Справа № 821/3877/15-а
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2019-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

09 жовтня 2019 року

Київ

справа №821/3877/15-а

адміністративне провадження №К/9901/14473/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАРСУС ОЕ" на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 09.06.2016 (судді: Косцова І.П. (головуючий), Стас Л.В., Турецька І.О.) у справі № 821/3877/15-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАРСУС ОЕ" до Херсонської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови,

У С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "ТАРСУС ОЕ" (далі - позивач, Товариство) звернулось до суду з позовом до Херсонської митниці Державної фіскальної служби (далі - відповідач, контролюючий орган, митний орган) про визнання протиправними та скасування картки відмови у митному оформленні товарів від 12.12.2015 № 508030303/2015/00005 та рішення про коригування митної вартості товарів від 12.12.2015 № 508030303/2015/000006/2.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при митному оформленні товару відповідачу були надані передбачені ст. 53 Митним кодексом України документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення - за ціною договору. Позивач стверджує, що подані ним разом з митною декларацією для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість документи не містили в собі розбіжностей та не мали явних ознак підробки, навпаки, містили всі відомості, що підтверджували числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що підлягала сплаті за ці товари. На думку позивача, зауваження контролюючого органу не свідчать про наявність розбіжностей чи зазначення всіх відомостей щодо ціни товару, а тому відмова у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України та рішення про коригування митної вартості товарів прийняті відповідачем всупереч вимог Митного кодексу України та підлягають скасуванню.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 23.03.2016 позов задоволено в повному обсязі. Визнано протиправними та скасовано картку відмови у митному оформленні товарів від 12.12.2015 № 508030303/2015/00005 та рішення про коригування митної вартості товарів від 12.12.2015 № 508030303/2015/000006/2.

4. Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем під час митного оформлення товару було подано всі необхідні документи, які відповідають вимогам частини другої статті 53 Митного кодексу України, не містять розбіжностей щодо даних, які підлягають обчисленню при визначенні митної вартості, що свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості товару; натомість відповідачем не обґрунтовано, у чому полягали об`єктивні сумніви у заявленій декларантом митній вартості товару, та не доведено неможливості застосування Товариством методу визначення митної вартості за ціною договору.

5. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 09.06.2016 рішення суду першої інстанції було скасовано та прийнято нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Товариства в повному обсязі.

6. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог Товариства суд дійшов висновку, що надані позивачем документи для проведення митного оформлення не підтверджують заявлену митну вартість товару за основним методом (за ціною договору), а тому враховуючи, що декларантом не надані в повному обсязі додаткові документи, витребувані митницею, які б спростовували виявлені розбіжності щодо числових значень складових митної вартості, контролюючим органом обґрунтовано було скориговано митну вартість товару із застосуванням другорядного методу.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

7. Не погодившись із рішенням суду апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 09.06.2016 року, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 23.03.2016 залишити в силі.

8. Касаційний розгляд справи проведено в письмовому провадженні, відповідно до пункту 1 частини першої статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

9. Судами попередніх інстанцій встановлено, що між позивачем (Покупець) та фірмою "ERYILMAZ NARENCIYE PAKETLEME PLASTIK AMB. INSAAT KUYUMCULUK IHR. ITH. SAN. TIC. LTD. STI." (Туреччина), (продавець) укладено контракт від 05.11.2015 № 003/2015-TR на поставку в Україну свіжих овочів, фруктів, ягід врожаю 2015-2016 років.

Згідно з умовами контракту ціна, кількість, асортимент та остаточні умови поставки оговорюються в рахунках-фактурах (інвойсах) на кожну партію товару; товар постачається переважно на умовах СFR-Скадовськ, CIF-Скадовськ, СFR-Іллічівськ, CIF-Іллічівськ в редакції Інкотермс-2010, а також можливі поставки на інших умовах, які будуть оговорені в рахунках-фактурах (інвойсах) на кожну партію товару. Ціна товару включає вартість митного оформлення на вивіз товару із країни постачальника, вартість тари та інші витрати, пов`язані із доставкою товару до пункту призначення в залежності від умов поставки; оплата за товар здійснюється в доларах США шляхом переказу коштів з рахунку покупця на рахунок продавця, умовою оплати є відстрочка платежу на 90 календарних днів з моменту випуску товару у вільний обіг на території України; товаросупровідними документами є фітосанітарний сертифікат, рахунок-фактура (інвойс), сертифікат походження, товаросупровідний документ (п.п.1.2, 2.1, 3.2, 4.1, 4.2, 5.2 контракту).

