Справа № 2-а-2101/11
Суддя: Гнатюк О. М.
Дата ухвалення: 2019-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 22.08.2019
Справа № 2-а-2101/11
Провадження № 6-а/334/9/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Гнатюка О.М., при секретарі Піки А.А., розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі заяву Головного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ Фесенко Ю.В. про зміну способу і порядку виконання судового рішення від 22 грудня 2017 року, винесеного Ленінським районним судом м. Запоріжжя по справі № 2-а-2101/11 -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з поданням, в якому просить змінити спосіб і порядок виконання судового рішення від 22.12.2017, винесеного Ленінським районним судом м. Запоріжжя по справі №2-а-2101/11, з зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 підвищення пенсії згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням вимог ч. 1 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати з 17.05.2010 р. по 25.02.2011 р. з урахуванням раніше виплачених сум на стягнення з Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України підвищення пенсії ОСОБА_1 та провести відповідні виплати з 17.05.2010 р. по 25.02.2011 р. з урахуванням раніше виплачених сум, що згідно перерахунку складає 1565,32 грн.

В обґрунтування заяви вказує, що боржник повідомив про неможливість виконання рішення суду в частині виплати коштів у зв`язку з відсутністю відповідних асигнувань. В листі боржником повідомлено про здійснення перерахунку недоплаченої ОСОБА_1 суми коштів. У відповідності до наданої державному виконавцю розрахунку суми недоплачених коштів складає 1565 грн. 32 коп., яка не може бути стягнута в примусовому порядку.

Заявник в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя надав суду відзив на заяву, у задоволені якої просить відмовити у повному обсязі, обґрунтовуючи наступним. Відповідач вказує, що Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не передбачено фінансування виплат надбавок, доплат та підвищень до пенсій з бюджету Пенсійного фонду, у тому числі, надбавки «дітям війни». Більш того, у відповідності до ч. 2 ст. 73 цього Закону, забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі не передбачені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Таким чином, враховуючи, що фінансування виплат за Законом № 2195 проводиться із Державного бюджету України, а не із бюджету Пенсійного фонду України, зміна способу і порядку виконання виконавчого документу у справі № 2а-2101/11 з зобов`язання управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя на стягнення з Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя суперечить чинному законодавству. Крім того, зміна порядку і способу виконання судового рішення у даному випадку неможлива зважаючи на те, що, згідно вказаного судового рішення, ОСОБА_1 під час подання позову обрав спосіб судового захисту своїх порушених прав як зобов`язання відповідача вчинити певні дії, а суд задовольнив такі позовні вимоги, а отже, заявник просить вирішити додаткову позовну вимогу про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження адміністративного суду під час прийняття постанови від 25 лютого 2011 року у справі № 2а-2101/11. Тобто, у випадку задоволення заяви про зміну способу виконання рішення судом буде змінено первісну постанову по суті за відсутності на це процесуальних повноважень. Правобережне ОУПФУ м. Запоріжжя зазначає, що виконання постанови суду неможливе через відсутність коштів, виплата яких буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України, тому відсутні підстави для зміни способу виконання рішення суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали заяви, суд прийшов до наступних висновків.

Суд встановив, що відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.02.2011 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя задоволено частково, визнано неправомірною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя щодо нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 підвищення пенсії згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 17.05.2010 р. по 25.02.2011 р. в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком та зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 підвищення пенсії згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням вимог ч. 1 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати з 17.05.2010 р. по 25.02.2011 р. з урахуванням раніше виплачених сум. В задоволені позовних вимог в частині зобов`язання відповідача нараховувати та виплачувати надбавку до пенсії в майбутньому відмовити.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.01.2013 року зазначена постанова суду залишена без змін.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04.12.2017 року поновлено ОСОБА_1 строк для пред`явлення виконавчого листа № 2-а-2101/2011 р., виданого згідно постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29.11.2011 р. по справі №2-а-2101/2011 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни».

05 січня 2018 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя, відповідно до заяви ОСОБА_1 замінено боржника Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя на Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа № 2-а-2101/11.

