Справа № 9901/267/19
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2019-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 жовтня 2019 року

Київ

справа №9901/267/19

адміністративне провадження №П/9901/267/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Гончарової І.А.,

суддів Бившевої Л.І., Олендера І.Я., Шипуліної Т.М., Ханової Р.Ф.,

за участю секретаря судового засідання - Калініна О.С.,

представника відповідача - Борщ Ю.О.,

представника третьої особи - Цуцкірідзе І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 9901/267/19 за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, третя особа - Вища рада правосуддя про визнання протиправним та скасування рішення від 05 листопада 2018 року №1933/ко-11,

В С Т А Н О В И В:

20 травня 2019 року до Верховного Суду як суду першої інстанції надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, третя особа - Вища рада правосуддя про визнання протиправним та скасування рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 05 листопада 2018 року №1933/ко-11 про відмову судді Зачепилівського районного суду Харківської області ОСОБА_1 у перегляді рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 20 червня 2018 року № 146/зп-18 щодо результатів виконаного практичного завдання у межах процедури кваліфікаційного оцінювання суддів на відповідність займаній посаді.

Ухвалою Верховного Суду від 08 липня 2019 року відкрито провадження в цій адміністративній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін на 09 вересня 2019 року.

У судовому засіданні 09 вересня 2019 року представник відповідача усно заявив клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, яке 03 жовтня 2019 року подав до суду в письмовому вигляді.

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 пропустив строк звернення до адміністративного суду, встановлений частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України. Представник відповідача зазначив, що про оскаржуване рішення позивачу стало відомо в листопаді 2018 року після отримання листа Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 20 листопада 2018 року №31кп-791/18 про зміст ухваленого 05 листопада 2018 року рішення, однак з позовною заявою ОСОБА_1 звернувся лише 20 травня 2019 року, тобто після спливу п`яти місяців.

Позивач заперечував проти задоволення вказаного клопотання, наполягаючи на поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, оскільки повний текст оскаржуваного рішення від 05 листопада 2018 року № 1933/ко-11 отримав лише 11 травня 2019 року після звернення до відповідача 19 квітня 2019 року з проханням надати повний текст такого рішення.

Представник Вищої ради правосуддя залишив вирішення цього питання на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників процесу, суд вважає, що заявлене клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами (частина перша). Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга). Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина третя). Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина п`ята).

З огляду на зміст наведених норм початок перебігу строку звернення до адміністративного суду законодавець пов`язує з днем, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути, зокрема, день надходження поштового відправлення, в якому особі надіслано рішення, яке вона оскаржує.

Згідно з пунктом 17 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Робота на посаді судді є проходженням публічної служби, звернення з позовом обумовлено проходженням позивачем публічної служби, отже, строком звернення до адміністративного суду з даним позовом є один місяць.

Пунктом 8 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 05 листопада 2018 року № 1933/ко-11 відмовлено судді Зачепилівського районного суду Харківської області Огієнку Д.В. у перегляді рішення Комісії від 20 червня 2018 року № 146/зп-18 щодо результатів виконаного практичного завдання у межах процедури кваліфікаційного оцінювання суддів на відповідність займаній посаді.

Про прийняття вказаного рішення Вища кваліфікаційна комісія суддів України повідомила позивача листом від 20 листопада 2018 року № 31кп-791/18, який ОСОБА_1 отримав 27 листопада 2018 року згідно з наявною в матеріалах справи роздруківкою з сайту «Укрпошта» про відстеження поштових відправлень за штрихкодовим ідентифікатором.

У судовому засіданні, яке відбулося 09 вересня 2019 року, позивач підтвердив, що з 27 листопада 2018 року до 19 квітня 2019 року не звертався до відповідача з проханням надати повний текст рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 05 листопада 2018 року № 1933/ко-11. Вперше із заявою про отримання повного тексту оскаржуваного рішення ОСОБА_1 звернувся 19 квітня 2019 року.

Відповідно до Регламенту Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, затвердженого рішенням Комісії від 13 жовтня 2016 року № 81/зп-16 (зі змінами) копія рішення Комісії надається особі, стосовно якої його ухвалено, за відповідним зверненням такої особи (підпункт 4.12.9 пункту 4.12 розділу IV).

Згідно з пунктом 38 розділу ІІІ Положення про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення, затвердженого рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 03 листопада 2016 року № 143/зп-16 (зі змінами) вступна та резолютивна частини рішення Комісії оголошуються у засіданні Комісії відразу після його ухвалення. Копія рішення Комісії за результатами проведення кваліфікаційного оцінювання надається судді (кандидату на посаду судді) за його заявою.

Тобто зі змісту наведених норм вбачається, що рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, ухвалене стосовно судді, надається лише за його заявою.

За таких обставин суд вважає, що вказані позивачем підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду не є поважними, оскільки, як вище зазначено, позивачу стало відомо про наявність рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 05 листопада 2018 року № 1933/ко-11 27 листопада 2018 року з листа Комісії від 20 листопада 2018 року № 31кп-791/18, однак жодних дій з метою ознайомлення та отримання повного тексту такого рішення позивач до 19 квітня 2019 року не вчинив.

Таким чином, суд дійшов висновку, що непоінформованість про порушення своїх прав через байдуже ставлення до них або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Частиною другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Преамбула Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28.10.1998 зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Також у пункті 44 рішення Європейського суду з прав людини «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та пункті 54 рішення «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 зазначено, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Строки мають суттєве значення в правовому регулюванні суспільних відносин. З ними пов`язані початок і закінчення дії правової норми матеріального права, вони вказують на своєчасне здійснення прав і обов`язків, визначають момент настання чи припинення виконання будь-якої процесуальної дії. Можливість захисту прав та інтересів у багатьох випадках залежить від дотримання строків, встановлених законом для звернення за захистом прав та інтересів, розглядом і вирішенням адміністративних справ, оскарженням і переглядом постанов, інших актів у адміністративних справах. Зазначені строки дисциплінують суб`єктів адміністративного судочинства, роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав сторін - учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків тягне чітко визначені юридичні наслідки.

Отже, за практикою Європейського суду з прав людини застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду.

Оцінюючи обставини звернення ОСОБА_1 з позовом до суду, з урахуванням наведених вище висновків Європейського суду з прав людини, а також положень частини п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів вважає, що вказаною нормою встановлено скорочені строки звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, які не ставлять під сумнів саму суть права доступу до суду, а переслідують легітимну мету якнайшвидшого поновлення порушених прав добросовісного позивача. При цьому не порушується пропорційність між застосованими законодавцем засобами (строком звернення до суду за захистом порушеного права протягом одного місяця з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів) та метою звернення до суду.

Враховуючи, що позовну заяву ОСОБА_1 подав після закінчення строку, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, а із матеріалів справи не вбачається підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, позовну заяву належить залишити без розгляду.

Керуючись статтями 122, 123, 240 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

У Х В А Л И В:

Клопотання представника Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 задовольнити.

Залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, третя особа - Вища рада правосуддя про визнання протиправним та скасування рішення від 05 листопада 2018 року №1933/ко-11.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду може бути подана до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 10 жовтня 2019 року.

Головуючий суддя І.А. Гончарова

Судді Л.І. Бившева

І.Я. Олендер

Т.М. Шипуліна

Р.Ф. Ханова