Справа № 140/1711/19
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 140/1711/19

Головуючий у 1-й інстанції: Царапора О.П.

Суддя-доповідач: Драчук Т. О.

10 жовтня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Ватаманюка Р.В. Полотнянка Ю.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 09 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області старшого сержанта Глущенка Сергія Вікторовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності закриття провадження у справі,

В С Т А Н О В И В :

в червні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області з позовом до поліцейського СРПП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області старшого сержанта Глущенка Сергія Вікторовича про скасування постанови складеної поліцейським СРПП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області старшим сержантом Глущенком С.В. серії ДПО18 №181342 від 16.06.2019 про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1

Також, позивач просив закрити провадження в даній справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 25.06.2019 матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області, старшого сержанта Глущенка Сергія Вікторовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності закриття провадження у справі, - залишено без руху та запропоновано усунути недоліки у строк не пізніше 5-ти днів з дня отримання копії ухвали, надавши належно оформлену заяву.

Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 09.07.2019 позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області, старшого сержанта Глущенка Сергія Вікторовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття провадження у справі, повернуто позивачу.

Не погоджуючись з даним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нову ухвалу, якою направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу позивач обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала прийнята з невідповідністю висновків обставинам справи, за недоведеними обставинами, що мають значення для справи та з порушенням норм процесуального права.

Позивач в судове засідання не з`явився, повноважного представника не направив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Разом з тим, перед судовим засіданням від позивача надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повноважного представника не направив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідно до частини 3 статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Заслухавши, суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції - скасувати та направити справу на продовження розгляду до суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, підтверджується матеріалами справи, позивач звернувся 24.06.2019 з позовом до поліцейського СРПП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області старшого сержанта Глущенка Сергія Вікторовича про скасування постанови серії ДПО18 №181342 від 16.06.2019 та закриття даної адміністративної справи.

Суд першої інстанції ухвалою від 25.06.2019 залишив позовну заяву без руху, зазначивши:

- про відсутність посилання на докази стосовно того, що позивач має право на водіння автомобіля марки ВАЗ-2107, зокрема відсутня копія технічного паспорту;

- не надано власного письмового підтвердження позивача про те, що не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, що є порушенням п.11 ч.5 ст.160 КАС України;

- всупереч п.6 ч.5 ст.160 КАС України позивач не зазначив, щодо відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору;

- всупереч п.8 ч.5 ст.160 КАС України позивачем не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

- відповідно до ч.8 ст.160 КАС України якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору, однак у порушення зазначених вимог, подана позовна заява не містить вказаних відомостей;

- до позовної заяви не додано копію отриманої позивачем оскаржуваної постанови, при цьому, надана позивачем ксерокопія оскаржуваної постанови, яка не читаєма.

В подальшому, ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 09.07.2019 позовну заяву повернуто позивачеві з підстав не усунення недоліків зазначених в ухвалі від 25.06.2019.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з ч.3 ст.3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.8 КАС України усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників судового процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Згідно з ч.3 ст.9 КАС України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч.1, 2 ст.44 КАС України учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно з ч.1,2 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Відповідно до ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначаються:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень;

4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача;

10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт;

11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно з ч.5 ст.160 КАС України якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

В свою чергу, у відповідності до ст.286 КАС України дана справа підпадає під окрему категорію термінових справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з ст.269 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив). Копії позовної заяви та доданих до неї документів направляються відповідачу й іншим учасникам справи на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - електронною поштою, якщо така відома суду, або надаються для ознайомлення в судовому засіданні.

Як передбачено ч.1, 2 ст.286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі. Позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ст.268 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Разом з тим, 24.06.2019 позивачем до суду першої інстанції була подана заява про отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою SMS повідомлення на номер телефону НОМЕР_1 (а.с.1).

Враховуючи зазначене, а також в розрізі розгляду окремої категорії термінової справи, суд не був обмежений повідомити позивача лише шляхом надсилання завіреної копії ухвали від 25.06.2019 на поштову адресу позивача.

В частині підстав залишення позовної заяви без руху, колегія суддів зазначає наступне.

Щодо відсутності посилання на докази стосовно того, що позивач має право на водіння автомобіля марки ВАЗ-2107, зокрема відсутня копія технічного паспорту, колегія судів вказує, що згідно з додатками до позовної заяви позивач надав копію водійського посвідчення та копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічній паспорт) у зв`язку з чим дане твердження суду є необґрунтованим.

Щодо відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, колегія суддів зазначає, що згідно з абз.2 ст.287 КУпАП постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст.289 КАС України скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Враховуючи вказане та обмежені строки оскарження постанови про адміністративне правопорушення, колегія суддів вказує, що позивач мав достатньо підстав для оскарження постанови в суді без досудового врегулювання. При чому досудове врегулювання в даній категорії справ в призмі ч.1 ст.17 КАС України (сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом), закінчується на стадії прийняття постанови про адміністративне правопорушення в сфері дорожнього руху, оскільки відповідна посадова особа роз`яснює право позивача на оскарження даної постанови до відповідного органу.

Тобто, з урахуванням вказаного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції неаргументовано зазначено щодо відсутності відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору.

Щодо не зазначення позивачем наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви, колегія суддів зазначає, що позивач і не вказує в додатках до позовної заяви про будь які докази.

Крім того, відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, право доказування правомірності своїх дій в даній справі покладається на відповідача. Крім того, позивачем подано копію постанови серії ДПО №181342 (а.с.33), з якої вбачається, що жодних доказів здійснення правопорушення немає, оскільки вони не зазначені в даній постанові. Тому, колегія суддів вважає дане посилання суду необґрунтованим.

Щодо зазначення судом першої інстанції твердження, що позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору, однак у порушення зазначених вимог, подана позовна заява не містить вказаних відомостей, колегія суддів вважає таке твердження помилковим, оскільки позивачем зазначалось про звільнення від сплати судового збору за подання позовних заяв в даній категорії справ.

Крім того, згідно з ч.4 ст.288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Щодо доводу суду в частині, що до позовної заяви не додано копію отриманої позивачем оскаржуваної постанови, при цьому, надана позивачем ксерокопія оскаржуваної постанови, яка не читаєма, колегія суддів зазначає, що суд вправі витребувати у сторін необхідні докази для вирішення позовних вимог. Разом з тим, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що з наданої позивачем фотокопії постанови серії ДПО №181342 вбачається уся необхідна інформація (а.с.33). Тому суд першої інстанції також помилково послався на вказані обставини.

Щодо доводів суду в частині не надання позивачем власного письмового підтвердження позивача про те, що не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, колегія суддів зазначає, що позивач в своїй позовній заяві вказав, що він підтверджує про те, що ним не подано іншого позову до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав (а.с.4). Тобто і в цій частині доводи суду першої інстанції є необґрунтованими.

Враховуючи зазначене вище, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання та прийняв в подальшому ухвалу з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що суд першої інстанції в ухвалі від 09.07.2019 посилається на "Ухвалу судді Бориспільського міськрайонного суду від 22 березня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху, з наданням строку для усунення недоліків, які вона містила.", однак колегії суддів не зрозуміле дане посилання суду, оскільки матеріали справи не містять даної ухвали і вона не може бути підставою для повернення позовної заяви в межах даної адміністративної справи.

Отже, враховуючи зазначене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, зазначивши, що позовна заява не відповідає вимогам ст.160, 161 КАС України (про які вказує суд першої інстанції в своїй ухвалі від 25.06.2019) та в подальшому про повернення позовної заяви позивачеві.

Разом з тим, за приписами ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

У справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Крім того, Європейський Суд з прав людини (рішення у справі «Волчлі проти Франції» (Walchli v. France) вже звертав увагу на те, що «застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірною гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі надав оцінку позовній заяві, а тому передчасно прийшов до висновку щодо порушення позивачем ст.160, 161 КАС України.

За правилами частини першої статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З огляду на викладене та враховуючи передчасність прийняття судом першої інстанції рішення в порушення вимог Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів вважає, що ухвалу суду першої інстанції як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, необхідно скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 09 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області старший сержант Глущенка Сергія Вікторовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності закриття провадження у справі скасувати.

Справу направити до Немирівського районного суду Вінницької області для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Ватаманюк Р.В. Полотнянко Ю.П.