Справа № 163/356/19
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/9594/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.

суддів: Заверухи О.Б., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судових засідань - Чопко Ю.Т.

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Любомльського районного суду Волинської області від 26 липня 2019 року (головуючий суддя: Чишій С.С., місце ухвалення - м. Любомль) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

встановив:

ОСОБА_1 25.02.2019 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 7868/20500/18 від 16.01.2019, якою його притягнуто до адміністративної вілповідльності за ч. 3 ст. 470 МК України, накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 гривень.

Обґрунтовує позов тим, що при винесенні оскаржуваної постанови посадовою особою митниці не з`ясовано всі обставини справи. Вказує, що до дати розгляду справи про порушення митних правил ним було сплачено добровільний внесок відповідно до пункту 93 розділу ХХІ Митного кодексу України (із змінами і доповненнями). Крім цього, вказує, що 21.02.2019 здійснено митне оформлення автомобіля «MAZDA 5» номер кузова НОМЕР_1 згідно митної декларації UA 807190/2019/006906. Відповідно до пункту 16 Тимчасового порядку виконання митних формальностей під час здійснення митного оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 грудня 2018 року № 1077, він звільняється від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 470 МК України, за порушення митних правил стосовно випущеного для вільного обігу транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту.

Рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 26 липня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що рішення ухвалено із неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позов.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на аналогічні підстави викладені в позовній заяві.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце.

У відповідності до ч. 3 ст. 268 і ч. 4 ст. 229 КАС України неприбуття сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з витягом з програмно-інформаційного комплексу «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» ЄАІС ДФС, 19.11.2018 о 19 годині 17 хвилин позивач ввіз на митну територію України через митний пост Сумської митниці ДФС автомобіль «Мазда 5», номерний знак НОМЕР_2 , кузов НОМЕР_1 , у режимі «транзит».

Інспектор Волинської митниці ДФС, 20.12.2018 склав щодо ОСОБА_1 протокол про порушення митних правил № 7868/20500/18 за ознаками ч. 3 ст. 470 МК України. В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 перевищив строк доставки транспортного засобу «Мазда 5», номерний знак НОМЕР_2 , кузов НОМЕР_1 , ввезеного на митну територію України 19.11.2018 і який перебуває під митним контролем, більше ніж 10 діб, що було виявлено на митному посту «Ягодин» Волинської митниці.

Заступник начальника Волинської митниці ДФС 16.01.2019 виніс оскаржувану постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст. 470 МК України, відповідно до змісту протоколу № 7868/20500/18 і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 гривень.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити, оскільки позивач не є особою, в розумінні п. 93 розділу ХХІ Митного кодексу України, яка може бути звільнена від притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 3 ст. 470 Митного кодексу України.

З цими висновками суду першої інстанції, погоджується суд апеляційної інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ст. 90 Митного кодексу України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Статтею 95 Митного кодексу України встановлені строки транзитних перевезень, зокрема. Для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно з ч. 1 ст. 381 Митного кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Відповідно до ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 ст. 522 Митного кодексу України передбачено, що справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468, 469, частинами першою - п`ятою статті 470, статтями 474, 475, 477-480, частинами першою - п`ятою статті 481, статтею 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.

Згідно з ч. 1 ст. 467 Митного кодексу України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Цей стан продовжується протягом певного терміну і винна особа безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на неї обов`язків.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що не вивезення транспортного засобу, що перебуває в режимі транзиту, та щодо якого існує обов`язок вивезення за межі митної території протягом 10-денного строку, (5-денного строку у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці), є триваючим правопорушенням, оскільки в цьому випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов`язку.

Суд апеляційної інстанції вказує на те, що матеріалами справи підтверджено, зокрема, інформація з програмно-інформаційного комплексу «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» ЄАІС ДФС, що позивач ввіз автомобіль «Мазда 5», номерний знак НОМЕР_2 , кузов НОМЕР_1 , в режимі транзиту 19.11.2019, однак станом на час складання протоколу про порушення митних правил від 20.12.2018 № 7868/20500/18, не вивіз вказаний транспортний засіб за межі території України, отже позивач перевищив встановлений ст. 95 МК України строк транзиту більш ніж на 10 діб.

Щодо покликання апелянта на те, що на підставі пункту 93 Прикінцевих та перехідних положення Митного кодексу України, пункту 16 Тимчасового порядку, він підлягає звільненню від адміністративної відповідальності за вчинення перевищення встановленого статтею 95 МК України строку доставки автомобіля, оскільки поніс відповідальність у виді добровільної сплати до бюджету коштів за фактичне вчинення тих самих дій, які кваліфіковані відповідачем за ч. 3 статті 470 МК України, то суд апеляційної інстанції не бере такі до уваги, з огляду на таке.

Пунктом 13 Закону України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» № 2612-VIII від 08.11.2018, що набрав чинності 25.11.2018, внесено зміни до Митного кодексу України, а саме до розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України, було доповнено пунктом 92 та 93 такого змісту: «Тимчасово, протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України», митне оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України, що класифікуються за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД та ввезені на митну територію України в період з 1 січня 2015 року до дня набрання чинності цим Законом і перебувають у митних режимах тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється з виконанням митних формальностей відповідно до тимчасового порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

До набрання чинності тимчасовим порядком, визначеним абзацом першим цього пункту, митне оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України, що класифікуються за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД, здійснюється в порядку, передбаченому законодавством.

Пунктом 93 розділу XXI Прикінцевих та перехідних положень Митного кодексу (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» митне оформлення транспортного засобу, що класифікується за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД та щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється за умови сплати належних митних платежів та добровільної сплати до державного бюджету фізичною особою, яка є власником такого транспортного засобу або уповноважена розпоряджатися ним та декларує такий транспортний засіб для вільного обігу на митній території України, коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Здійснення митного оформлення транспортного засобу з дотриманням умов, визначених абзацом першим цього пункту, звільняє осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 цього Кодексу, за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту».

Відповідно до ст. 460 Митного кодексу України, вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 КУпАП - питання адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним кодексом України.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

З аналізу вищезазначених норм, суд апеляційної інстанції вважає, що норми Закону № 2612 не можуть бути поширені на спірні правовідносини та доводи позивача про те, що ввезений ним автомобіль було розмитнено та сплачено обов`язкові платежі і збори, оскільки вказані положення Закону поширюються на власника транспортного засобу або уповноважену особу, якій надано право розпоряджатися ним та декларанта такого транспортного засобу, який здійснює його розмитнення для вільного обігу на митній території України.

Однак, позивачем не надано доказів того, що він є власником транспортного засобу або є уповноваженою особою, якій надано право розпоряджатися автомобілем «Мазда 5», номерний знак НОМЕР_2 , кузов НОМЕР_1 , або декларує такий транспортний засіб для вільного обігу на митній території України.

У матеріалах справи відсутні докази того, що саме позивач, як особа яка ввезла на митну територію України автомобіль, вчиняла будь які дії, щодо розмитнення транспортного засобу та докази того, що ним добровільно сплачено добровільний внесок в сумі 8500 грн.

Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідно до митної декларації від 21.02.2019 № UA807190/2019/006906 «Мазда 5», номерний знак НОМЕР_2 , кузов НОМЕР_1 , був оформлений не позивачем, а ОСОБА_2 . Оскільки вказаний автомобіль на митну територію України був ввезений позивачем, а розмитнений іншою особою, підстави для звільнення від адміністративної відповідальності, згідно п. 93 розділу ХХІ Митного кодексу України відсутні.

Крім цього, покликання апелянта, що він не зміг вчасно вивезти автомобіль Мазда 5», номерний знак НОМЕР_2 , кузов НОМЕР_1 , оскільки такий був залишений ним на ремонт на СТО в місті Харкові, про що повідомлено Харківську митницю ДФС, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованим, оскільки позивач доказів, що підтверджують факт поломки, яка унеможливлювала дотримання строку транзиту не подав як до суду першої так і апеляційної інстанції. Також, ним не надано повідомлення Харківській митниці про перебування автомобіля на ремонті.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що в задоволенні позову необхідно відмовити, оскільки в діях ОСОБА_3 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, а тому, постанова в справі про порушення митних правил № 7868/20500/18 від 16.01.2019 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень, відповідає вимогам закону.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції при задоволенні позову допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи та неправильно застосував норми матеріального права, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та прийняття постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 268, 271, 272, 286, 315, 316, 321, 322, КАС України, суд -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Любомльського районного суду Волинської області від 26 липня 2019 року у справі № 163/356/19 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: О. М. Гінда
судді О. Б. Заверуха
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 09.10.2019.