Справа № 420/5950/19
Суддя: Бжассо Н. В.
Дата ухвалення: 2019-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5950/19
УХВАЛА
11 жовтня 2019 року суддя Одеського окружного адміністративного суду, Бжассо Н.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду Бойко А.В, Федусик А.Г., Шевчук О.А. про визнання протиправними дій, бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії
07.10.2019 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду Бойко А.В, Федусик А.Г., Шевчук О.А за результатом розгляду якого позивачка просить суд:
1. Визнати протиправними: 1.1 дії суддів 5ААС ( ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Шевчук О.А) щодо примусу позивачки до дій, наслідком яких мала бути легітимізація порушень НПА України в 5ААС, наслідком яких було погіршення здоров`я, самопочуття через перебування в 5ААС з «хімічним присмаком» в повітрі 5ААС; 1.2 бездіяльність відповідачів щодо не звернення до голови 5ААС щодо усунення «хімічного присмаку» в повітрі 5ААС, проведення експертизи з наданням позивачці результатів експертизи, щодо складання повноважень ГС ОСОБА_4 , не вчинення заходів для подолання «кругової поруки» в 5ААС.
2. Зобов`язати відповідачів: 2.1 подати звернення до ГС Джабурія О.В. щодо складення повноважень голови 5ААС, проведення відповідних зборів суддів 5ААС; 2.2 зобов`язати ГС через внесення пропозиції на зборах суддів 5ААС провести експертизу повітря в 5ААС, результати якої надати позивачці, передбачити присутність позивачки при проведенні експертизи, оцінки даних; 2.3 призначити ВКСЗ у справі № 815/4030/17.
3. Звільнити від сплати судового збору.
4. Витребувати докази «неактуальності» обставин.
Дослідивши позовну заяву позивача, суд вважає, що у відкритті провадження в порядку адміністративного судочинства необхідно відмовити, виходячи з наступного.
Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 92 Конституції України, виключно законами України визначаються: судоустрій, судочинство, статус суддів; засади судової експертизи; організація і діяльність прокуратури, нотаріату, органів досудового розслідування, органів і установ виконання покарань; порядок виконання судових рішень; засади організації та діяльності адвокатури.
Відповідно до ст. 124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.
Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються.
Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
Приписами ч. 1 ст. 14 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.
Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з п.1, 2, 7 ч.1 ст.4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.
Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи;
Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом; 6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; 8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; 9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; 10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; 11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за винятком спорів, пов`язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю; 12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень".
Таким чином, справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на розгляд до адміністративного суду спір, який виник між конкретними суб`єктами відносно їх прав та обов`язків, в конкретних правових відносинах, в яких один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою інших суб`єктів.
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
Виходячи з приписів зазначених правових норм, звернення із окремим позовом до суду першої інстанції з питань оскарження актів і дій суддів або судів, які стосуються правосуддя, неможливий, оскільки перевірка процесуальної діяльності судді в інший спосіб, ніж шляхом оскарження судових рішень в інстанційному порядку, є неприпустимою та такою, що порушує встановлені в державі принципи правосуддя.
Дії суду (судді), вчинені при виконанні ним своїх обов`язків щодо здійснення правосуддя (самостійного виду державної діяльності, яка здійснюється шляхом розгляду в особливій, встановленій законом, процесуальній формі адміністративних, цивільних, кримінальних та інших справ), є не управлінськими, а процесуальними, і оскаржуються у порядку, визначеному процесуальними законами.
Оскарження діянь суддів (судів) щодо розгляду та вирішення справ, а також оскарження судових рішень поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається. Суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ, а також про оскарження їх рішень, ухвалених за наслідками розгляду цих справ.
Відповідно до пункту 55 Висновку № 3 (2002) Консультативної ради європейських суддів, судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду, у визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції; інші суддівські порушення, які неможливо виправити в такий спосіб (наприклад надмірне затримання вирішення справи), повинні вирішуватися щонайбільше поданням позову незадоволеної сторони проти держави.
Суддя зазначає, що саме відмова П`ятого апеляційного адміністративного суду у справі № 815/4030/17 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, що оформлена ухвалою від 16.09.2019 року, стала підставою для звернення до суду із даним адміністративним позовом.
Тобто, вимоги позивачки про оскарження дій та бездіяльності суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду Бойко А.В., Федусик А.Г., Шевчук О.А. пов`язані з незгодою позивачки із прийнятою під час розгляду справи № 815/4030/17 ухвалою від 16.09.2019 року, тобто пов`язані із розглядом справи № 815/4030/17, а отже, не можуть розглядатися за правилами будь-якого судочинства.
Вказані висновки суду відповідають висновкам Великої Палати Верховного Суду, що наведені у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 295/7631/17.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо: 1) позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
При цьому суд роз`яснює позивачці, що заявлені позовні вимоги за приписами чинного законодавства не підлягають судовому розгляду за правилами як адміністративного, так і за правилами будь-якого іншого судочинства.
На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст.170, 248, 294 КАС України,
Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду Бойко А.В, Федусик А.Г., Шевчук О.А. про визнання протиправними дій, бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду.

Суддя Н.В.Бжассо