Справа № 540/771/19
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2019-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/771/19
Головуючий в 1 інстанції: Дубровна В.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 14 червня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС України в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії та скасування реєстраційного запису,-

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2019 року ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС України в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі (надалі відповідач, ДФС), в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо включення в акт опису у податкову заставу від 24.05.2016 року №493/21-03-17-02-12 цілісного майнового комплексу магазину №6, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати ДФС виключити з акту опису майна від 24.05.2016 року №493/21-03-17-02-12 цілісний майновий комплекс магазину №6, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

- скасувати реєстрацію обтяження у вигляді податкової застави на цілісний майновий комплекс магазину №6, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (Марковича АДРЕСА_1 , номер запису про обтяження 28121438.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що дії відповідача по включенню цілісного майнового комплексу магазину №6, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (надалі - цілісний майновий комплекс магазин №6, магазин №6), до акту опису у податкову заставу порушують приписи п.87.2 ст.87, п.90.1 ст.90 ПК України, ч.2 ст.1 Закону України «Про заставу», ст.ст.1, 3 Закону України «Про іпотеку», а іпотекодежатель ПАТ «КБ «Надра» на підставі договору іпотеки МК 123/01 від 11.08.2006 року мав пріоритет іпотекодержателя та першочергове право повернення заборгованості, в результаті невиконання позичальником своїх зобов`язань. Крім того, позивач стверджує, що вказане обтяження у вигляді іпотеки (11.08.2006 року) було накладено на майно до акту опису та включення його в податкову заставу відповідачем (24.05.2016 року), а тому такі дії відповідача є протиправними та такими, що порушують його права щодо розпорядження майном, яке належить на праві власності при наявності обтяження на майно.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 14.06.2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти по справі нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 29.08.2018 року через електронні торги ДП «Сетам» позивач придбав цілісний майновий комплекс магазину №6, який належав боржнику ОСОБА_2 та знаходився в іпотеці у ПАТ «КБ «Надра» на підставі договору іпотеки МК123/01 від 11.08.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Воєводіною Н.М., зареєстрованого за №1836.

Право власності позивача на вказане майно підтверджується нотаріально посвідченим Свідоцтвом від 27.09.2018 року, згідно якого приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Йосипенко В.В., відповідно до ст.61 Закону України «Про виконавче провадження», ст.47 Закону України «Про іпотеку» та на підставі Акта про реалізацію предмета іпотеки, затвердженого начальником ДВС Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, ОСОБА_3 , "24" вересня 2018 року, посвідчує, що ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_1 , належить на праві власності майно, що складається з цілісного майнового комплексу магазину №6, який складається із: магазин літера "Б", загальною площею 155,3 (сто п`ятдесят п`ять цілих три десятих) кв.м.; магазин літера "В", загальною площею 69,0 (шістдесят дев`ять цілих нуль десятих) кв.м.; навіс літера "Г"; - туалет літера "К"; - сарай літера "Л"; - склад літера "З"; - склад літера "Д"; - навіс літера "Є"; - навіс літера "И"; - огорожа №1, яке придбане ОСОБА_1 за 549600,00 грн., що раніше належало ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу, Яценко О.М., 09.08.2006 року за реєстровим №1972, зареєстрованого Херсонським державним бюро технічної інвентаризації 10.08.2006 року, номер запису: 1033 в книзі: 3, реєстраційний номер: 2746795.

Також 27.09.2018 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Йосипенко В.В. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено реєстраційний запис №28120708, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.09.2018 року за №139354212.

