісту: « 9-4. Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції. Суд зазначає, що позивачем 15 серпня 2019 року за № 01-02/530 була надана до відповідача відповідна заява.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу».

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

На виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція (дію розпорядження зупинено згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р), яке втратило чинність згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України».

Надаючи правову оцінку обставинам цієї справи, суд виходить з того, що саме перебування платників єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція, є підставою для зупинення застосування до таких платників заходів впливу та стягнення і відповідальності за порушення Закону № 2464-VІ.

Місто Краматорськ Донецької області, входять до Переліків населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затверджених розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р (втратило чинність) і розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р (чинне).

З огляду на дію абзацу третього пункту 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VІ відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Отже, позивач звільняється від відповідальності за несвоєчасну сплату єдиного внеску з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції за умови перебування його на обліку органу доходів і зборів, розташованому на території населеного пункту, де проводилася така операція.

Крім того, суд зауважує, що не потребує додаткового засвідчення форс-мажорних обставин, по яким чітко визначено критерій та встановлено звільнення від сплати Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Як наслідок, у відповідності до приписів Закону України №1669 позивач на період проведення антитерористичної операції звільнений від обов`язків платника єдиного внеску. Крім того, суд зазначає, що в матеріалах справи міститься сертифікат № 6553 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 25 липня 2016 року.

У межах спірних відносин накладення штрафу та нарахування пені відбулося за період з 23 грудня 2013 року по 10 січня 2015 року, тобто, зокрема, за період проведення антитерористичної операції, за наявності умови перебування позивача як платника єдиного внеску на обліку в органі доходів і зборів, розташованому в місті проведення цієї операції, без врахування положень Закону, який прямо забороняє притягнення до відповідальності за невиконання обов`язків платника єдиного внеску, що прямо передбачено пунктом 9-4 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464-VІ.

Таким чином, застосування до позивача штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску за період з 14 квітня 2014 року по 10 січня 2015 року є протиправним. Щодо нарахування штрафу за період з 23 грудня 2013 року по 14 квітня 2014 року, тобто поза межами проведення АТО, суд зазначає, що з розрахунку штрафної санкції до оскаржуваного рішення вбачається що нарахування пені відбулося за період з 23 грудня 2013 року по 10 січня 2015 року, тобто неможливо виділити точну окрему суму нарахування пені за період з 14 квітня 2014 року, тому суд вважає, що скасуванню підлягає рішення у повному обсязі. Крім того, суд враховує той, факт, що оскаржуване рішення було прийняте вже у 2018 році, тобто відповідач був обізнаний про норми Закону № 2464-VІ та Закону № 1669-VII.

Водночас суд зазначає, що Закон № 2464-VІ не скасовує обов`язків платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а надає можливість на період антитерористичної операції не виконувати їх у встановлені строки (своєчасно) та в повному обсязі.

Суд виходить з того, що пункт 9-4 розділу VIII Закону № 2464-VІ є чинним на цей час, зміни безпосередньо до Закону № 2464-VІ щодо виключення або викладення в новій редакції тощо пункту 9-4 розділу VIII цього Закону не внесені, чим спростовуються доводи податкового органу щодо втрати чинності положень цього пункту.

Щодо позовної вимоги позивача про зобов`язання відповідача повернути кошти у сумі 58022 грн. 88 коп., які були сплачені згідно оскаржуваного рішення суд зазначає, що дана позовна вимога позивачем заявлена передчасно, оскільки тільки даним судовим рішенням оскаржуване рішення визнане протиправним та скасовано. Після набрання даного рішення суду законної сили у відповідача виникне зобов`язання щодо скасування нарахованих сум штрафу та пені в інтегрованій картці позивача. Саме внаслідок таких дій у позивача виникне право повернути таку переплату (при її виникненні), шляхом звернення до контролюючого органу в порядку передбаченому чинним законодавством. Отже, на теперішній час, відповідач не здійснив жодних протиправних дій або бездіяльності щодо неповернення позивачу коштів у сумі 58022 грн. 58 коп., внаслідок чого на даний час відсутній об`єкт судового захисту в межах даної адміністративної справи.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, щодо задоволення позовних вимог позивача частково.

Згідно з положеннями частини 3 статті 139 КАС при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. Судовий збір позивачем був сплачений відповідно до платіжних доручень від 4 вересня 2019 року № 872 у сумі 1921 грн. та від 16 вересня 2019 року № 893 у сумі 1921 грн.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Комунальної лікувально-профілактичної установи «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» (, 84331, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Остапа Вишні, 24) до Головного управління ДФС у Донецькій області (, 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130 Таганрозької дивізії, 114) про визнання протиправним та скасування рішення від 26 серпня 2016 року № , зобов`язання повернути кошти у розмірі 58022 грн. 58 коп. задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Костянтинівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 26 серпня 2016 року № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальну суму 58022 грн. 58 коп.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління ДФС у Донецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Комунальної лікувально-профілактичної установи «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921 грн.

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті 15 жовтня 2019 року. Повне судове рішення складено 15 жовтня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Смагар