26.11.2015 продавцем виписано рахунок-фактуру (інвойс) № 006787 товар: мандарини свіжі сорту Satsuma, вага нетто - 213000 кг, вага брутто - 228000 кг, вартістю 0,50 дол. США за кг, загальна вартість 106500 дол. США.

09.12.2015 на виконання умов контракту до морського порту "Скадовськ" було доставлено мандарини свіжі сорту Satsuma, вирощені в Туреччині, врожаю 2015 року, розфасовані у 26471 пластмасових ящиках, які розміщені на 220 палетах з деревини, торгівельної марки Eryilmaz Narenciye, фірма виробник - "ERYILMAZ NARENCIYE PAKETLEME PLASTIK AMB. INSAAT KUYUMCULUK IHR. ITH. SAN. TIC. LTD. STI.".

11.12.2015 позивачем з метою здійснення митного контролю та оформлення придбаного товару до митного поста "Скадовськ" Херсонської митниці ДФС подано митну декларацію № 508030303/2015/003915, в якій зазначена вартість товару - 106500 доларів США, або в еквіваленті 2488725,97 грн. Митна вартість товару визначена за ціною контракту.

До митної декларації було додано пакет товаросупровідних та комерційних документів: коносамент (Bill of lading) від 07.12.2015, контракт від 05.11.2015 № 003/2015-TR, інвойс від 26.11.2015 № 006787, копію митної декларації країни відправлення від 03.12.2015 № 15411600ЕХ001982, сертифікат про походження товару форми А від 26.11.2015 №0244760, інформацію про позитивні результати проведення ветеринарно-санітарного контролю (державного контролю) всіх харчових продуктів від 07.12.2015, інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару від 07.12.2015.

За результатами перевірки поданих документів митний орган прийшов до висновку про наявність у них розбіжностей, а саме: у інвойсі від 26.11.2015 № 006787 відсутні умови розрахунку, що зазначені у контракті від 05.11.2015 № 003/2015-ТR, а також виявлено невідповідність згідно акту про невідповідність від 11.12.2015 (розбіжності у кількості ящиків з мандаринами сорту Satsuma: позивачем зазначалося 25500, а митницею виявлено 26471).

У зв`язку з зазначеним 11.12.2015 відповідачем надіслано ТОВ "ТАРСУС ОЕ" засобами електронного зв`язку вимогу про надання додаткових документів, що підтверджують заявлено митну вартість товару, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

12.12.2015 Товариством повідомлено митницю про надання комерційної пропозиції (прейскуранта) від 10.12.2015, інших документів на даний час надати не може.

При перевірці правильності визначення митної вартості товару, відповідач дійшов висновку, що митну вартість не підтверджено документально, декларантом не надано додаткові документи, зазначені у вимозі митного органу, що підтверджували митну вартість, та 12.12.2015 прийнято рішення № 508030303/2015/000006/2 про коригування митної вартості товарів на підставі резервного методу і картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 508030303/2015/00005.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

10. У доводах касаційної скарги Товариство цитує норми матеріального та процесуального права, посилається на невідповідність висновку суду апеляційної інстанції фактичним обставинам справи та про безпідставність коригування митним органом митної вартості товарів за другорядним методом (резервним), оскільки для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом позивачем було надано необхідний пакет підтверджуючих документів, в яких чітко визначена ціна придбаного товару, та з яких не вбачається розбіжностей чи обставин, які впливають на числове значення заявленої митної вартості товару.

11. Контролюючим органом відзиву на касаційну скаргу надано не було.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

12. Конституція України:

12.1. Стаття 19.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

13. Митний кодекс України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):

13.1. Частина 1 статті 49.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

13.2. Частина перша статті 52.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

13.3. Частина друга статті 53.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

13.4. Частина третя статті 53.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

13.5. Частина четверта статті 53.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

13.6. Частина п`ята статті 53.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

13.7. Частина перша статті 54.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

13.8. Частина друга статті 54.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

13.9. Частина третя статті 54.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

13.10. Частина шоста статті 54.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

13.11. Частина сьома статті 54.

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

13.12. Частина перша статті 57.

Визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

13.13. Частина друга статті 57.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

13.14. Частина третя статті 57.

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

13.15. Частина четверта статті 57.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

13.16. Частина восьма статті 57.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

14. Основним методом визначення митної вартості товарів є метод - за ціною договору.

15. Обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

16. Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

17. Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

18. Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

19. Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (ст. 53 ) заборонено.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

20. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

21. Як встановлено судом першої інстанції Товариством з обмеженою відповідальністю "ТАРСУС ОЕ" було надано Херсонській митниці Державної фіскальної служби необхідні документи для визначення митної вартості товару за основним методом. Вказаного судом апеляційної інстанції не спростовано.

22. Суд апеляційної інстанції обґрунтовуючи відмову у задоволенні позову, погодився з висновками контролюючого органу, що надані декларантом документи для підтвердження митної вартості товару містять розбіжності та не підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару за основним методом.

Так, суд вказав, що в інвойсі № 006787 від 26.11.2015 міститься інформація лише щодо вартості товару в нетто, та відсутні інші дані щодо вартості тари, вартості митного оформлення товару, вартості витрат, пов`язаних з доставкою товару до пункту призначення, а тому декларантом не підтверджено всі складові числового значення заявленої митної вартості, що виключає можливість перевірити правильність визначення митної вартості товару відповідно до вимог Митного кодексу України.

23. Проте, наведені судом апеляційної інстанції обґрунтування колегія суддів вважає недостатніми для висновку, що надані декларантом документи для підтвердження митної вартості товару містять розбіжності та не підтверджують вартість придбаного товару, оскільки такий висновок спростовується встановленими судом першої інстанції наступними обставинами.

Як вбачається з встановлених обставин справи, договором від 05.11.2015 №003/2015-TR, який був укладений позивачем з фірмою «ERYILMAZ NARENCIYE PAKETLEME PLASTIK AMB. INSAAT KUYUMCULUK IHR. ITH. SAN. TIC. LTD. STI.», визначено, що ціна товару включає вартість митного оформлення товару на вивіз з країни постачальника, вартість тари та інші витрати пов`язані з доставкою товару до пункту призначення в залежності від умов поставки (п.3.2 договору) (а.с.10). Таким чином, вищезазначені складові включені до вартості товару, тобто, всі витрати із завантаження, пакування товару, поставки товару вже були включені продавцем в ціну товару, яка відображена у відповідних товаросупровідних документах, наданих митному органу для митного оформлення, а отже окремих чи додаткових витрат, які мають включатись до митної вартості імпортованого товару, пов`язаних з доставкою товару до пункту призначення позивачем не понесено.

Крім того, колегія суддів зазначає, що контролюючим органом ні в оскаржуваних картці відмови в прийнятті митної декларації, рішенні про коригування митної вартості товарів, ні в повідомленні від митниці декларанту (а.с. 71) не вказувалось про відсутність відомостей щодо витрат на відвантаження, пакування, маркування та вартість тари, як обставини з якою контролюючий орган пов`язує невизнання заявленої декларантом вартості імпортованого товару.

Судом першої інстанції також правомірно відхиллено посилання контролюючого органу на наявність розбіжностей в інвойсі від 26.11.2015 № 006787, зокрема відсутні умови розрахунку, що визначені у договорі від 05.11.2015 № 003/2015-ТR, оскільки затвердженої форми рахунку-фактури (інвойс) та вимог щодо його заповнення законодавством України не передбачено, а в інвойс від 26.11.2015 № 006787 зазначено суму, яку потрібно сплатити, - 106500 доларів США, спосіб доставки - СІF-Скадовськ, країна походження - Туреччина, банківські реквізити - банк: ІSBANK, рахунок - ACC:6126-0095805, універсальні ідентифікатори для міжнародних платежів - IBAN: TR5805, SWIFT KOD: ISBTRIS. Тобто, інвойс від 26.11.2015 №006787 містить всі необхідні дані, в тому числі і умови розрахунків.

Також суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги і посилання контролюючого органу на невідповідність товару відомостям, зокрема було виявлено розбіжності у кількості ящиків з мандаринами сорту Satsuma: позивачем зазначалося 25500, а митницею виявлено 26471, оскільки така розбіжність була усунута позивачем шляхом правильного зазначення, що не заперечувалось митним органом, при цьому розбіжностей у вазі поставлених мандарин встановлено не було.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

24. Судами попередніх інстанцій в повній мірі встановлено фактичні обставини справи.

25. Позивач подав усі наявні документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, які підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору.

26. Враховуючи встановлені обставини справи, а також правове регулювання спірних правовідносин, колегія суддів дійшла висновку, що всупереч вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) контролюючий орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору.

27. Відповідно до п. 4 частини першої ст. 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині.

28. Суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону (частина перша ст. 352 Кодексу адміністративного судочинства України).

29. З огляду на зазначене, враховуючи статті 49, 52, 53, 54, 57 Митного кодексу України колегія суддів приходить до висновку, що доводи, викладені у касаційні скарзі, дають підстави для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, яке призвело до неправильного вирішення справи та скасування рішення суду першої інстанції, яке відповідає закону, а тому касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАРСУС ОЕ" підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 352, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАРСУС ОЕ" задовольнити.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 09.06.2016 у справі №821/3877/15-а скасувати, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 23.03.2016 в даній справі залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова ,

Судді Верховного Суду