Справа № 260/1301/19
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2019-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

09 жовтня 2019 року м. Ужгород№ 260/1301/19
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Плеханова З.Б.

при секретарі Поп Н.

за участю:

позивача: ОСОБА_1 - представник адвокат Сливка Ю.Ю.

відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області - представник Марканич В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області , яким просить:

1. Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо не зарахування мені ОСОБА_1 в розрахунок стажу періоду роботи з 17.05.1993 року по 26.01.1997 року в ПОТ «Гарант- 93» та з 26.01.1997 року по 30.12.1999 року в КВТФ «ОПТОРГ» ЛТД - незаконним.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати ОСОБА_1 в розрахунок стажу період роботи з 17.05.1993 року по 26.01.1997 року в ПОТ «Гарант - 93» та з 26.01.1997 року по 30.12.1999 року в КВТФ « 011 ГОРІ» ЛТД відповідно до ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

3. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 768,40 грн.

1. Позиції сторін.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 29 грудня 2019 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». У зв`язку з тим що в позивача стаж роботи більший як 35 років він звернувся до Виноградівського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області для роз`яснення чи весь період його роботи зарахований до трудового стажу.

Листом відповідач повідомив позивача, що при призначенні пенсії до загального стажу роботи не враховано періоди роботи з 17.05.1993 року по 26.01.1997 року та з 26.01.1997 року по 30.12.1999 року, аргументуючи незарахування періодів роботи тим, що була порушена «Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників» затвердженої наказом Міністерства праці України. Далі, позивач звернувся також до керівника КВТФ «ОПТОРГ» ЛТД про надання йому документів з кадрових питань (особового складу)про періоди роботи з 17.05.1993 року по 26.01.1997 року та з 26.01.1997 року по 30.12Л999 року для зарахування вищенаведеного періоду до пенсійного стажу, але листом поштового зв`язку його лист був повернутий із зазначенням даних про те, що даного підприємства не існує, на підставі чого просить задовольнити позовні вимоги.

04 жовтня 2019 року від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на адресу суду надійшов відзив на даний адміністративний позов, в якому проти позову заперечив. Відзив обґрунтований тим що, на підставі повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх документів ОСОБА_1 було призначено пенсію за віком з 29.12.2018 року. У зв`язку з неточними записами в трудовій книжці ОСОБА_1 не були зараховані до стажу роботи наступні періоди: з 17.05.1993р. по 26.01.1997р. - ПОТ «Гарант-93» - не зараховано до трудового стажу у зв`язку з відсутністю печатки на записі про звільнення; з 26.01.1997р. по 30.12.1999р. - КВТФ «ОПТОРГ» ЛТД - не зараховано до трудового стажу у зв`язку з тим, що дата звільнення зазначена недвозначними цифрами. Записи в трудовій, книжці про зазначені вище періоди внесені з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженого наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 року №58, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за №110. Зазначає, що Позивачем не було подано жодного документа, який би міг підтвердити вище зазначені періоди роботи. Хоча позивач при подачі заяви про призначення пенсії за віком був повідомлений про перелік документів, які необхідно було йому донести. Відтак, підсумовуючи наведене, на думку відповідача, призначення пенсії за віком позивачу, зарахування періодів роботи було проведено з дотримання всіх вимог чинного законодавства, тому в задоволенні позовних вимог просить відмовити.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з мотивів наведених вище та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав наведених у відзиві на позов.

Заслухавши представників сторін, встановивши обставини справи на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, проаналізувавши норми права, які підлягають або не підлягають застосуванню до даних правовідносин, надавши оцінку кожному аргументу сторін та мотиви суду, з яких суд дійшов до висновків у справі, констатує наступне.

2. Обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 29 грудня 2019 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач звернувся до Виноградівського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області для роз`яснення чи весь період його роботи зарахований до трудового стажу.

Листом управління застосування пенсійного законодавства відділу призначення та перерахунків пенсій №3 Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 19.07.2019 року за № 12771/0304 повідомило позивача, що при призначенні пенсії до загального стажу роботи не враховано періоди роботи з 17.05.1993 року по 26.01.1997 року та з 26.01.1997 року по 30.12.1999 року.(а.с.32)

Так, у зв`язку з неточними записами в трудовій книжці ОСОБА_1 не були зараховані до стажу роботи наступні періоди:

- з 17.05.1993р. по 26.01.1997р. - ПОТ «Гарант-93» - не зараховано до трудового стажу у зв`язку з відсутністю печатки на записі про звільнення;

- з 26.01.1997р. по 30.12.1999р. - КВТФ «ОПТОРГ» ЛТД - не зараховано до трудового стажу у зв`язку з тим, що дата звільнення зазначена недвозначними цифрами.

Так, позивач листом від 15.08.2019 року звернувся до Виноградівської районної державної адміністрації для видачі йому розпорядження №30 від 29.01.1997 року відповідно до якого КВТФ «ОПТОРГ» ЛТД є правонаступником ПОТ «Гарант - 93» так як відомостей про дані підприємства в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань немає.(а.с.18-26).

У відповідності до листа від 14.08.2019 року за №Г-01-27/592 архівного відділу Виноградівської райдержадміністрації зазначено, що керівником "КВТФ «ОПТОРГ» ЛТД є ОСОБА_3 та юридична адреса підприємства м. Виноградів, вул.І.Франка,108.(а.с.27).

Згідно Розпорядження голови Виноградівської райдержадміністрації № 30 від 29.01.1997 року підприємство оптової торгівлі "Гарант-93" у комерційну виробничо-торгову фірму"Опторг"( а.с. 31).

Листом від 22.08.2019 року позивач звернувся до керівника КВТФ «ОПТОРГ» ЛТД про надання йому документів з кадрових питань (особового складу) за періоди роботи з 17.05.1993 року по 26.01.1997 року та з 26.01.1997 року по 30.12.1999 року для зарахування вищенаведеного періоду до пенсійного стажу (а.с.29).

Однак, листом поштового зв`язку вищевказаний лист був повернутий із зазначенням даних про те, що даного підприємства не існує.(а.с.33).

ОСОБА_1 , звернувся до Виноградівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області (правонаступник - Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області) із заявою від 17 січня 2019 року про призначення йому пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

До зазначеної заяви були додані наступні документи: трудова книжка НОМЕР_2 від 20.04.1978 року; диплом серії НОМЕР_3 від 27.02.1978 року; військовий білет серії НОМЕР_4 ; архівна довідка від 18.12.2018 №Г-0Ь 27/1070; архівна довідка від 18.09.2018 №Г-01-27/1069; довідка від 27.12.2018 №039.

Спеціалістами управління надано позивачу розписку-повідомлення, в якому було проінформовано, що Позивачу необхідно подати до 17 квітня 2019 року довідки про стаж і реорганізацію підприємства за період з 17.05.1993р. по 26.01.1997р. та за період з 26.01.1997р. по 30.12.1999р.(а.с.41).

Згідно безкоштовного запиту "ОПТОРГ"- інформація відсутня.

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом.

Відповідно до положень частин 2, 4 статті 24 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до 01.01.2004 року - на підставі документів та порядку, визначеному законодавством, що діяло раніше. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 56 Закону України Про пенсійне забезпечення визначено, що до трудового стажу зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. До стажу роботи зараховувалась також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.

Згідно статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації, відомості про стягнення до неї не заносяться.

Постановою Кабінету Міністрів України N 637 від 12.08.1993 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

За пунктом 1 цього Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У разі, коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу, за бажанням особи, може здійснюватися органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків (п.2 цього Порядку)

Відповідно до пункту 3 Порядку, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Наказом Міністерства праці України № 58 від 29.07.1993 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників.

Згідно пункту 1.1 цієї Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки вносяться відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди (п.п.2.2 Інструкції).

Записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону (пункт 2.3 Інструкції).

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення (пункт 2.4. Інструкції).

А також п. 4.1, де вказано, що у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально ) уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Аналогічні вимоги містила Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.74 N162.

Надана позивачем трудова книжка громадянина як засвідчення факту роботи не є належним підтвердженням факту роботи позивача у ПОТ «Гарант-93» та «ОПТОРГ» ЛТД, відповідні записи не засвідчені печаткою та містять неточності в даті записів.

Станом на день розгляду справи Позивачем не було подано жодного документа, який би міг підтвердити вище зазначені періоди роботи, не було також свідчень свідків під час звернення позивача до відповідача. Крім того, немає жодного належного доказу про існування вказаних підприємств, а код на печатці, яка міститься у трудовій книжці, відсутній взагалі у єдиному державному реєстрі або в інших документах, які би підтвердили і юридичну особу і належність даного коду цим особам.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підсумовуючи наведене, призначення пенсії за віком ОСОБА_1 , зарахування періодів роботи було проведено з дотримання всіх вимог чинного законодавства, тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись статтями-243 246 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1.В Позові ОСОБА_1 до Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення повного судового рішення. до Восьмого апеляційного адмінсуду через Закарпатський окружний адмінсуд.

СуддяЗ.Б. Плеханова

Рішення виготовлено та підписано 15 жовтня 2019 року.