Справа № 620/896/19
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2019-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 жовтня 2019 року

Київ

справа №620/896/19

адміністративне провадження №К/9901/28004/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Білак М.В., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДФС у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 5 червня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 5 вересня 2019 року у справі №620/896/19 за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Чернігівській області про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з ДФС України на його користь заборгованість із грошового забезпечення (заробітної плати) в сумі 58 073,81 грн.; зобов`язати ГУДФС у Чернігівській області здійснити виплату йому грошового забезпечення (заробітної плати) в сумі 58 073,81 грн.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 5 червня 2019 року, позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 заборгованість із грошового забезпечення (заробітної плати) в сумі 57 658 (п`ятдесят сім тисяч шістсот п`ятдесят вісім) грн. 75 коп., без урахування податків та зборів. Зобов`язано Головне управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області здійснити позивачу виплату грошового забезпечення (заробітної плати) в сумі 57 658 (п`ятдесят сім тисяч шістсот п`ятдесят вісім) грн. 75 коп., без урахування податків та зборів. У задоволення решти позовних вимог - відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 5 вересня 2019 року рішення першої інстанції скасовано в частині стягнення з Державної фіскальної служби України на користь позивача заборгованість із грошового забезпечення в сумі 57 658, 75 грн та ухвалено нову постанову, якою цю заборгованість стягнуто з Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права.

Отже, підставами касаційного оскарження можуть бути помилки судів першої та (або) апеляційної інстанцій лише в питаннях права (застосування норм матеріального та дотримання норм процесуального права), але не в питаннях факту.

В свою чергу, неправильним застосуванням норм матеріального права вважається:

неправильне тлумачення закону;

застосування закону, який не підлягає застосуванню;

незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Відтак касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Касаційна ж скарга в частині обґрунтувань вимог до суду касаційної інстанції наведеного не містить. Фактично скарга представника відповідача в частині наведених обґрунтувань вимог до суду касаційної інстанції містить лише посилання на фактичні обставини справи без зазначення того у чому конкретно полягає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Враховуючи, що скаржником в касаційній скарзі не наведено підстав для касаційного оскарження, а саме: не зазначено про допущені судом апеляційної інстанції порушення конкретних норм матеріального чи процесуального права при їх ухваленні, суд прийшов до висновку про наявність підстав для її повернення.

Відповідно до частини сьомої статті 332 КАС України копія ухвали про повернення касаційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції.

Керуючись статтями 248, 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 5 червня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 5 вересня 2019 року у справі №620/896/19 повернути скаржнику.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити заявникові, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

М.В. Білак,

Суддя Верховного Суду