Справа № 1.380.2019.003692
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.003692
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2019 року зал судових засідань № 11

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Тронки О.В.,

представника позивача Радковського Т.Р.,

представника відповідача Кізюк Р.О.,

представника третьої особи Рихвицького Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Холдинг емоцій "!ФЕСТ" до Галицького відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області про визнання протиправною і скасування постанови, -

в с т а н о в и в:

19.07.2019 до суду надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю "Холдинг емоцій "!ФЕСТ" , місцезнаходження: 79008, м. Львів, пл. Ринок, 14 (далі - позивач; ТзОВ "Холдинг емоцій "!ФЕСТ") до Галицького відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області , місцезнаходження: 79058, м. Львів, пр.В.Чорновола, буд.39 (далі - відповідач), в якому позивач просить визнати протиправною і скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 18.07.2019 №59587062 прийняту державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Кізюк Р.О.

Ухвалою від 23.07.2019 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, а також залучив третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача- Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, місцезнаходження: 79008, м.Львів, вул.Генерала Чупринки, 71 (далі - третя особа).

Ухвалою від 23.07.2019 суддя вжив заходи забезпечення позову.

Ухвалою від 30.07.2019 суд відмовив в задоволенні заяви представника відповідача про скасування заходів забезпечення позову.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постанова №20пз/1г/1013-6/4894-18 від 24.10.2018 про накладення штрафу набрала законної сили 19.02.2019, тому строк пред`явлення постанови як виконавчого документа до примусового виконання розпочався 19.02.2019 та сплив 19.05.2019. Проте, всупереч законодавству, третя особа звернула до виконання вказану постанову лише 17.07.2019, тобто з порушенням трьохмісячного строку. Таким чином, відповідач повинен був повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання, а не виносити постанову про відкриття виконавчого провадження. Крім цього, позивач зазначив, що Департамент ДАБІ у Львівській області не має статусу юридичної особи, йому не присвоєний ідентифікаційний код, такий відсутній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а отже не може бути стягувачем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

26.07.2019 представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому заперечив позовні вимоги виходячи з наступного. Перебіг строку давності виконання постанови №20пз/1г/1013-6/4894-18 від 24.10.2018 про накладення штрафу зупинений з 21.02.2019, на підставі оскарження позивачем вказаної постанови до суду, до 25.06.2019, у зв`язку з набранням законної сили постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду у справі №857/5047/19 від 25.06.2019. Таким чином, строк пред`явлення виконавчого документа не пропущений, оскільки такий строк встановлений з наступного дня після набрання законної сили виконавчим документом, тобто з 25.06.2019 протягом трьох місяців до 26.09.2019. Представник відповідача додав, що 18.07.2019 до відповідача надійшла заява про відкриття виконавчого провадження до якої долучено оригінал виконавчого документа. Тому, відповідач в порядку Закону України «Про виконавче провадження» відкрив виконавче провадження №59587062. До того ж, абз. 2 ч. 1 п. 31 Порядку №244 передбачає, що оскарження постанови про накладення штрафу унеможливлює пред`явлення виконавчого документа до виконання до набрання законної сили відповідним рішенням суду.

30.07.2019 представник третьої особи подав пояснення на позовну заяву, в яких вказав, що ухвала суду від 24.04.2019 у справі №1.380.2019.000813 набрала законної сили 25.06.2019 (дата перегляду апеляційною інстанцією), а отже 25.06.2019 набрав законної сили виконавчий документ - постанова про накладення штрафу від 24.10.2018. Оскільки позивач не сплатив штраф добровільно, то відповідач 18.07.2019 на підставі заяви третьої особи відкрив виконавче провадження. Наголосив також на тому, що відповідно до Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" не підлягає виконанню постанова, яку не було звернуто до виконання протягом двох років з дня винесення. Крім того, твердження позивача, що Департамент ДАБІ у Львівській області не може бути стягувачем не слід брати до уваги, оскільки стягувачем є не Департамент ДАБІ у Львівській області, а Управління Державної казначейської служби України у Галицькому районі м. Львова Львівської області, про що вказано у виконавчому документі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила. Просила суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Представник третьої особи в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив. Просив суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

24.10.2018 Департамент ДАБІ у Львівській області виніс постанову №20пз/1г/1013-6/4894-18 про накладення штрафу на позивача за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - постанова про накладення штрафу).

