Справа № 572/1704/19
Суддя: Слободянюк Б. К.
Дата ухвалення: 2019-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 572/1704/19
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2019 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Сарни в спрощеному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_1 до інспектора батальйону №1 роти №4 УПП в Рівненській області Покотило Вадима Олександровича (м. Рівне, вул. С. Бандери,14а) про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними, визнання незаконною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову інспектора УПП в Рівненській області Покотила Вадима Олександровича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАВ №1184742, а справу провадженням закрити.

Вважає дії поліцейського протиправними, а оскаржувану постанову незаконною та необґрунтованою, винесеною з грубим порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, а висновки наведені у ній такими, що не відповідають дійсності з огляду на наступне.

Під час керування транспортним засобом, він правил дорожнього руху не порушував та діяв в їхній відповідності, зокрема, рухаючись на 356 кілометрі автомобільної дороги М -06 Київ-Чоп він наздогнав транспортний засіб, який рухався в попутному напрямку та швидкість якого складала орієнтовно 25-30 км/год, що ним було встановлено з електронного показника швидкості на панелі приладів його автомобіля.

Діючи у відповідності до пункту 1.1 Розділу 34 ПДР, яким встановлено, як виняток, «за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1. для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км./год.» він виїхав на середину проїжджої частини з метою розпочати обгін та переконавшись в тому, що його маневр буде безпечним для інших учасників руху здійснив обгін автомобіля, що рухався зі швидкістю не більше 30 км/год. Під час керування транспортним засобом будь яких правил дорожнього руху не порушував та діяв у їхній відповідності.

Вислухавши звинувачення в порушенні дорожньої розмітки він просив в поліцейського уточнити в чому саме полягало порушення та чим були зумовлені його дії на що останній повідомив, що він здійснив обгін, на що він просив в поліцейського доки не пізно наздогнати автомобіль який рухався попереду нього, поки той був в полі зору з метою відібрати пояснення у водія, однак, поліцейський відмовив в цьому та висловив вимогу про надання посвідчення водія та реєстраційного талону на транспортний засіб.

В розпорядженні інспектора поліції під час винесення постанови не було достатніх та належних доказів, які встановлювали б факт порушення ПДР, зокрема, поліцейським не здобуто відомостей чи здійснював він обгін, об`єктивно не встановлено будь-яких інших доказів, які встановлювали б в його діях вину в інкримінованому мені правопорушенні.

Крім того, інспектор поліції відмовив його у праві скористатися правовою допомогою.

Разом з цим, оскаржувана постанова на місці зупинки автомобіля позивачу вручена не була він її отримав на пошті.

Вважає постанову безпідставною, незаконною і такою, що підлягає скасуванню, оскільки винесена з порушеннями норм КУпАП, оскільки порушення вказаного в ній він не вчиняв.

Відповідно до положень ст.ст.257-263 КАС України суддя розглядає справу за правилами спрощеного письмового провадження без повідомлення учасників справи, проте відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. З повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження 05.09.2019 року.

Відповідачем у встановлений строк не подано до суду відзиву на позовну заяву, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимів серії ЕАВ №1184742 від 28.05.2019 року винесеної інспектором УПП в Рівненській області Покотилом Вадимом Олександровичем, 28.05.2019 року о 17 годині 27 хв. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив п.34 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП за що накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, та використовуючи визначений ст.62 Конституції України принцип, відповідно до якого усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь, суд вважає, що в судовому засіданні не було встановлено доказів тих обставин, що позивач вчинив інкриміновані йому адміністративні правопорушення.

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Як вбачається з позовної заяви, позивач свою вину у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення не визнає, оскільки будь-яких протиправних дій не вчиняв, а оскаржувана постанова відносно нього складена неправомірно.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення та поясненням особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів технічних засобів, що мають функції фото -, кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Із матеріалів справи не вбачається встановлення відповідачем даних обставин.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що відповідача не довів належними та допустимими доказами про те, що позивач вчинив інкриміноване йому адміністративне правопорушення, відзиву на адміністративний позов не подав, тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження та підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9,19,77,241-246,255,295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_1 до інспектора батальйону №1 рота №4 УПП в Рівненській області Покотило Вадима Олександровича (м. Рівне, вул. С. Бандери,14а) про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними, визнання незаконною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову інспектора УПП в Рівненській області Покотила Вадима Олександровича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАВ №1184742, а справу провадженням закрити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Сарненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

.