Справа № 420/475/19
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/475/19
Головуючий в 1 інстанції: Радчук А.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Бойка А.В., Танасогло Т.М.,

при секретарі Чугунові С.О.,

за участю представника відповідача Білоконь Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 березня 2019 року (м. Одеса, дата складання повного тексту рішення - 18.03.2019р.) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання неправомірною та скасування відмови, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

28.01.2019 року громадянка В`єтнаму ОСОБА_3 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до ГУ ДМС України в Одеській області, в якому просила суд:

- визнати протиправною відмову відповідача від 21.02.2019 року №5100.5.3-861/51.1-19 у прийнятті документів для оформлення посвідки на тимчасове проживання;

- зобов`язати відповідача видати їй посвідку на тимчасове проживання.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що вона має право на отримання посвідки на тимчасове проживання, як іноземець, що після завершення граничного терміну перебування в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, звернувся із заявою про отримання посвідки на тимчасове проживання, однак відповідачем було протиправно не надано їй таку посвідку.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12 березня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_3 - задоволено повністю. Визнано протиправною відмову ГУ ДМС України в Одеській області громадянці В`єтнаму ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у прийнятті документів для оформлення посвідки на тимчасове проживання. Зобов`язано ГУ ДМС України в Одеській області видати громадянці В`єтнаму ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) посвідку на тимчасове проживання.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду 1-ї інстанції, представник ГУ ДМС України в Одеській області 11.04.2019 року подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального і процесуального права та просив скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.03.2019р. та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимогу у повному обсязі.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача підтримала апеляційну скаргу та наполягала на її задоволенні.

Представник позивача в судове засідання суду 2-ї інстанції не з`явився та, в свою чергу, 02.10.2018 року надав письмове клопотання з проханням розглянути дану справу за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, виступи сторін та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її часткового задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Позивачка - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) - є громадянкою В`єтнаму.

З 26.05.2018 року по 25.11.2018 року позивачка, на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04.06.2018р. (провадження 2-а/522/1141/18), утримувалась у Чернігівському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства.

20.11.2018 року ГУ ДМС України в Одеській області було подано позов про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення громадянки В`єтнаму ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

22.11.2018 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси по справі №522/20423/18 в задоволені позову було відмовлено.

25.11.2018 року ОСОБА_3 була звільнена з Чернігівського ПТПІ у зв`язку з неможливістю її примусового видворення за межі території України, отримала довідку про перебування іноземця або особи без громадянства в ПТПІ та була направлена до ГУ ДМС України в Одеській області.

17.12.2018 року постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду по справі №522/20423/18 апеляційну скаргу ГУ ДМС України в Одеській області було залишено без задоволення, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22.11.2018 року без змін.

17.12.2018 року громадянка В`єтнаму ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) звернулась до відповідача із заявою (пакетом документів) для оформлення посвідки на тимчасове проживання.

Так, позивачкою до органу міграційної служби разом із заявою було надано: квитанцію про сплату державного мита, 4 фотокартки, довідку про тримання іноземця в ПТПІ, паспортний документ та копії сторінок паспорта з особистими даними.

Однак, 21.01.2019 року ГУ ДМС України в Одеській області своїм листом №5100.5.3-861/51.1-19 відмовив позивачці у прийнятті вказаних вище документів для оформлення посвідки на тимчасове проживання, у зв`язку із тим, що довідка про отримання громадянки В`єтнаму ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в ПТПІ не відповідає вимогам чинного законодавства.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями міграційної служби, позивачка звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та повністю задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з неправомірності дій та спірних рішень відповідача та, відповідно, з обґрунтованості позовних вимог, а також з наявності усіх законних підстав для надання позивачу посвідки на тимчасове проживання.

Однак, колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, може лише частково погодитися з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх частково обґрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

У відповідності до приписів ч.18 ст.4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» особи, звільнені з пунктів тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на підставі рішення суду про скасування рішення про їх затримання або примусове видворення за межі України, або яких до завершення граничного строку перебування у таких пунктах не було примусово видворено за межі України з причин відсутності проїзного документа, транспортного сполучення з країною їхнього походження або з інших причин, незалежних від таких осіб, визнаються такими, які на законних підставах тимчасово перебувають в Україні на період дії обставин, що унеможливлюють їх примусове видворення за межі України.

Як передбачено положеннями ч.16 ст.5 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» підставою для видачі посвідки на тимчасове проживання у випадку, передбаченому частиною вісімнадцятою ст.4 цього Закону, є заява іноземця або особи без громадянства, подана після завершення граничного терміну тримання у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, а також висновок центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, про неможливість примусового видворення з України іноземця або особи без громадянства з причин відсутності проїзного документа, транспортного сполучення з країною походження іноземця або особи без громадянства або з причин, що не залежать від таких осіб, після завершення строку тримання в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, або якщо технічну неможливість здійснити примусове видворення іноземця було з`ясовано раніше.

Згідно до положень ч.17 ст.5 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» окрім документів для відповідної категорії осіб, визначених частинами першою - шістнадцятою цієї статті, іноземці та особи без громадянства подають для отримання посвідки на тимчасове проживання такі документи:

1) 4 (чотири) кольорові фотокартки розміром 3,5 х 4,5 см;

2) паспортний документ іноземця або особи без громадянства з відповідною довгостроковою візою та копією сторінки паспортного документа з такою візою, крім випадків, якщо особа не зобов`язана отримувати таку візу відповідно до цього Закону, інших законів України або міжнародних договорів України;

3) копії сторінок паспортного документа іноземця або особи без громадянства з особистими даними з перекладом на українську мову, засвідченим в установленому порядку;

4) документ, що підтверджує сплату державного мита та адміністративного збору за видачу, оформлення або продовження строку дії посвідки.

Відповідно до п.21 «Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання», працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта під час приймання документів від іноземця або особи без громадянства перевіряє повноту поданих іноземцем або особою без громадянства документів, зазначених у п.п.32,33 і 39 цього Порядку, відповідність їх оформлення вимогам законодавства, своєчасність їх подання, наявність підстав для оформлення та видачі посвідки, наявність відмітки про перетинання державного кордону чи продовження строку перебування або наявність документа, що підтверджує законність перебування іноземця або особи без громадянства в Україні, звіряє відомості про іноземця або особу без громадянства, зазначені в паспортному документі іноземця або документі, що посвідчує особу без громадянства, з даними, що містяться в заяві-анкеті. У разі виявлення факту подання документів не в повному обсязі або подання документів, оформлення яких не відповідає вимогам законодавства, територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС, уповноважений суб`єкт інформують іноземця або особу без громадянства про відмову в прийнятті документів із зазначенням підстав такої відмови. За бажанням іноземця або особи без громадянства відмова надається у письмовій формі.

Приписами пп.13 п.33 цього ж Порядку перелічено документи, які подаються залежно від категорії іноземців та осіб без громадянства визначених ст.4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Так, зазначеним вище пунктом Порядку встановлено, що для іноземців або осіб без громадянства, які звільнені з пунктів тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на підставі рішення суду про скасування рішення про їх затримання або примусове видворення за межі України чи яких до завершення граничного строку перебування у таких пунктах не було примусово видворено за межі України з причин відсутності проїзного документа, транспортного сполучення з країною їх походження або з інших причин, незалежних від таких осіб, передбачена довідка про утримання в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, яка видається на підставі висновку ДМС про неможливість примусового видворення з України іноземця або особи без громадянства з причин відсутності проїзного документа, транспортного сполучення з країною їх походження чи з інших причин, що не залежать від таких осіб, після завершення граничного строку тримання в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, або якщо технічну неможливість здійснити примусове видворення іноземця було виявлено раніше.

Відповідно до вимог пп.12 п.3.1 «Тимчасового порядку розгляду заяв для оформлення посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання», право на отримання посвідки на тимчасове проживання мають іноземці та особи без громадянства, які після завершення граничного терміну перебування в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, звернулися із заявою про отримання посвідки на тимчасове проживання.

Згідно п.3.2 вказаного вище Тимчасового порядку, разом із заявою для оформлення посвідки на тимчасове проживання (додаток 6) іноземцями та особами без громадянства до територіальних органів чи підрозділів ДМС за місцем проживання подаються:

1) паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства (після пред`явлення повертається), з візою типу Д , якщо інше не передбачено законодавством і міжнародними договорами України, та копії сторінок паспорта з особистими даними і візою (у разі наявності);

2) переклад українською мовою сторінки паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, з особистими даними, засвідчений у встановленому законодавством порядку;

3) квитанція про сплату державного мита або документ, який підтверджує наявність пільг щодо його сплати;

4) чотири фотокартки іноземця та особи без громадянства розміром 3,5 х 4,5 сантиметра на матовому папері (допускається подання фотографій в головних уборах, що не приховують овалу обличчя особи, громадянами, релігійні переконання яких не дозволяють з`являтися перед сторонніми особами без головних уборів, за умови, якщо в їхніх паспортних документах вони зображені в головних уборах);

5) копія виданої податковим органом довідки про присвоєння ідентифікаційного номера (у разі її наявності);

6) поліс медичного страхування, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України (крім осіб, зазначених у пп.12 п.3.1 цього розділу).

Відповідно до пп.12 п.3.3 «Тимчасового порядку розгляду заяв для оформлення посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання», крім документів, зазначених у п.3.2 цього розділу, залежно від категорії іноземців та осіб без громадянства подаються для осіб, зазначених у пп.12 п.3.1 цього розділу, разом із заявою іноземця або особи без громадянства про отримання посвідки на тимчасове проживання, що подається після завершення граничного терміну тримання в ПТПІ, подаються документи, вказані у підпунктах 3, 4 п.3.2 цього розділу, довідка про тримання іноземця (особи без громадянства) у ПТПІ та за наявності паспортний документ (після пред`явлення повертається) і копії сторінок паспорта з особистими даними.

Довідка про тримання іноземця (особи без громадянства) у ПТПІ оформляється ПТПІ в трьох примірниках:

- перший - під розписку видається іноземцеві або особі без громадянства після закінчення граничного терміну перебування в ПТПІ;

- другий - надсилається до органу, який помістив іноземця або особу без громадянства в ПТПІ, для долучення до матеріалів справи;

- третій - долучається до особової справи іноземця та особи без громадянства в ПТПІ (її копія може бути надана на запит територіального органу ДМС у разі втрати чи пошкодження довідки, виданої іноземцеві чи особі без громадянства).

Вказана довідка видається на підставі висновку територіального органу ДМС, який розмістив іноземця або особу без громадянства в ПТПІ, про те, що іноземець чи особа без громадянства може бути документована посвідкою на тимчасове проживання відповідно до частини 15 ст.5 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» у зв`язку з неможливістю примусового видворення іноземця та особи без громадянства за межі України.

Підготовку висновку не пізніше ніж за один місяць до закінчення граничного терміну перебування особи в ПТПІ здійснює територіальний орган ДМС, який розміщував іноземця або особу без громадянства в ПТПІ.

Так, як встановлено судами обох інстанцій з матеріалів справи, підставою відмови у прийнятті документів для оформлення посвідки на тимчасове проживання фактично було те, що довідка про тримання громадянки В`єтнаму ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в ПТПІ не відповідає вимогам чинного законодавства (а.с.15).

Разом з тим, необхідно звернути увагу, що належне та своєчасне документування іноземця необхідною для оформлення посвідки на тимчасове проживання довідкою цілком залежить від суб`єкта владних повноважень, а саме територіального органу ДМС України, який розмістив іноземця або особу без громадянства в ПТПІ.

При чому, слід зазначити, що дана довідка надається адміністрацією ПТПІ на підставі висновку про неможливість примусового видворення з України, складеного територіальним органом ДМС України, який розмістив іноземця у ПТПІ.

Однак, як встановлено з матеріалів справи та вбачається зі змісту рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22.11.2018 року (справа №522/20423/18), яке залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2018 року, ГУ ДМС України в Одеській області, звертаючись 20.11.2018 року до Приморського районного суду м. Одеси із позовом про продовження строку затримання ОСОБА_3, посилалось на існування умов, що перешкоджають примусовому видворенню громадянки республіки В`єтнам ОСОБА_3, оскільки інформація щодо підтвердження факту належності до громадянства відсутня і остання не може бути документована сертифікатом на повернення в країну походження.

Таким чином, встановлено, що станом на дату звернення до суду ГУ ДМС України в Одеській області вважало, що існують обставини, які перешкоджають примусовому видворенню ОСОБА_3, однак висновок про неможливість примусового видворення ОСОБА_3 не складався, та, як наслідок, ПТПІ не складалась і відповідна довідка.

До того ж, суд ще раз звертає увагу не те, що зазначеним вище рішенням районного суду від 22.11.2018 року (по справі №522/20423/18) було відмовлено у задоволенні позову ГУДМС України в Одеській області про продовження строку затримання ОСОБА_3.

Отже, враховуючи вищевикладені обставини, судова колегія приходить до аналогічного, що і суд 1-ї інстанції, висновку про те, що ОСОБА_3 не було примусово видворено за межі України з причин, незалежних від неї, а тому, відповідно до положень ч.18 ст.4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», вона вважається такою, яка на законних підставах тимчасово перебуває в Україні на період дії обставин, що унеможливлюють її примусове видворення за межі України, а оскільки саме від дій відповідача залежало документування громадянки республіки В`єтнам ОСОБА_3 довідкою про тримання у ПТПІ належного зразку, то, відповідно, відповідачем було протиправно відмовлено громадянці В`єтнаму ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у прийнятті документів для оформлення посвідки на тимчасове проживання.

Разом з цим, судова колегія не може повністю погодитись з прийнятим рішенням суду 1-ї інстанції щодо необхідності зобов`язання ГУ ДМС України в Одеській області видати громадянці В`єтнаму ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) посвідку на тимчасове проживання, оскільки зазначене є втручанням у дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень.

Так, згідно приписів ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Рекомендацією № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, дискреційним повноваженням є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийняті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.3 ст.2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

Втручання суду в повноваження суб`єкта публічної влади можливе лише тоді, якщо судом буде встановлено, що в адміністративній процедурі фізична (юридична) особа виконала всі приписи законодавства, а суб`єкт владних повноважень у відповідь необґрунтовано й незаконно не вчинив належну дію чи не ухвалив необхідне рішення.

Тобто, враховуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку, що з метою належного та ефективного захисту прав позивачки, та з урахуванням дискреційності повноважень, відповідача слід було зобов`язати саме повторно розглянути заяву громадянки В`єтнаму ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) від 17.12.2018 року про оформлення посвідки на тимчасове проживання з урахуванням вищевказаних висновків суду.

При цьому, також, слід додатково зазначити, що відповідно до положень пп.12 п.3.3 «Тимчасового порядку розгляду заяв для оформлення посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання», орган, який розміщував іноземця або особу без громадянства в ПТПІ, після документування іноземця або особи без громадянства посвідкою на тимчасове проживання продовжує здійснювати заходи щодо усунення обставин, що унеможливлюють його примусове видворення з України. У разі усунення таких обставин та підготовки матеріалів про примусове видворення посвідка на тимчасове проживання в іноземця або особи без громадянства вилучається органом, що здійснює видворення, та надсилається до органу ДМС, який видавав посвідку на тимчасове проживання, для її знищення. У разі відсутності посвідки в іноземця або особи без громадянства, який видворяється, повідомлення про це надсилається до органу ДМС, який видав посвідку, для її скасування.

До того ж, ще слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі вищевикладеного, судова колегія вважає, що судом першої інстанції, в даному випадку, було не повно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, та порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до частково неправильного вирішення справи, до того ж, деякі висновки суду не в повній мірі відповідають обставинам справи та ґрунтуються на невірному тлумаченні норм діючого у цій сфері законодавства, в зв`язку із чим, адміністративний позов підлягає лише частковому задоволенню.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення має право скасувати його повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Отже, за таких обставин та враховуючи, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до частково неправильного вирішення справи, а також в зв`язку із тим, що деякі висновки суду не відповідають обставинам справи, судова колегія, діючи виключно в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, у відповідності до п.п.1,3,4 ч.1 ст.317 КАС України, вважає за необхідне частково змінити судове рішення.

Керуючись ст.ст.308,310,315,317,321,322,325,329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області - задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 березня 2019 року -- змінити, виклавши абз.3 резолютивної частини у наступній редакції:

«Зобов`язати ГУ ДМС України в Одеській області повторно розглянути заяву громадянки В`єтнаму ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) від 17.12.2018 року про оформлення посвідки на тимчасове проживання.»

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 березня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 09.10.2019р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: А.В. Бойко

Т.М. Танасогло