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 19.02.2019 позов ТзОВ "Холдинг емоцій "!Фест" до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправною і скасування постанови залишено без розгляду.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 24.04.2019 позов ТзОВ "Холдинг емоцій "!Фест" до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправною і скасування постанови залишено без розгляду.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2019 ухвалу про залишення позову без розгляду від 24.04.2019 залишено без змін.

18.07.2019 до відповідача надійшов лист №1310-6/3099 від 12.07.2019 Департаменту ДАБІ у Львівській області про виконання постанови №20пз/1г/1013-6/4894-18 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

18.07.2019 державний виконавець Галицького відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Кізюк Роксолана Олегівна винесла постанову про відкриття виконавчого провадження №59587062 щодо виконання постанови №20пз/1г/1013-6/4894-18 від 24.10.2018 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Позивач, вважаючи постанову про відкриття виконавчого провадження №59587062 від 18.07.2019 протиправною, звернувся з відповідним позовом до суду.

Суд при вирішенні спору по суті виходив з такого.

Щодо дати набрання законної сили постановою про накладення штрафу, суд зазначає наступне.

Порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 № 244 (далі - Порядок №244) визначає процедуру накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, що передбачені Законом України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності".

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності може бути оскаржено до суду протягом 15 днів з дня її винесення з повідомленням про таке оскарження у той самий строк органу, який виніс постанову.

Пункт 26 Порядку №244 встановлює, що постанова про накладення штрафу та постанова про закриття справи набирають законної сили після закінчення строку їх оскарження.

Пунктом 29 Порядку №244 передбачено, що оскарження постанови про накладення штрафу в установлений строк зупиняє її виконання до набрання законної сили відповідним рішенням суду.

З аналізу наведених положень вбачається, що набрання законної сили постановою про накладення штрафу має місце після закінчення 15 днів з дня її винесення та не залежить від оскарження її в судовому порядку, оскільки таке оскарження впливає лише на зупинення строку її виконання.

Враховуючи те, що постанова про накладення штрафу на позивача винесена 24.10.2018, суд вважає, що така набрала законної сили 09.11.2018, а тому доводи сторін та третьої особи щодо дати набрання законної сили постановою 25.06.2019 є безпідставними.

Щодо строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, вказаним Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до вказаного Закону, а також рішеннями, які відповідно до вказаного Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до вказаного Закону підлягають примусовому виконанню як виконавчі документи рішення постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Пунктом 2 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо, зокрема, пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до ч.ч. 4, 6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Оскільки за виконавчим документом стягувачем є держава в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, то суд вважає, що строк пред`явлення до виконання такого документа становить 3 місяці.

Суд не погоджується з аргументами представника третьої особи про те, що строк пред`явлення постанови про накладення штрафу від 24.10.2018 до виконання відповідно до Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" становить два роки з дня її винесення, а тому строк пред`явлення не пропущений, оскільки ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачає можливості встановлення іншого строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Враховуючи наведене, а також виходячи з того, що оскарження постанови про накладення штрафу не зупиняє строку набрання нею законної сили, строк пред`явлення такої до виконання закінчився після спливу трьох місяців з дня набрання нею законної сили, а саме 09.02.2019.

Щодо посилання представника третьої особи на абз. 2 ч. 1 п. 31 Порядку №244, згідно з яким у разі оскарження постанови про накладення штрафу та належного повідомлення відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю про її оскарження, така постанова направляється до органу державної виконавчої служби для примусового виконання після набрання законної сили відповідним рішенням суду, крім випадків скасування її судом, а отже така пред`явлена до виконання в межах строку, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

В межах спору не встановлено обставин, які б давали підстави для висновку про переривання строків пред`явлення постанови про накладення штрафу до виконання, передбачені ч.ч. 4, 6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд також звертає увагу на те, що Порядок №244 не містить положень, які б визначали випадки, в яких переривається строк пред`явлення постанови про накладення штрафу до виконання.

Також необхідно зазначити, що встановлення підзаконним нормативно-правовим актом інших підстав для переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання суперечить вимогам вказаного положення Закону України «Про виконавче провадження», а тому суд вважає, що встановлене в абз.2 ч.1 п.31 Порядку №244 правило, не зупиняє та не перериває строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Суд відхиляє доводи позивача про те, що Департамент ДАБІ у Львівській області не має статусу юридичної особи, йому не присвоєний ідентифікаційний код, такий відсутній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а тому такий не може бути стягувачем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», виходячи з такого.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Частина 2 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює, що стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 №294 «Про затвердження Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України» (далі - постанова Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 №294) Державна архітектурно-будівельна інспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю нагляду. Згідно з п.7 постанови Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 №294 Державна архітектурно-будівельна інспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо через апарат та свої територіальні органи.

В структуру Державної архітектурно-будівельної інспекції України, серед інших, входить Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області (згідно з наказом Державної архітектурно-будівельної інспекції України №164 від 16.07.2014 «Про введення в дію структури Державної архітектурно-будівельної інспекції України»). Таким чином, територіальним органом Державної архітектурно-будівельної інспекції України юрисдикція якого поширюється на Львівську область є Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області.

З огляду на вказане, стягувачем у виконавчому провадженні №59587062 є держава в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, що відповідає вимогам ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», а тому доводи позивача в цій частині є необґрунтованими.

Таким чином, суд дійшов висновку, що постанова про відкриття виконавчого провадження №59587062 від 18.07.2019 винесена на підставі виконавчого документа, пред`явленого до виконання з пропущенням строку.

Суд вказує на те, що в постанові про накладення штрафу зазначено строк пред`явлення постанови до виконання два роки з дня її винесення, а оскільки така була пред`явлена в межах дворічного строку, то відповідач, констатувавши відповідність виконавчого документа вимогам ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», не мав правових підстав для повернення постанови про накладення штрафу без прийняття до виконання та у відповідності до вимог закону був зобов`язаний винести постанову про відкриття виконавчого провадження, а тому діяв правомірно.

За таких обставин суд вважає, що підстави для висновку про протиправність постанови про відкриття виконавчого провадження від 18.07.2019 №59587062 відсутні.

Проте, як вже встановив суд, виконавчий документ пред`явлено до виконання з пропущенням 3-місячного строку, що не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

За правилами п.п. 2, 10 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, а також обрати інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

При цьому належним способом захисту порушеного права є лише такий спосіб, який відповідає вимогам матеріального закону і призводить до поновлення прав позивача до такого стану, що існував до порушення права, а якщо відновлення такого стану є неможливим - компенсує позивачу шкоду, завдану неправомірним рішенням.

Зважаючи на викладене, з огляду на відсутність у оскарженої постанови такої властивості, як протиправність, суд вважає належним і достатнім способом захисту порушених прав позивача саме скасування такої постанови.

Суд при розгляді справи враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 27.03.2019 у справі №826/15117/17.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч.2 ст.2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Відповідно до ст.139 КАС України на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 960,5 грн.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 73-76, 242, 244, 245, 287 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Скасувати постанову Галицького відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області про відкриття виконавчого провадження №59587062 від 18.07.2019.

У задоволенні позовної вимоги про визнання протиправною постанови Галицького відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області про відкриття виконавчого провадження №59587062 від 18.07.2019 відмовити повністю.

Стягнути з Галицького відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області , місцезнаходження: 79058, м. Львів, пр. В. Чорновола, буд. 39 за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Холдинг емоцій "!ФЕСТ" , місцезнаходження: 79008, м. Львів, пл. Ринок, 14 судовий збір в розмірі 960 (дев`ятсот шістдесят) грн. 50 коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.Г. Гулик