Справа № 344/9481/19
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/10271/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Шинкар Т.І.,Ільчишин Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 вересня 2019 року (головуючий суддя Шамотайло О.В., м. Івано-Франківськ) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Прокопович Лесі Василівни, Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови у справі про адміністративного правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до поліцейського взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Прокопович Лесі Василівни, Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення НК № 141805 від 20.05.2019.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 вересня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, вважає що суд при його винесенні неправильно застосував норми процесуального та матеріального права, а тому просить скасувати його та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В апеляційній скарзі зазначає, що дорожній знак 5.45 «Початок населеного пункту» розташований на значній відстані від лінії забудови, це знак, йому об`єктивно перешкодили виявити габарити мікроавтобуса марки Folkswagen білого кольору, які обмежували оглядовість.

Однак суд жодним чином не зазначив в оскаржуваному рішенні та не спростував його доводи про те, що він об`єктивно не міг виявити дорожній знак 5.45 «Початок населеного пункту», який розташований на значній відстані від лінії забудови, відповідно до приписів якого повинен був зменшити швидкість до 50 км/год. При цьому відсутність на фотографії з приладу TruCAM, на яку посилається суд, інших транспортних засобів, жодним чином не спростовує його аргументи щодо неможливості своєчасно виявити дорожній знак 5.45 через габарити іншого транспортного засобу, який рухався по крайній правій смузі при наближенні до цього знаку. Адже фотографія, на яку посилається суд, зроблена без прив`язування до дорожнього знаку 5.45, розташованого з правої сторони по ходу його руху.

Відповідно до статті 254 КУпАП, фіксація адміністративного правопорушення відбувається шляхом складання протоколу про адміністративне правопорушення, у якому відповідно до ст. 256 КУпАП, крім іншого, зазначається місце час і суть адміністративного порушення, виявленого уповноваженою особою, прізвища адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно із ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол може не складатись у разі вчинення адміністративних порушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних порушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Однак, системний аналіз положень Кодексу, в тому числі ч. 5 ст. 258 КУпАП, дає підстави для висновку, що у випадку, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків коли порушення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі. Такі ж вимоги містяться у Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом Міністерства Внутрішніх справ № 1376 від 06 листопада 2015 року, що зареєстрована у Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року № 1496/27941.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК№141805 від 20.05.2019, винесеної поліцейським взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Прокопович Л.В., позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3ст.122 КУпАП та накладено стягнення - штраф у розмірі 510грн. В оскаржуваній постанові зазначено, що 20.05.2019 о 13год. 42хв. керуючи транспортним засобом LAND ROVER, номерний знак НОМЕР_1 на автодорозі Н-10, 126 км, с. Старі Кривотули водій рухався з швидкістю 107 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 57 км/год, чим порушив п.12.4 ПДР України, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3ст.122 КУпАП.

Розглядаючи спір суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до пунктів 1.3, 1.9 Правил дорожнього руху України, що затверджені постановою КМ України від 10.10.2001 № 1306 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Частиною 3 статті 122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до статті 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами внутрішніх справ, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Відповідно до статті 222 КУпАП, органи внутрішніх справ (Національна поліція) розглядають, зокрема, справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, зокрема, за статтею 132-1 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно до статей 276, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої, що не заслуговують на увагу твердження позивача про те, що приладом TruCam зафіксовано швидкість руху автомобіля, який їхав попереду нього, оскільки з фотознімка здійсненого сертифікованим приладом TruCam чітко видно, що попереду автомобіля позивача відсутні інші транспортні засоби.

Також суд першої інстанції вірно вважав, що не заслуговують на увагу твердження позивача, що оскаржувана постанова не відповідає Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, оскільки вимоги до постанови по справі про адміністративне правопорушення встановлені статтею 283 КУпАП.

З врахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 243, 287, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 вересня 2019 року по справі № 344/9481/19 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин