Справа № 695/4484/14-а
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 695/4484/14-а
УХВАЛА

10 жовтня 2019 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В. В.,

суддів Костюк Л. О., Степанюка А. Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Золотоніському районі Черкаської області про перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулася до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з заявою про встановлення судового контролю за виконанням судових рішень у справі за її адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Золотоніському районі Черкаської області про перерахунок пенсії.

Постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19 листопада 2014 року позовні вимоги задоволено повністю. Суд першої інстанції визнав дії відповідача неправомірними та зобов`язав здійснити перерахунок та виплату призначеної позивачу пенсії відповідно до ст.ст. 37 та 31-1 Закону України «Про державну службу» та ст. 129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у розмірі 70 % заробітної плати померлого годувальника за період, починаючи з 01.01.2012 року, відповідно до зазначених статей, за виключенням сум фактично проведених виплат.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні вимог адміністративного позову.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2015 року було скасовано постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19 листопада 2014 року та частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1

Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Золотоніському районі Черкаської області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії неправомірними.

Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Золотоніському районі Черкаської області здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії відповідно до статті 129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у розмірі 70 % заробітної плати померлого годувальника (відповідно до розміру заробітної плати працюючого на відповідній посаді голови Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області) починаючи з 30.04.2014 року, з урахуванням раніше проведених виплат.

22.07.2019 ОСОБА_1 звернулася до Шостого апеляційного адміністративного суду з заявою про встановлення судового контролю в порядку ст. 382 КАС України.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце вирішення вказаного питання, в судове засідання не з`явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення питання, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Нормативні приписи, закріплені у ч. 1 ст. 382 КАС України, кореспондуються з положеннями, зокрема, пп. «ґ» п. 4 ч. 1 ст. 322 КАС України, згідно з якими в резолютивній частині постанови зазначається встановлений судом строк для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави для висновку, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може, тобто, наділений правом, під час прийняття постанови у справі. При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Верховного Суду від 31.07.2018 р. у справі № 235/7638/16-а.

Встановлення судового контролю не є окремою стадією виконавчого провадження, тому суд не вправі зобов`язувати державного виконавця або відповідну посадову особу державної виконавчої служби до вчинення тих дій, які не передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини 1 статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Крім того, колегія суддів зазначає, що позивач не позбавлена права здійснювати примусове виконання рішення в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги кожен аргумент учасника процесу, заява ОСОБА_1 про встановлення судового контролю не підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 пункт 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 243, 248, 250, 329, 331, 361, 368, 369, 382, КАС України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Золотоніському районі Черкаської області про перерахунок пенсії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: Л. О. Костюк

А. Г. Степанюк

Повний текст ухвали виготовлено 10.10.2019