Справа № 932/13534/19
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2019-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

08 жовтня 2019 року Справа № 932/13534/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Тулянцева Інна Василівна, перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Відповідача 1: інспектора з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Дубовика Юрія Івановича, Відповідача 2: Комунального підприємства «Міськавтопарк», третя особа 1: Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, третя особа 2: Дніпровська міська рада про визнання дій протиправними, скасування постанови, зобов`язання вчинити дії, визнання права користування, -

ВСТАНОВИВ:

09 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із адміністративним позовом до Відповідача 1: інспектора з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Дубовика Юрія Івановича, Відповідача 2: Комунального підприємства «Міськавтопарк», третя особа 1: Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, третя особа 2: Дніпровська міська рада, в якому позивач просить:

- постанову серії ІД 00022476 від 04 вересня 2019 року про накладення

адміністративного стягнення у розмірі 300 грн., по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ст. 152-1 КУпАП - скасувати;

- зобов`язати Комунальне підприємство «Міськавтопарк» видалити інформацію про правопорушення у реєстрах обліку правопорушень, зафіксоване 04.09.2019 року о 16 годині 33 хвилини 29 секунд за автомобілем марки Крайслер, державний номер НОМЕР_1 ;

- визнати право безкоштовного користування прибудинковою територію за власником квартири АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , в тому числі для паркування автомобіля без сплати за паркування;

- зобов`язати балансоутримувача, Комунальне підприємство «Міськавтопарк»

привести у відповідність до рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради №779 від 27.07.2018 року, паркувальні місця в районі будинку АДРЕСА_1 .

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2019 року адміністративну справу надіслано за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

02 жовтня адміністративна справа №932/13534/19 надійшла до Дніпропетровського окружного адміністративного суду та відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.10.2019 року, вказана справа розподілена головуючому судді Тулянцевій І.В.

Відповідно до пунктів 3 та 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Статтею 1 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що Кодекс адміністративного судочинства України визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами частини 1 статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини 1 статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

При цьому, статтею 20 КАС України визначено розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів.

Так, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності (пункт 1 частини 1 статті 20 КАС України).

У даній позовній заяві позивач, окрім інших позовних вимог, оскаржує постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ст. 152-1 КУпАП.

Керуючись наведеними вище нормами, враховуючи те, що предметом оскарження є рішення службової особи суб`єкта владних повноважень щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, тому суд доходить висновку, що адміністративна справа предметно підсудна місцевому загальному суду як адміністративному.

Водночас, спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються (частина 1 статті 30 КАС України).

Як встановлено зі змісту позовних вимог та матеріалів доданих до позову, спірні правовідносини виникли з тих підстав, що відносно ОСОБА_1 винесено постанову серії ІД №00022476 від 09 вересня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності, відповідно до якої позивач визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено штраф у розмірі 300 грн. без евакуації транспортного засобу. Позивач вважає, що постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки автомобіль, належний позивачу, був припаркований в районі будинка АДРЕСА_1 , де позивач проживає. Відповідальним за стан та відповідність облаштування паркувальних місць на даній території є КП «Міськавтопарк».

Таким чином, предметом спору у даній справі є захист, зокрема, порушеного відповідачем 2: Комунального підприємства «Міськавтопарк» права користування земельною ділянкою прибудинкової території безкоштовно без додаткових дозволів та оформлень.

В силу приписів пунктів 1, 2 статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Таким чином, визначальною ознакою адміністративної справи є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції і який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій. При цьому, участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий.

За змістом підпункту 3 пункту «б» частини першої статті 31 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон №280/97-ВР), виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади.

Відповідно до частин 1-2 статті 62 Господарського кодексу України (далі ГК України), підприємство - самостійний суб`єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб`єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами. Підприємства можуть створюватись як для здійснення підприємництва, так і для некомерційної господарської діяльності.

Види та організаційні форми підприємств визначені статтею 63 ГК України, відповідно до частини 1 якої залежно від форм власності, передбачених законом, в Україні можуть діяти підприємства таких видів: приватне підприємство, що діє на основі приватної власності громадян чи суб`єкта господарювання (юридичної особи); підприємство, що діє на основі колективної власності (підприємство колективної власності); комунальне підприємство, що діє на основі комунальної власності територіальної громади; державне підприємство, що діє на основі державної власності; підприємство, засноване на змішаній формі власності (на базі об`єднання майна різних форм власності); спільне комунальне підприємство, що діє на договірних засадах спільного фінансування (утримання) відповідними територіальними громадами - суб`єктами співробітництва. В Україні можуть діяти також інші види підприємств, передбачені законом.

Згідно з частинами 1-3 статті 78 ГК України, комунальне унітарне підприємство утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління. Орган, до сфери управління якого входить комунальне унітарне підприємство, є представником власника - відповідної територіальної громади і виконує його функції у межах, визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами. Майно комунального унітарного підприємства перебуває у комунальній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання (комунальне комерційне підприємство) або на праві оперативного управління (комунальне некомерційне підприємство).

З огляду на викладене, комунальні підприємства, установи чи організації не є суб`єктом владних повноважень у розумінні положень КАС України.

На веб-сайті Дніпровської міської ради за інтернет посиланням https://dniprorada.gov.ua/upload/editor/statut_kp_miskavtopark.pdf розміщено Статут Комунального підприємства «Міськавтопарк» Дніпровської міської ради, затвердженого рішенням міської ради від 19.12.2018 року № 70/39, відповідно до якого Комунальне підприємство «Міськавтопарк» Дніпровської міської ради (далі - Підприємство) - є комунальним унітарним комерційним підприємством, створеним відповідно до рішення Дніпровської міської ради від 15.03.1995 року № 6. Власником Підприємства є територіальна громада міста Дніпра, в особі Дніпровської міської ради. З питань своєї діяльності підприємство підзвітне та підконтрольне Власнику, виконавчому комітету міської ради та Уповноваженому органу. Власник здійснює свої повноваження стосовно Підприємства безпосередньо та через Уповноважений орган.

Частиною 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Враховуючи суб`єктний склад даної справи та характер спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що цей спір носить приватно-правовий характер, під час вирішення якого підлягають з`ясуванню обставини щодо підстав права користування на спірну земельну ділянку, у зв`язку з чим, зазначені вимоги втрачають ознаки публічно-правового спору, оскільки по суті, позивач доводить своє право на користування землею та вимагає усунути обставини, що перешкоджають реалізації цього права.

Отже, в даному випадку спірним правовідносинам притаманні ознаки цивільних, які з урахуванням суб`єктного складу можуть бути предметом судового розгляду судами у порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 3 статті 19 КАС України, адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Статтею 21 КАС України закріплено порядок розгляду кількох пов`язаних між собою вимог.

Так, згідно з частиною 6 статті 21 КАС України, не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи вищенаведені правові норми, суд дійшов висновку, що спір ОСОБА_1 за позовними вимогами до Відповідача 2: Комунального підприємства «Міськавтопарк» підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки стосується та пов`язаний з вирішенням питання щодо речового права, а тому, не належить до юрисдикції адміністративних судів, що виключає можливість їх розгляду Дніпропетровським окружним адміністративним судом.

За таких обставин, заявлення позовних вимог в частині скасування постанови серії ІД 00022476 від 04 вересня 2019 року про накладення

адміністративного стягнення у розмірі 300 грн., по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ст. 152-1 КУпАП та зобов`язання Комунального підприємства «Міськавтопарк» видалити інформацію про правопорушення у реєстрах обліку правопорушень, зафіксоване 04.09.2019 року о 16 годині 33 хвилини 29 секунд за автомобілем марки Крайслер, державний номер НОМЕР_1 в одному провадженні з вимогами про визнання права безкоштовного користування прибудинковою територію за власником квартири АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , в тому числі для паркування автомобіля без сплати за паркування та зобов`язання балансоутримувача - Комунальне підприємство «Міськавтопарк»

привести у відповідність до рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради №779 від 27.07.2018 року, паркувальні місця в районі будинку АДРЕСА_1 свідчить про порушення позивачем правил об`єднання кількох пов`язаних між собою вимог.

Відповідно до пункту 6 частини 4 статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

З урахуванням наведеного, позовна заява підлягає поверненню позивачеві.

Керуючись статтями 169, 248, 256, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Відповідача 1: інспектора з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Дубовика Юрія Івановича, Відповідача 2: Комунального підприємства «Міськавтопарк», третя особа 1: Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, третя особа 2: Дніпровська міська рада про визнання дій протиправними, скасування постанови, зобов`язання вчинити дії, визнання права користування - повернути позивачу.

Копію ухвали разом з позовною заявою та доданими матеріалами надіслати позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева