Справа № 1.380.2019.004845
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2019-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.004845
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

11 жовтня 2019 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Москаль Р.М. перевірив матеріали позовної заяви Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до «Головного територіального управління юстиції у Львівській області відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби» про визнання протиправними дій та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

20.09.2019 в канцелярію Львівського окружного адміністративного суду надійшла поштою позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до «Головного територіального управління юстиції у Львівській області відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби». Позивач просить суд:

- визнати протиправними дії державного виконавця;

- скасувати постанову від 21.08.2019 № 57834791 про стягнення витрат виконавчого провадження.

Матеріали позовної заяви здано на пошту для надіслання до суду 11.09.2019.

Ухвалою від 23.09.2019 суддя залишив позовну заяву без руху та надав позивачу десятиденний строк з дня одержання цієї ухвали для усунення виявлених недоліків позовної заяви. Копія ухвали вручена позивачу 27.09.2019, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Строк на усунення недоліків позовної заяви сплив 07.10.2019.

11.10.2019 до суду поштою надійшло клопотання ГУ ПФУ у Львівській області від 07.10.2019 №26554/08-14, в якому позивач надав письмове пояснення щодо виконання вимог ухвали суду від 23.09.2019. В клопотанні заявник зазначає, що документ про сплату судового збору не може бути поданий у зв`язку з тим, що в бюджеті Пенсійного фонду на 2019 рік виділено недостатньо коштів на сплату судового збору. За наведених обставин ГУ ПФУ у Львівській області не має можливості сплатити судовий збір у зв`язку з недостатністю коштів призначених на цю мету. Щодо надання копії позовної заяви та доданих до неї документів, то ГУ ПФУ у Львівській області надіслало такі на адресу відповідача. Щодо строків звернення до суду позивач зазначив, що стаття 74 Закону України «Про виконавче провадження» визначає строк оскарження постанови державного виконавця протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Позивач пояснив, що оскаржувану постанову ГУ ПФУ у Львівській області отримало 27.08.2019, а з позовом на оскарження цієї постанови звернувся до суду в межах строку визначеного статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Вирішуючи клопотання ГУ ПФУ у Львівській області щодо звільнення від сплати судового збору суддя керується таким:

статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина друга цієї статті визначає, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з частиною 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI (далі Закон №3674-VI) суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. Відповідно до частини першої цієї статті суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Отже, єдиною підставою, з урахуванням якої суд може звільнити позивача від сплати судового збору, є його майновий стан. При цьому Закон передбачає вичерпний перелік умов, за яких суд може звільнити учасника справи від сплати судового збору з підстави врахування його майнового стану. Інших підстав для постановлення судом ухвали про звільнення від сплати судового збору ані Закон №3674-VI, ані КАС України не передбачають.

Доводячи наявність підстав для звільнення від сплати судового збору, позивач посилається на складне фінансове становище управління, недостатністю коштів на фінансування витрат на сплату судового збору.

Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 23.01.2015 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 № № 3674-VI «Про судовий збір» судам роз`яснено, що якщо бюджетні установи діють як суб`єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Звільнення відповідних органів від сплати судового збору не узгоджується з пунктом 1 частини першої статті 129 Конституції України, яким передбачено, що однією з основних засад судочинства в Україні є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Звільнення від сплати судового збору відповідних органів як сторін в окремих категоріях справ може розцінюватися як надання їм певних процесуальних переваг перед іншими учасниками судового процесу, зокрема, юридичними та фізичними особами, які зобов`язані сплачувати судовий збір. При цьому суддя враховує те, що до 14.12.2017 включно Пенсійний фонд України та його органи були звільнені від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір». Починаючи з 15.12.2017 Пенсійний фонд України та його органи виключені із встановленого Законом переліку осіб, що звільнені від сплати судового збору. Запровадження таких законодавчих змін мало на меті застосування єдиного підходу щодо всіх органів державної влади, місцевого самоврядування, фондів соціального страхування, про що зазначено у висновку Головного науково-експертного управління на проект Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

З огляду на викладене відсутні правові підстави для звільнення ГУ ПФУ у Львівській області від сплати судового збору. Тому суддя вважає клопотання позивача щодо звільнення від сплати судового збору таким, що не підлягає до задоволення.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.

Строк на усунення недоліків позовної заяви сплив 07.10.2019. Позивач у цей строк не надав доказів сплати судового збору, а підстав для звільнення його від сплати цього платежу немає. Позивач також не надав копії позовної заяви та копії доданих до неї документів для надіслання відповідачу. З цього приводу суддя зазначає, що в ухвалі від 23.09.2019 вказано позивачу, що у спірних правовідносинах суб`єктом владних повноважень відповідачем є орган державної виконавчої служби (посадова особа якого прийняла оскаржуване рішення), а позивач є боржником у виконавчому провадженні, що оспорює правомірність прийнятого щодо нього рішення, тому положення частини другої статті 161 КАС України у цій ситуації на ГУ ПФУ у Львівській області не поширюються.

Отже, позивач у встановлений строк не виконав вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, тому позовну заяву слід повернути.

Керуючись ст.ст. 132, 133, 143, 166, 169, 241, 243, 248, 256, 294, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суддя

У Х В А Л И В:

відмовити у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про звільнення від сплати судового збору.

Повернути позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до «Головного територіального управління юстиції у Львівській області відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби» про визнання протиправними дій та скасування постанови (і додані до неї документи) позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Ухвала може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги у п`ятнадцятиденний строк з дати складання ухвали.

Суддя Москаль Р.М.