04.02.2019 року позивач звернувся до ДФС з заявою про зняття обтяження - податкової застави на цілісний майновий комплекс магазину №6, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

13.02.2019 року ДФС листом за вих.№399/1/21-22-17-02-16 повідомило позивача про те, що згідно даних інтегрованих карток станом на 12.02.2019 року по платнику податків ОСОБА_2 обліковується податковий борг, а тому відповідно до п.93.3 ст.93 ПК України у органів державної фіскальної служби відсутні підстави для припинення права податкової застави на майно зазначеного боржника та внесення відповідних змін до державних реєстрів. Також ДФС повідомило, що у зв`язку з виникненням у ОСОБА_2 податкового боргу, ДФС було складено акт опису майна в податкову заставу від 19.07.2016 року №493/21-03-17-02-12, в який було включено наявний на той час у власності ОСОБА_2 цілісний майновий комплекс магазину №6.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача по включенню у 2016 році цілісного майнового комплексу магазину №6 в акт опису у податкову заставу були правомірними, попереднім власником магазину - ОСОБА_2 законність податкової застави не оскаржувалась, і на даний час за ОСОБА_2 обліковується податковий борг, що виключає передбачені Податковим кодексом підстави для звільнення вказаного магазину з податкової застави.

Колегія суддів з такою позицією суду першої інстанції погодитися не може, виходячи з наступного.

Звернення позивача до суду з даним позовом обумовлено фактом перебування придбаного позивачем нерухомого майна у податковій заставі внаслідок існування податкової заборгованості у попереднього власника нерухомого майна приватного підприємця Яник К.С..

Колегія суддів погоджується з доводами позивача, що сам факт перебування на даний час належного позивачу майнового комплексу магазину №6 у податковій заставі безумовно впливає на права позивача, як власника цього нерухомого майна.

Виходячи з визначеного у ст.2 КАС України завдання адміністративного судочинства, при вирішенні даного спору адміністративному суду необхідно з`ясувати, чи правомірно на даний час вказане нерухоме майно перебуває у податковій заставі.

При цьому, такий висновок не повинен залежати від правомірності включення цього нерухомого майна до податкової застави до моменту переходу прав власності на це майно до позивача.

Як вже зазначено вище, позивач придбав вказане нерухоме майно 29.08.2018 року на прилюдних торгах з реалізації нерухомого майна боржника - ОСОБА_2 , що перебувало в іпотеці у ПАТ «КБ «Надра» на підставі договору іпотеки МК123/01 від 11.08.2006 року.

В податкову заставу вказане нерухоме майно було включено податковим органом в 2016 році на підставі акту опису майна в податкову заставу від 19.07.2016 року №493/21-03-17-02-12.

Відповідно до п.88.1 ст.88 ПК України майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом.

Згідно п.89.3 ст.89 ПК України, майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Відповідно до п.87.2 ст.87 ПК України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Пунктом 87.3 ст.87 ПК України визначено коло майна, яке не може бути використане як джерела погашення податкового боргу платника податків.

Так, підпунктами 87.3.1, 87.3.2 п.87.3 ст.87 ПК України передбачено, що не може бути використане як джерела погашення податкового боргу платника податків:

- майно платника податків, надане ним у заставу іншим особам (на час дії такої застави), якщо така застава зареєстрована згідно із законом у відповідних державних реєстрах до моменту виникнення права податкової застави майно, яке належить на правах власності іншим особам та перебуває у володінні або користуванні платника податків, у тому числі (але не виключно)

- майно, передане платнику податків у лізинг (оренду), схов (відповідальне зберігання), ломбардний схов, на комісію (консигнацію); давальницька сировина, надана підприємству для переробки, крім її частини, що надається платнику податків як оплата за такі послуги, а також майно інших осіб, прийняті платником податків у заставу чи заклад, довірче та будь-які інші види агентського управління.

Статтею 90 ПК України визначено, що пріоритет податкової застави щодо пріоритету інших обтяжень (включаючи інші застави) встановлюється відповідно до закону.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про Іпотеку» пріоритет - переважне право однієї особи відносно права іншої особи на те ж саме нерухоме майно. Вищий пріоритет - пріоритет встановлений раніше будь-якого іншого пріоритету стосовно одного й того ж нерухомого майна. Нижчий пріоритет - пріоритет, встановлений пізніше пріоритету будь-якого інше пріоритету стосовно одного й того ж нерухомого майна.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки в акт опису майна від 19.07.2016 року №493/21-03-17-02-12 включено цілісний майновий комплекс магазину №6, який знаходився в заставі (іпотеці) з 11.08.2006 року, тому, виходячи з пріоритету на задоволення вимог іпотекодержателя, що є вищим відносно пріоритету податкової застави, яка виникла 19 липня 2016 року, це нерухоме майно ще на момент його включення до податкової застави вже не могло бути джерелом погашення податкового боргу. (Аналогічна правова позиція щодо пріоритету на задоволення вимог іпотекодержателя, право на яке виникло відповідно до іпотечного договору та зареєстроване у передбаченому законом порядку раніше ніж податкова застава, викладене у Постанові Верховного Суду від 05.02.2019р. у справі №813/1662/13-а.)

Крім того, сам факт переходу у 2018 році прав власності на вищевказане нерухоме майно в результаті процедури звернення стягнення на предмет іпотеки, законність якого не оспорюється фіскальним органом, також в силу пп.87.3.2 п.87.3 ст.87 ПК України виключає можливість використання фіскальним органом даного нерухомого майна в якості джерела погашення податкового боргу попереднього власника цього майна.

Таким чином, перебування вищевказаного нерухомого майна у податковій заставі після переходу прав власності на це майно до позивача, не є правомірним, та порушує право власності позивача, гарантоване Конституцією України та статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Україною 17.07.1997 року.

При цьому, такий висновок не залежить від того, чи правомірно податковий орган у 2016 році включив вищевказане нерухоме майно в акт опису у податкову заставу, чи погоджувався попередній власник з такою податковою заставою та чи погашений податковий борг попереднім власником цього майна.

Вирішуючи питання про способи захисту прав позивача, які необхідно застосувати суду у даній справі, колегія суддів виходить з того, що відповідач листом від 13.02.2019 року №399/1/21-22-17-02-16 неправомірно відмовив позивачу у звільненні цілісного майнового комплексу магазину №6 з податкової застави, і у відповідача існує обов`язок по звільненню цього майна з податкової застави.

Також колегія суддів враховує положення ст.93 ПК України та розділу VI Порядку застосування податкової застави контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 16.06.2017 року №586, які врегульовують порядок припинення податкової застави.

Відтак, колегія суддів вважає, що належними способами захисту прав та інтересів позивача є визнання відмови ДФС у звільненні з податкової застави цілісного майнового комплексу магазину №6, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 Херсон АДРЕСА_4 . АДРЕСА_1 (Марковича АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 , неправомірною, та зобов`язання ДФС звільнити це нерухоме майно з-під податкової застави та виключити її з відповідних державних реєстрів.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо відмови у задоволення позовних вимог, які стосуються визнання неправомірним включення в акт опису у податкову заставу від 24.05.2016 року №493/21-03-17-02-12 вищевказаного цілісного майнового комплексу магазину №6, та зобов`язання ДФС виключити це майно з акту опису майна від 24.05.2016 року №493/21-03-17-02-12, але з інших підстав, ніж зазичив суд першої інстанції, зокрема з тих підстав, що такі позовні вимоги у даному спорі не є належним способом захисту прав та інтересів позивача.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Колегія суддів вважає, що для ефективного захисту прав та інтересів позивача при вирішені даного спору необхідно вийти за межі заявлених позовних вимог.

За таких обставин, апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям по справі нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

За правилами ст.139 КАС України підлягають новому розподілу судові витрати, понесені позивачем у зв`язку із розглядом справи в суді першої в сумі 768,40 грн. та апеляційної інстанції в сумі 1152,60 грн..

Керуючись ст.311, ст.315, ст.317, ст.321, ст.322, ст.325, ст.329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 14 червня 2019 року скасувати.

Прийнято по справі нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління ДФС України в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі, яка викладені в листі від 13 лютого 2019 року за вих.№399/1/21-22-17-02-16, у звільненні з податкової застави цілісного майнового комплексу магазину №6, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Головне управління ДФС України в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі звільнити з податкової застави цілісний майновий комплекс магазину №6, розташований за адресою: АДРЕСА_1 та виключити запис про таку податкову заставу з відповідних державних реєстрів.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління ДФС України в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі () за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1921 (тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Джабурія О.В. Вербицька Н. В.