Справа № 580/2256/19
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2019-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року справа № 580/2256/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі:

головуючого судді Бабич А.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Салабай М.В.,

представника позивача Татаринова О.С. (згідно з ордером),

представника відповідача Слинька М.Г. (згідно з довіреністю),

розглянувши у порядку загального позовного провадження в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

11.07.2019 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі позивач) до Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради (18001, м.Черкаси, вул. Байди Вишневецького, буд.36; )(далі - відповідач) про:

визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у видачі їй будівельного паспорта на забудову земельної ділянки, площею 1000 кв.м. (кадастровий номер :02:026:0017) з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, а також земельної ділянки, площею 844 кв.м. (кадастровий номер :02:026:0016) з цільовим призначенням для ведення садівництва, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 ;

зобов`язання відповідача видати їй будівельний паспорт на забудову вищевказаних земельних ділянок.

Позов мотивовано тим, що відповідач всупереч закону відмовив позивачу у видачі будівельного паспорта не врахувавши, що наміри забудови земельної ділянки відповідають її цільовому призначенню. Тому просив задовольнити позов.

Ухвалою суду від 15.07.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження. Також встановлено відповідачу строк, тривалістю п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі, для надання відзиву на позовну заяву. Згідно з даними рекомендованих повідомлень вказану ухвалу відповідач отримав 18.07.2019, а позивач 12.08.2019.

Ухвалою від 02.08.2019 суд здійснив перехід із спрощеного провадження до загального.

Відповідач 08.08.2019 надав суду відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що належна позивачу земельна ділянка відповідно до плану зонування м. Черкаси належить до перспективної рекреаційної зони озеленених територій загального користування. У зв`язку з цим наміри забудови земельної ділянки не відповідають містобудівний документації, а отже відсутні підстави для видачі позивачу будівельного паспорта.

Термін підготовчого провадження був продовжений. Під час його проведення суд задовольнив клопотання сторін про долучення доказів.

18.09.2019 суд закрив підготовче провадження та призначив судовий розгляд справи по суті.

02.10.2019 відповідач подав аналогічні змісту відзиву додаткові пояснення.

Заслухавши сторін, оцінивши їх доводи, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Державними актами про право власності на земельну ділянку від 07.08.2008 серії ЯЖ №116169 та №116170 підтверджується, що позивач є власником 50% земельної ділянки площею 1000 кв.м., (кадастровий номер :02:026:0017) з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, а також 50% земельної ділянки, площею 844 кв.м. (кадастровий номер :02:026:0016) з цільовим призначенням для ведення садівництва, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .

01.07.2019 позивач звернулась до Центру надання адміністративних послуг із заявою (вхідний №50527-Арх) про надання будівельного паспорта забудови належної їй земельної ділянки, площею 1,884 га.

До вказаної Заяви позивач додала копії: паспорта та РНОКПП; документа, що засвідчує право власності на земельну ділянку; ескізні наміри забудови; правовстановлюючих документів та технічного паспорта на існуючий об`єкт нерухомого майна.

Листом Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради від 04.07.2019 №50527-Арх відмовлено у такій видачі з огляду на невідповідність намірів забудови земельної ділянки містобудівний документації. Зазначено, що відповідно до плану зонування м. Черкаси, затвердженого рішенням Черкаської міської ради від 04.12.2014 №2-513, належна їй на праві власності земельна ділянка належить до зони Р-3п перспективна рекреаційна зона озеленених територій загального користування.

Тому позивач звернулася з цим позовом.

Надаючи оцінку встановленим обставинам в контексті позовних вимог, суд врахував ч.2 ст.19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1, 4 ст.27 Закону України від 17.02.2011 №3038-VI Про регулювання містобудівної діяльності (далі ЗУ №3038-VI) встановлено, що забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (далі будівельний паспорт). Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки. Порядок видачі та форма будівельного паспорта визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05 липня 2011 року №103 затверджено Порядок видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (далі Порядок №103).

Приписами п.2.1 Порядку №103 встановлено, що видача будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури безпосередньо, через центри надання адміністративних послуг та/або через Єдиний державний портал адміністративних послуг.

Будівельний паспорт надається уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження пакета документів, до якого входять:

заява на видачу будівельного паспорта зі згодою замовника на обробку персональних даних за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку;

засвідчена в установленому порядку копія документа, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, або договір суперфіцію;

ескізні наміри забудови (місце розташування будівель та споруд на земельній ділянці, відстані до меж сусідніх земельних ділянок та розташованих на них об`єктів, інженерних мереж і споруд, фасади та плани поверхів об`єктів із зазначенням габаритних розмірів, перелік систем інженерного забезпечення, у тому числі автономного, що плануються до застосування, тощо);

проект будівництва (за наявності);

засвідчена в установленому порядку згода співвласників земельної ділянки (житлового будинку) на забудову.

Відповідно до п.2.3 Порядку №103 уповноважений орган містобудування та архітектури на підставі отриманих документів визначає відповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам чинної містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

Пунктом 2.4. Порядку №103 визначено, що пакет документів для видачі будівельного паспорта або внесення змін до нього повертається уповноваженим органом містобудування та архітектури замовнику з таких підстав:

неподання повного пакета документів, визначених пунктом 2.1 або 2.2 цього розділу;

невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

Проаналізувавши норми вказаного Порядку суд встановив, що він не передбачає такого виду рішення, як відмова у видачі будівельного паспорта. Натомість ним визначено два способи дій: видача зазначеного паспорта або повернення пакета документів, що надійшли для його отримання.

Спірна відмова відповідача, що викладена в листі відповідача від 04.07.2019 №50527-Арх, не відповідає вимогам п.2.4 Порядку №103. З приводу наведених у них мотивів суд врахував таке.

Статтею 41 Конституції України проголошено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Положеннями статті 1 Закону України від 17.02.2011 №3038-VI Про регулювання містобудівної діяльності (далі ЗУ №3038-VI) визначено, що генеральний план населеного пункту містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту; містобудівна документація - затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій; план зонування території (зонінг) містобудівна документація, що визначає умови та обмеження використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон.

Частинами 1, 9 ст.17 ЗУ №3038-VI встановлено, що генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту. Зміни до генерального плану населеного пункту можуть вноситися не частіше, ніж один раз на п`ять років. Такі зміни вносяться органом місцевого самоврядування, який затверджував генеральний план населеного пункту.

Згідно з частинами 1, 2 ст.18 ЗУ №3038-VI план зонування території розробляється на основі генерального плану населеного пункту (у його складі або як окремий документ) з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон. План зонування території встановлює функціональне призначення, вимоги до забудови окремих територій (функціональних зон) населеного пункту, їх ландшафтної організації.

Суд врахував, що позивач мала намір здійснити забудову належної їй на праві власності земельної ділянки, цільовим призначенням якої відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку від 07.08.2008 серії ЯЖ №116169 є будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Водночас рішення про затведження генерального плану міста та плану зонування територій прийняті в часі після отримання нею відповідного права власності. Перебування її земельної ділянки зоні перспективної рекреаційної зони згідно планом зонування міста не відповідає цільовому призначенню землі.

Відповідно до ч.2 ст. 24 ЗУ №3038-VI зміна функціонального призначення територій не тягне за собою припинення права власності або права користування земельними ділянками, які були передані (надані) у власність чи користування до встановлення нового функціонального призначення територій. Забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства.

Відповідно до ч.4 ст.373 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 №435-IV (далі ЦК України) власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Частинами 1-3 ст.375 ЦК України визначено, що власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Власник земельної ділянки або землекористувач має право вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків згідно з ч.2 ст.152 Земельного кодексу України.

Статею 24 ЗУ №3038-VI встановлені особливості регулювання земельних відносин при здійснені містобудівної діяльності.

Так, відповідно до ч.2 вказаної статті зміна функціонального призначення територій не тягне за собою припинення права власності або права користування земельними ділянками, які були передані (надані) у власність чи користування до встановлення нового функціонального призначення територій. Забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства.

Крім того, на підставі ч.5 ст.25 ЗУ №3038-VI встановлення режиму забудови територій, визначених для містобудівних потреб, не тягне за собою припинення права власності або права користування земельними ділянками, зміни адміністративно-територіальних меж до моменту вилучення (викупу) земельних ділянок.

Згідно з ч.2 ст.17 ЗУ №3038-VI генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських, приватних інтересів.

Під час розробки та затвердження плану зонування міста інтереси позивача як власника вказаної вище земельної ділянки не враховані.

Належних і достовірних доказів зміни цільового та функціонального призначення земельної ділянки позивача, віднесення її до рекреаційної зони суду не надано.

Оскільки право власності на вищевказану земельну ділянку позивач отримала 17.07.2008 на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом серії ВКМ №594610 та серії ВКМ №594608, тобто до часу затвердження рішенням Черкаської міської ради від 04.12.2014 №2-513 плану зонування м.Черкаси, що викладена у листі відповідача від 04.07.2019 №50527-Арх відмова у видачі їй будівельного паспорта з підстав віднесення земельної ділянки до перспективної рекреаційної зони озеленених територій загального користування перешкоджає реалізації позивачу права власності на використання належної їй земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Тому спірне рішення є протиправним і підлягає скасуванню.

Суд вважає необґрунтованими посилання відповідача на рішення Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №344/9913/15-а, оскільки воно стосується обставин, що не є подібними. Зокрема, суди надавали оцінку рішенням, прийнятому за обставин набуття позивачем права власності на земельні ділянку після затвердження генерального плану міста, згідно з яким земельна ділянка розташована на території зелених насаджень загального користування.

Також суд вважає необґрунтованим посилання відповідача на рішення Верховного Суду від 30.01.2018 у справі №405/10324/14-а, оскільки у вказаному рішенні суд касаційної інстанції направив справу на новий розгляд до суду першої інстанції, вказавши, що суди попередніх інстанцій фактично вдались до оцінки законності містобудівної документації, а не відповідності цільового призначення земельної ділянки.

Отже, обставини у справах №344/9913/15-а, №405/10324/14-а та у цій справі не є подібними та правові висновки Верховного Суду не підлягають застосуванню судом у цій справі.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.5 КАС України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень є визнання її протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Тобто дії, які він повинен вчинити за законом.

На підставі абз.2 ч.4 ст.245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Під час ознайомлення з пакетом документів позивача відповідач не надавав оцінки їх повноті та дотримання позивачем державних будівельних норм і стандартів, а, отже, не виконав обов`язку, вказаного в п.2.3 Порядку №103.

Позовна вимога зобов`язати відповідача звидати будівельний паспорт, як того просить позивач є втручанням у його дискреційні повноваження, що не відповідає завданню адміністративного суду. Тому така позовна вимога задоволенню не підлягає. Оскільки відповідач розгляд і вирішення викладеного у заяві позивача питання здійснив не у спосіб, що визначений вищевказаними нормами законодавства, належним способом судового захисту є зобов`язання відповідача розглянути заяву позивача зі всіма доданими до неї документами та прийняти відповідне рішення з урахуванням вищевказаних мотивів рішення суду.

Отже, позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно з частинами 1, 3 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи пропорційність задоволених позовних вимог та керуючись ст.139 КАС України, суд дійшов висновку стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витраті зі сплати відповідно до квитанції від 11.07.2019 №11_12 на суму 1536,80грн. судового збору частково - в розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради щодо видачі ОСОБА_1 будівельного паспорта із забудови земельної ділянки, площею 1000 кв.м. (кадастровий номер :02:026:0017) з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, а також земельної ділянки, площею 844 кв.м. (кадастровий номер :02:026:0016) з цільовим призначенням для ведення садівництва, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , -що викладена в листі від 04.07.2019 №50527-Арх.

Зобов`язати Департамент архітектури та містобудування Черкаської міської ради (18000, м.Черкаси, вул. Б.Вишневецького, буд.36; ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) від 10.07.2019 про видачу будівельного паспорта із забудови земельної ділянки, площею 1000 кв.м. (кадастровий номер :02:026:0017) з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, а також земельної ділянки, площею 844 кв.м. (кадастровий номер :02:026:0016) з цільовим призначенням для ведення садівництва, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , - та прийняти у межах, строк та порядку, визначених чинним законодавством, рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради (18000, м.Черкаси, вул. Б.Вишневецького, буд.36; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір за подання позову в сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.).

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя А.М. Бабич

Рішення складене у повному обсязі 11.10.2019.