Справа № 161/9728/19
Суддя: Плахтій І. Б.
Дата ухвалення: 2019-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/9728/19
Провадження № 2-а/161/378/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді Плахтій І.Б.,

з участю секретаря судових засідань Ленічевої Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону УПП у місті Луцьку ДПП Капустинського Максима Юрійовича, Управління патрульної поліції у Волинській області, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з даним позовом до відповідача, в якому просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ВР №156972 від 27.06.2018 інспектора роти №3 батальйону УПП у місті Луцьку ДПП Капустинського М.Ю. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності; закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Свій позов обґрунтовує тим, що 27.06.2018 поліцейським роти №3 батальйону УПП Капустинським М.Ю. було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 31.4.3 ПДР України, а саме: водій керував автомобілем у якого на розсіювачах задніх світлових приладів нанесено тонувальну плівку, яка зменшує їх прозорість. На ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 340 грн. Поліцейський пояснив, що дане правопорушення визначено «на око» та попри заперечення та пояснення водія, притягнув останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП.

Однак, на думку позивача, постанова є неправомірною, відповідачем при винесенні постанови не враховано усі обставини справи, не відібрано пояснення та не складено протокол про адміністративне правопорушення, враховуючи ту обставину, що він заперечував вчинене правопорушення. Крім того, ч.1 ст. 121 КУпАП передбачає, відповідальність за керування транспортним засобом, що має несправності в тому числі, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби). Однак, як зазначено в постанові правопорушення вчинено о 15 год. 30 хв. в літній період, що не є темною порою доби.

Ухвалою від 18.06.2019 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 24.07.2019 до участі у справі в якості співвідповідача залучено Управління патрульної поліції у Волинській області.

Стороною відповідача до початку розгляду справи по суті надано матеріали в обґрунтування заперечень вимог адміністративного позову.

Позивач в судовому засіданні 29.08.2019 вимоги позову підтримав в повному обсязі. Пояснив, що його зупинили без законних підстав, надав документи на транспортний засіб, поліцейський пройшов до свого автомобіля і запросив його теж, сказали, що погано видно задні світлові сигнали стоп та повороти. Однак, з даним твердженням не погоджується, оскільки такі фари безперешкодно продають, такими фарами користується не постійно, замінює їх для участі в конкурсах для зовнішнього стилю автомобіля. Однак, такі фари не заборонені у використанні, на них чітко видно світлові сигнали.

Відповідач в наданих в судовому засіданні 29.08.2019 поясненнях вимоги позову не визнав. Пояснив, що переустановлені світлові прилади на автомобілі позивача мають зменшену прозорість. Постанову вважає законною та обґрунтованою.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, заперечення на позовну заяву, запис з нагрудної камери, показання свідків, суд дійшов висновку, що заявлений позов підставний та підлягає до задоволення.

Судом досліджено матеріали справи та постанову серії ВР № 156972 від 27.06.2018 згідно якої позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП оскільки 27.06.2018 о 15 год. 30 хв. рухаючись автомобілем Опель Астра, д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Набережній в м. Луцьк керував транспортним засобом у якого на розсіювачах задніх світлових приладів нанесено тонувальну плівку. На позивача накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 31.4.3 ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема, щодо зовнішніх світлових приладів, зокрема, якщо на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світло пропускання (пункт ґ).

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян настає за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП установлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Однак, про такі докази в оскаржуваній постанові не зазначено.

Недопустимим є висновок відповідача про наявність та визнання правопорушення на підставі оціночного судження.

З наданого відповідачем відеозапису з нагрудної камери, судом не встановлено порушення позивачем ОСОБА_1 ПДР України, а також, вказаним відеозаписом не зафіксовано факту руху транспортного засобу, під керуванням ОСОБА_1 з увімкненими задніми світловими приладами прозорість яких була не чіткою, що позбавляло б інших учасників руху бути попередженими за допомогою світлових сигналів про зміну руху транспортного засобу.

Відповідно до відеозапису нагрудного реєстратора інспектора поліції встановлено, що на даному відеозаписі зафіксований факт вручення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

При цьому самої події (факту) порушення позивачем Правил дорожнього руху України даний відеозапис не містить та інших доказів правомірності та законності постанови відповідачем не надано.

Разом з тим, позивачем ОСОБА_1 надано докази правомірності використання даного виду зовнішніх світлових приладів та в судовому порядку обґрунтовано допустимість використання даних приладів на території України. В переліку заборонених до використання, дані прилади не перебувають.

За таких обставин, суд вважає, що доводи сторони відповідача ґрунтуються на оціночних судженнях. Адже, безпосередніх, належних та допустимих доказів (фіксації) правопорушення, як то експертного висновку щодо невідповідності світлових приладів технічним вимогам, суду не надано.

Стороною відповідача відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, на підтвердження своїх заперечень не надано суду жодних належних та допустимих доказів наявності в діях позивача адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП та вини позивача в його вчиненні як то: пояснень свідків, показань технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Аналіз законодавчих норм, заперечення сторони позивача щодо вчинення адміністративного правопорушення дає підстави дійти висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень, повинен був зібрати та належним чином оформити докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення для спростування позиції позивача.

Згідно з ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінюючи докази у їх сукупності, враховуючи невідповідність дійсних обставин справи, обставинам які викладені в оскаржуваній постанові, суд вважає, що позовні вимоги позивача про скасування постанови є підставними та обґрунтованими і підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 20, 72, 73, 74, 76, 77, 90, 243-246 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Луцьку ДПП Капустинського Максима Юрійовича серії ВР №156972 від 27.06.2018 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня вручення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 01.10.2019.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій