Справа № Н/806/475/17
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2019-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № Н/806/475/17

Головуючий у 1-й інстанції: Капинос О.В.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

09 жовтня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Курка О. П.

за участю:

секретаря судового засідання: Черняк А.В.,

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Болохівського А ОСОБА_2 В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року (повний текст якої складено 24 червня 2019 року у м. Житомирі) за заявою про відвід судді при розгляді справи №Н/806/475/17 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 31.10.2017 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирської обласної державної адміністрації, Управління екології та природних ресурсів Житомирської обласної державної адміністрації про визнання звільнення незаконним, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

В С Т А Н О В И В :

22.04.2019 позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 31.10.2017 у адміністративній справі №806/475/17.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року застосовано до ОСОБА_1 заходи процесуального примусу. Стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) в дохід Державного бюджету України в особі Державної судової адміністрації України (01601, м.Київ, вул.Липська, 18/5, ) штраф у розмірі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день постановлення ухвали становить 576,30 грн. (п`ятсот сімдесят шість гривень тридцять копійок) .

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що оскільки позивачем наведено достатні підстави для відводу, то в його діях відсутнє зловживання процесуальними правами, а тому застосування до нього штрафу є безпідставним.

31 липня 2019 року та 02 серпня 2019 року до суду надійшли відзиви на апеляційну скаргу від відповідачів, в яких останні вказали на безпідставність доводів апеляційної скарги, у зв`язку із чим просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні позивач підтримав доводи апеляційної скарги та просив скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Представник відповідача - Житомирської обласної державної адміністрації в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги та просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Інший відповідач, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, повноважного представника в судове засідання не направив.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги, у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції - скасувати, зважаючи на таке.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 22.04.2019 позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 31.10.2017 у адміністративній справі №806/475/17.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 26.04.2019 відкрито провадження за нововиявленими обставинами у справі та призначено судове засідання на 16.05.2019.

18.06.2019 позивачем заявлено відвід судді з підстав відмови у задоволенні його клопотання про огляд доказів за їх місцезнаходженням.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 18.06.2019 визнано заяву про відвід зловживанням процесуальним правом та залишено її без розгляду.

Приймаючи ухвалу про застосування до ОСОБА_1 заходів процесуального примусу та стягнення з позивача штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки заяву про відвід, подану ОСОБА_1 18.06.2019, визнано зловживанням процесуальним правом, то наявні підстави для постановлення ухвали про стягнення з позивача штрафу у розмірі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день постановлення ухвали становить 576,30 грн. (1921х0,3).

Колегія суддів не погоджується з позицією суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 45 КАС України передбачає, що з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Згідно з ч. 4 ст. 45 КАС України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

За приписами ст. 144 КАС України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом, як правило, негайно після вчинення порушення. Про застосування заходів процесуального примусу суд постановляє ухвалу.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 145 КАС України, заходом процесуального примусу є штраф.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 КАС України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:

1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;

2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;

3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин суб`єктом владних повноважень;

4) використання під час процедури врегулювання спору за участю судді портативних, аудіотехнічних пристроїв, а також здійснення фото- і кінозйомки, відео-, звукозапису.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 2019 рік, встановлений Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 23.11.2018 № 2629-VIII, становить 1921 грн.

Оцінюючи доводи апелянта стосовно відсутності підстав для застосування до нього заходів процесуального примусу та стягнення штрафу, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

З матеріалів справи слідує, що 18.06.2019 позивачем заявлено відвід судді першої інстанції з підстав відмови у задоволенні його клопотання про огляд доказів за їх місцезнаходженням, який ухвалою від 18.06.2019 визнано зловживанням процесуальним правом та залишено заяву ОСОБА_1 без розгляду.

Так, апелянт наполягає на тому, що судом першої інстанції продемонстровано необ`єктивність, оскільки протиправно відмовлено йому у забезпеченні доказів. Вказані обставини, на його думку, вказали на схильність суду першої інстанції до відповідача у справі, що і зумовило подання заяви про відвід, яка, на його переконання, була цілком обґрунтованою.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 року задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 та скасовано ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 18.06.2019, якою визнано заяву про відвід зловживанням процесуальним правом, а відтак перестали існувати підстави, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 149 КАС України для накладення штрафу на позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Слід також відзначити, що решта доводів апеляційної скарги стосується незгоди позивача з ухвалою суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні його клопотання про огляд доказів за їх місцезнаходженням, а саме огляду відповідної веб-сторінки та являє собою виклад безпосередньої інформації, яка розміщена на такій веб-сторінці, а відтак такі аргументи апелянта не приймаються судом до уваги.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, в той час як доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду, викладену в оскаржуваній ухвалі, підтверджують допущення судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, а тому ухвалу суду першої інстанції про застосування до ОСОБА_1 заходів процесуального примусу необхідно скасувати.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року про застосування до ОСОБА_1 заходів процесуального примусу скасувати.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 10 жовтня 2019 року.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М. Курко О. П.