Справа № 520/6161/19
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

10 жовтня 2019 р. справа № 520/6161/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шляхової О.М.,

за участі

секретаря судового засідання - Молчанової О.М.,

представника позивача Гордейчука В.В.,

представника відповідача - Ковальової М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№25)" до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № від 13.05.2017 р., № від 23.11.2017р., № від 23.11.2017 р., № від 13.05.2017 р. та вимогу про сплату боргу (недоїмки) №10- від 13.05.2017р.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та винесеними всупереч чинного податкового законодавства, у зв`язку із чим підлягають скасуванню.

Представник відповідача надав до суду відзив на позов, в якому, заперечуючи проти позову, просив у його задоволенні відмовити з тих підстав, що нарахування позивачу суми грошового зобов`язання у розмірі 1 664 875,00 грн. є правомірним.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити, посилаючись на обставини, вказані у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, з огляду на доводи наданого до суду відзиву на позов.

Заслухавши пояснення сторін по справі, оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що Державне підприємство "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№25)" (далі за текстом позивач) зареєстроване 07.08.1995 року в Виконавчому комітеті Харківської міської Ради, свідоцтво про державну реєстрацію від 29.12.2016 р. №9047418. На обліку в контролюючих органах позивач перебуває з 25.11.1992 р. за № 267Г. Статутний капітал позивача становить 3465528,00 грн.

Код основного виду економічної діяльності 25.11 "Виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій", клас професійного риску 66.

На підставі п. 75.1, 75.1.2 ст. 75, п.77.1, п.77.3 ст. 77, п.82.1 ст. 82 Податкового кодексу України, ст. 13 Закону України від 08.07.2010 р. № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", наказу ГУ ДФС у Харківській області №803 від 02.03.2017 р., відповідно до плану-графіку проведення документальних планових перевірок суб`єктів господарювання за І квартал 2017 р., направлення № 405 від 24.03.2017 р., направлення № 406 від 24.03.2017 р., направлення № 407 від 24.03.2017 р. проведена планова документальна виїзна перевірка позивача. Зазначена перевірка проводилася контролюючим органом в період з 27.03.2017 р. по 14.04.2017 р.

За результатами проведеної перевірки контролюючим органом був складений акт № 3054/20-40-13-16/08680979 від 24.04.2017р. "Про результати планової документальної виїзної перевірки Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№25)" (код за ) з питань правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати податку з доходів фізичних осіб, єдиного внеску за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2016 р. ".

Контролюючим органом були виявлені при проведенні документальної перевірки Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№25) " (код за ), а також відображені в акті № 3054/20-40-13-16/08680979 від 24.04.2017р. наступні порушення податкового законодавства:

- пп. 168.1.2, 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, п.176.2 "а" ст. 176 Податкового Кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010, податок на доходи фізичних осіб у сумі 211365,82 грн. за січень 2014 року - травень 2014 ропу, підприємством під чаc виплати оподатковуваного доходу, перераховано до бюджету несвоєчасно; податок на доходи фізичних осіб у сумі 871900,55 грн. за травень 2014 року - грудень 2016 року, підприємством під час виплати оподатковуваного, станом на 31.12.2016 р. до бюджету не перераховано;

- п.2 ст.6, п.1.1 ст.7, п.5, 7 ст.8, п.2 ст.9 Закону України від 08 липня 2010 року №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", а саме: занижено суму нарахованого єдиного внеску 77267,87 грн. у жовтні- грудні 2016 року за рахунок не включення до бази нарахування єдиного внеску заробітної плати засуджених: у жовтні 2016 року на суму 27664,41 грн., у листопаді 2016 року у сумі 29099,93 грн., у грудні 2016 року на суму 20503,53 грн.; занижено суму нарахованого єдиного внеску у листопаді 2015 року на суму 93,38 грн., у березні 2016р. на суму 72,36 грн., у квітні 2016р. на суму 72,36 грн , яку платником було самостійно відкориговано у червні 2016 року.

- пп.162.1 ст.162, ст.163, пп. 168.1.1, 168.1.2 п. 168.1 ст.168, ст.171, п.п. 176.2 "а", "б" п.176.2 ст.176, п.161 підрозділу 10 "Інші перехідні положення" розділу XX "Перехідні положення" Податкового Кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI, зі змінами та доповненнями військовий збір за серпень-грудень 2014р., січень-червень 2015р. у сумі 28819,65 грн. перераховано підприємством до бюджету несвоєчасно, військовий збір за липень-грудень 2015р., січень-грудень 2016р. у сумі 46330,93 грн. станом на 31.12.2016 року до бюджету не перераховано.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки № 3054/20-40-13-16/08680979 від 24.04.2017р. контролюючим органом були прийняті наступні податкові повідомлення-рішення:

- № від 13.05.2017 р., яким позивачу визначено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 668090,72 грн., а також відповідно до пп. 129.1.3 п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України була нарахована пеня на суму 11488,77 грн.;

- № від 23.11.2017 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 871900,55 грн.;

- № від 23.11.2017 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору у розмірі 46330, 93 грн.;

- № від 13.05.2017 р., яким позивачу нарахована сума грошового зобов`язання з військового збору за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 54641,08 грн., а також відповідно до пп. 129.1.3 п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України була нарахована пеня на суму 12422,95 грн.

Крім того, контролюючим органом була складена вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ю- від 13.05.2017р., відповідно до якої заборгованість Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№25)" становить 77267,87грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними нормами чинного законодавства.

Суд зазначає, що відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальності за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України. Положеннями статті 162 Податкового Кодексу України визначено, що платниками податку на доходи фізичних осіб є, зокрема податковий агент. Об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід (підпункт 163.1.1 пункту 163.1 статті 163 Податкового кодексу України).

Згідно пункту 167.1 статті 167 Податкового Кодексу України ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Відповідно до підпункту 14.1.48 пункту 14.1 статті 14 Податкового Кодексу України заробітна плата для цілей розділу IV цього Кодексу основна та додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, які виплачуються (надаються) платнику податку у зв`язку з відносинами трудового найму згідно із законом.

Державне підприємство "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№25)" є державною установою, яка входить до складу Державної кримінально-виконавчої служби України. Так, відповідно до п.п. 6 ч. 2 ст. 13 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу в Україні" підприємства установ виконання покарань проводять свою діяльність відповідно до законодавства з урахуванням таких особливостей: трудові відносини засуджених регулюються законодавством про працю з урахуванням вимог кримінально-виконавчого законодавства.

Порядок використання праці засуджених осіб та нараховує їм заробітну плату врегульовано положеннями статті 118 Кримінально-виконавчого кодексу України зі змінами, внесеними Законом України № 1492-VI.II від 07.09.2016 р., якою визначено, що засуджені до позбавлення волі мають право працювати та залучаються до суспільно корисної праці у місцях і на роботах, визначених адміністрацією колонії, з урахуванням наявних виробничих потужностей, зважаючи при цьому на стать, вік, працездатність, стан здоров`я і спеціальність. Засуджені залучаються до оплачуваної праці, як правило, на за строковим трудовим договором, що укладається між засудженим і виправною колонією (слідчим ізолятором), за умови забезпечення їх належної охорони та ізоляції.

Відповідно до абазу 3 ч.1 ст.118 Кримінально-виконавчого кодексу України праця засуджених до позбавлення волі регулюється законодавством про працю з особливостями, визначеними цим Кодексом.

Згідно статті 122 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджені до позбавлення волі, залучені до суспільно корисної оплачуваної праці за строковим трудовим договором, підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Відповідно до п. 1.2 Інструкції про умови праці та заробітну плату засуджених до обмеження волі або позбавлення волі, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 07.03.2013 № 396/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.03.2013 за № 387/22919, засуджені залучаються до праці: у центрах трудової адаптації; у майстернях, підсобних господарствах установ та слідчих ізоляторів; на підприємствах установ виконання покарань; на підприємствах державної або інших форм власності за умови забезпечення їх належної охорони та ізоляції відповідно до укладених угод між установою, де відбуває покарання засуджений, та замовником; на роботах з господарського обслуговування установ та слідчих ізоляторів. Згідно з п. 5.1 зазначеної Інструкції праця засуджених оплачується відповідно до її кількості і якості.

Підприємства установ розраховують тарифні ставки, посадові оклади для диференціації оплати праці залежно від професії і кваліфікації засуджених, складності й умов виконуваних ними робіт. Заробітна плата, нарахована засудженим, за умови виконання ними норми виробітку (денної, тижневої, місячної) або тривалості робочого часу (у тому числі при залученні до робіт на підприємствах державної або інших форм власності) не може бути менше законодавчо встановленого мінімального розміру заробітної плати.

Порядок оподаткування доходів, нарахованих (виплачених, наданих) платнику податку податковим агентом, визначений п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України. Відповідно до п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Положеннями п.п. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Згідно зі ст. 18 Податкового кодексу України податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов`язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків.

Податкові агенти прирівнюються до платників податку і мають права та виконують обов`язки, встановлені цим Кодексом для платників податків. В силу положень ст. 171 Податкового кодексу України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, є: а) податковий агент - для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні; б) платник податку - для іноземних доходів та доходів, джерело виплати яких належить особам, звільненим від обов`язків нарахування, утримання або сплати (перерахування) податку до бюджету.

Суд звертає увагу на те, що чинним законодавством не визначено порядок оподаткування доходів фізичних осіб, які відбувають покарання у вигляді позбавлення волі

В свою чергу аналіз наведений норм права дає підстави для висновку, що особою відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку; на податкового агента покладається обов`язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків.

Тобто, законодавством визначено декілька обов`язкових підстав залучення засуджених до суспільно корисної праці, а саме це:

- укладення між засудженим і виправною колонією (слідчим ізолятором) строкового трудового договору, за умови забезпечення їх належної охорони та ізоляції.

- засуджені , які залучені до суспільно корисної оплачуваної праці за строковим трудовим договором, підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Згідно абз.1 п.1 ст.4 Закону України від 08 липня 2010 року №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" "Платниками єдиного внеску є: 1) роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами".

Згідно абз.1 п. 1 ст.7 Закону України від 08 липня 2010 року №2464-VІ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" "Єдиний внесок нараховується: 1) для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого) частини першої статті 4 цього Закону. - на суму нарахованої кожній застрахований особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці, та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послу) за цивільно-правовими договорами".

Таким чином суд наголошує на тому, що системний аналіз наведених нормативно-правових актів, які регламентують спірні правовідносини, дозволяє зробити висновок про те, що в силу вимог закону Державне підприємство "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№25) " не є роботодавцем, а особи, засуджені до позбавлення волі не є найманими працівниками в розумінні ст. 2 Кодексу законів про працю України.

Виходячи із вищевикладеного позивач, оскільки він не є роботодавцем для засуджених, строкових трудових договорів із засудженими він не укладав, а тому відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" він не є платником єдиного внеску.

Отже, суд наголошує на відсутність обов`язку в позивача сплати єдиного внеску за засуджених, які відбувають покарання у вигляді позбавлення волі, а отже і відсутні підстави для донарахування єдиного внеску та застосування штрафних санкцій стосовно позивача.

Враховуючи відсутність обов`язку Позивача щодо сплати єдиного внеску за засуджених, які відбувають покарання у вигляді позбавлення волі, ми наголошуємо на тому, що достатнім способом захисту прав позивача буде скасування вимогу Головного управління ДФС у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску № Ю- від 13.05.2017 р

Засуджені особи, які відбувають покарання в Державній установі "Олексіївська виправна колонія (№25) " залучаються до праці на Державному підприємстві "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№25) " на підставі договору № Г2-1/Г1-2 виконання робіт на контрагентських об`єктах від 04.01.2016 р., відповідно до умов якого Олексіївська виправна колонія управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (Виконавець) надає Державному підприємству "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№25) " (Замовник) щоденно в розпорядження робочу силу з числа працездатних засуджених, згідно заявки підприємства, для виконання робіт на Підприємстві Замовника.

Виходячи із змісту зазначеного договору сторони домовились про співпрацю сторін по залученню до праці та професійному навчанню засуджених, а також з метою фінансування системи покарань. Кількість засуджених осіб, залучених до виконання таких робіт підтверджується описами та наказами, що містяться в матеріалах справи.

Кошти, внаслідок праці засуджених (які не є заробітною платою в розуміння законодавця) перераховувалися Позивачем на спеціальний рахунок Державної установи "Олексіївська виправна колонія (№25) ". Зазначене підтверджується роздруківками з рахунків позивача (з яких вбачається рух коштів), а також звітами за господарськими операціями за перевіряє мий період.

У правовідносинах щодо організації залучення до суспільно-корисної оплачуваної праці засуджених, які відбувають покарання в державній установі "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№25) " позивач не є податковим агентом, як таким, стосовно заробітної плати та доходів отриманих засудженими до позбавлення волі осіб.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у позивача відсутній обов`язок щодо плати податку на доходи фізичних осіб, які відбувають покарання. Отже, контролюючий орган не може стягувати грошові кошти з осіб, які не є платниками податку на доходи фізичних осіб.

Також, суд звертає увагу на те що, оскільки платниками податку є особи, визначені в п.162.1 ст. 162 Податкового кодексу України, то як було зазначено вище, позивач не є податковим агентом, як таким, стосовно заробітної плати та доходів отриманих засудженими до позбавлення волі осіб, то й обов`язок сплачувати військовий збір в нього також відсутній.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, з урахуванням наведеного, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Судові витрати розподіляються відповідно до приписів статті 139 Кодексу адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 14, 139, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№25)" (вул. Цезаря Кюї, буд. 44, м. Харків, 61051, ) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області № від 13.05.2017 року, № від 23.11.2017 року, № від 23.11.2017 року, № від 13.05.2017 року.

Скасувати вимогу Головного управління ДФС у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) №Ю- від 13.05.2017 року.

Стягнути з Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№25)" (вул. Цезаря Кюї, буд. 44, м. Харків, 61051, ) в розмірі 19210,00 грн. (дев`ятнадцять тисяч двісті десять гривень 00 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 15 жовтня 2019 року.

Суддя Шляхова О.М.