Справа № 466/7678/19
Суддя: Невойт П. С.
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/7678/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2019 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Невойта П.С.,

секретаря с/з Семків Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м.Львова ДПП, третя особа інспектор взводу №1 роти №2 батальйону 1 лейтенанта поліції Швець В.Б. про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

за участю позивача ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

23.09.2019 позивач звернувся в суд із позовною заявою про скасування постанови серії ДП18№644887 від 20.09.2019 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 425 гривень.

Позовні вимоги мотивовано тим, що постанова у справах про адміністративне правопорушення є незаконною та безпідставною, оскільки інспектор виніс постанову в якій зазначив, що ОСОБА_1 здійснив рух на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив вимоги п.8.7.3 ґ ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП без з`ясування всіх обставин, що мали значення при розгляді справи про адміністративне правопорушення, також працівник патрульної поліції не роз`яснив йому прав та обов`язків, не було представлено жодних доказів вчинення правопорушення в тому числі фото чи відеофіксація правопорушення.

Відповідач правом подачі відзиву на позовну заяву не скористався.

Ухвалою від 24.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі в порядку спрощеного провадження.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Додатково пояснив, що погоджується з обставинами, зазначеними у постанові, однак вважає, що діяв в межав ПДР, а саме проїхав на заборонеий сигнал світлофора (жовтий), щоби не створити аварійної ситуаціїу разі раптового гальмування. Його зупинили працівники поліції, які рухалися за ними після проїзду на заборонеий сигнал світлофора.

Відповідач у судове засідання не прибув, відзиву на позовну заяву ним подано не було, заяв про відкладення судового засідання не надходило.

Третя особа інспектор взводу №1 роти №2 батальйону 1 лейтенанта поліції Швець В.Б. у судове засідання не прибув, заяв про розгляд справи у його відсутності чи про відкладення розгляду справи не надходило, письмових пояснень третьої особи подано не було.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали позовної заяви, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, суд дійшов такого.

Із змісту ст.5 КАС України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справи в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що 20.09.2019 постановою серії ДП18 №644887 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КпАП України та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425грн. Згідно постанови, ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Mercedes-benz 280» д.н.з. НОМЕР_1 20.09.2019 о 21.15год на перехресті вул. Городоцька- вул. Виговського у м.Львові здійснив рух на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 ґ ПДР України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності і ін.

Відповідно до Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395 згідно розділу ІІІ пункту 2 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі». Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених ст.80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), ч. 1, 2, 3, ,5 і 6 ст. 121, ст. 121-1, 121-2. ч. 1, 2 і 3 ст. 122. ч. 1 ст. 123. ст. 124-1. ст. 125, 126. ч. 1. 2 і 3 ст. 127, ст. 128, 129, ст. 132-1, ч. 6 і 11 ст. 133-1, ч. 1, 2 і 3 ст. 140 КУпAП.

Згідно з ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Диспозицією ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність в т.ч. за проїзд на заборонний сигнал світлофора.

Згідно зі ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 2.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 р. передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Розділом 8 Правил дорожнього руху встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, X-подібні (п. 8.7).

У відповідності до п. 8.7.3 ґ Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ України № 1306 «в» від 10.10.2001 р. зі змінами, сигнали світлофора мають такі значення: жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Суд вбачає, що ОСОБА_1 у позовній заяві не заперечує той факт, що здійснював рух на жовтий сигнал, зокрема, сам позивач посилається на п. 8.10, 8.11 ПДР та вважає, що він мав можливість продовжити рух, незалежно від сигналу світлофору.

Сам позивач в судовому засіданні підтвердили той факт, що на дорозі (перехресті) були відсутні пішоходи та транспортні засоби. При цьому, на думку суду, застосувавши екстрене гальмування, водій виконав би вимоги сигналу світлофора навіть при перетині стоп-лінії, не завдавши шкоди іншим учасникам руху. Натомість, як вбачається з матеріалів справи, водієм були порушені вимоги ПДР України. До того ж на відрізку вул.Городоцької встановлені і діють світлофори що 300-400 м., а тому суд вважає, що водій має обєктивну можливість рухатися визначеною швидкістю, передбачавши можливість зупинення транспортного засобу на заборонені сигнали світлофора.

З огляду на наведене суд не приймає до уваги посилання позивача на той факт, що він не порушував Правила дорожнього руху України та не вчиняв адміністративного правопорушення, оскільки відсутні докази у справі.

Посилання позивача на те, що відповідач позбавив його можливості у повному обсязі скористатися наданими йому правами, що відповідач порушив вимоги ст.ст. 245, 251 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, а також те, що відповідач порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, судом до уваги не приймаються та відхиляються, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Посилання позивача на те, що працівники патрульної поліції не мали права розглядати справу про адміністративне правопорушення на місці вчинення та зобов`язані були скласти протокол є неприйнятними, з огляду на те, що приписами ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Відповідно до п.2 Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152-1 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Проаналізувавши в сукупності здобуті по справі докази, суд приходить до висновку, що позивачем не доведена неправомірність дій працівника патрульної поліції ОСОБА_2 , пов`язаних зі винесенням постанови в справі про адміністративні правопорушення серії ДП18 №644887 від 20.09.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 425 грн., а тому позов є необґрунтованим, а постанова у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є такою, що відповідає вимогам ст.ст.283-284 КУпАП і дії відповідача є правомірними.

Керуючись ст. ст. 241-246, 286 КАС України, суд,

ухвалив :

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м.Львова ДПП, третя особа інспектор взводу №1 роти №2 батальйону 1 лейтенанта поліції Швеця В.Б. про скасування постанови серії ДП18 №644887 від 20.09.2019 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 425 гривень відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, а особою, яка не була у судовому засіданні - з моменту отримання копії рішення.

Повний текст рішення складений 11.10.2019.

Суддя П. С. Невойт