21 грудня 2017 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя відповідно до зазначеної постанови видано виконавчий лист № 2а-2101/11, який надійшов на виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області та 17 січня 2019 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання постанови суду.

Заявою про закінчення виконавчого провадження від 23 січня 2019 року за вих. №910/09 боржник повідомив про неможливість виконання рішення суду в частині виплати коштів у зв`язку з відсутністю відповідних асигнувань.

У відповідності до наданої державному виконавцю розрахунку нарахованої доплати, остання складає 1565 грн. 32 коп. з урахуванням раніше виплачених сум, проте на теперішній час не виплачена.

Заявник ставить питання про заміну вказаного вище способу і порядку виконання судового рішення з зобов`язання перерахунку та виплати на стягнення з відповідача суми перерахунку 1565 грн. 32 коп., пов`язуючи це з тим, що боржник з наведених вище підстав не може здійснити такого перерахунку та виплатити відповідні кошти. Вважає, що ця обставина робить неможливим виконання судового рішення.

За приписами п.2 ч.4 ст. 105 КАС України, чинної на момент виникнення спірних правовідносин адміністративний позов може містити вимоги про зобов`язання відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов`язання відповідача вчинити певні дії ( п. 2 ч.2 ст. 162 КАС України).

Заявник просить змінити не спосіб виконання постанови суду, а судове рішення по суті вимог, вирішити додаткову вимогу про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження адміністративним судом під час прийняття цієї постанови. Така зміна способу виконання рішення тягне за собою зміну постанови суду по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Під зміною способу і порядку виконання рішення розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими.

Тобто зі змісту вказаної норми випливає, що суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, або ж відмовити по даному питанню, не змінюючи при цьому його змісту, при цьому, відстрочити або розстрочити, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення суд може лише у виняткових випадках, але зі змісту подання вбачається, що фактично заявник просить змінити судове рішення, яке набрало чинності.

Слід також зазначити, що підставою для застосування правил вказаної статті Кодексу є обставини, що перешкоджають належними чином виконати судове рішення в адміністративній справі ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

На думку суду, викладені заявником вимоги стосуються в цілому вчинення відповідних дій, які у випадку їх задоволення, істотно змінять зміст резолютивної частини судового рішення, що у відповідності з діючим законодавством є недопустимим.

Так, приписи ст. 378 КАС України передбачають зміну чи встановлення порядку чи способу виконання рішення, яке було ухвалено судом у справі, а саме резолютивної частини постанови, яка містить висновки суду по суті позовних вимог.

Отже, суд, здійснюючи зміну порядку чи способу виконання рішення, не змінює змісту резолютивної частини та не змінює спосіб захисту порушеного права, обраний судом при вирішенні справи.

Заявник, звертаючись з заявою про заміну способу і порядку подальшого виконання виконавчого документа № 2а-2101/11 шляхом заміни зобов`язання вчинити певні дії на стягнення певної суми фактично просить змінити не спосіб і порядок виконання постанови суду, а саме судове рішення по суті позовних вимог і вирішити додаткову позовну вимогу про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження судом під час прийняття цієї постанови.

Таким чином, заява щодо зміни способу та порядку виконання постанови не підлягає задоволенню, оскільки в разі задоволення її вимог фактично буде змінено спосіб захисту порушеного права, обраний судом при вирішенні справи, та зміст резолютивної частини постанови суду, що в свою чергу є порушенням норм процесуального права.

Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне заяву Головного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ Фесенко Ю.В. залишити без задоволення.

Керуючись ст. 378 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Головного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ Фесенко Ю.В. про зміну способу і порядку виконання судового рішення за виконавчим листом № 2а-2101/11 від 22.12.2011р. про зобов`язання Правобережного об`єднання Управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя здійснити виплату ОСОБА_1 суму підвищеної пенсії згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням вимог ч. 1 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати з 17.05.2010 р. по 25.02.2011 р. з урахуванням раніше виплачених сум, що згідно перерахунку складає 1565,32 грн. залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя О.М. Гнатюк