Справа № 826/17577/18
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2019-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

08 жовтня 2019 року справа №826/17577/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 )
доГоловного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі по тексту - відповідач, ГУ ПФУ в м. Києві)
про1) визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії позивачу, з урахуванням грошового забезпечення за останні 24 місяці перед звільненням основних та додаткових щомісячних та одноразових видів виплат, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податки, в тому числі: матеріальної допомоги на оздоровлення в сумі 14 300,50 грн., матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань в сумі 14 336,88 грн., одноразової премії в сумі 9 600,00 грн., грошової допомоги у зв`язку із звільненням зі служби у сумі 100 364,32 грн., відповідно до архівної довідки Центрального архівного відділу Національної гвардії України №581 від 27 червня 2018 року та довідки Міністерства внутрішніх справ України Головного управління Національної гвардії України №54 від 26 червня 2018 року без обмеження максимального розміру пенсії; 2) зобов`язання відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії виходячи із 79% грошового забезпечення з 01 жовтня 2013 року з врахуванням грошового забезпечення за останні 24 місяці перед звільненням основних та додаткових щомісячних та одноразових видів виплат, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податки, в тому числі: матеріальної допомоги на оздоровлення в сумі 14 300,50 грн., матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань в сумі 14 336,88 грн., одноразової премії в сумі 9 600,00 грн., грошової допомоги у зв`язку із звільненням зі служби у сумі 100 364,32 грн., відповідно до архівної довідки Центрального архівного відділу Національної гвардії України №581 від 27 червня 2018 року та довідки Міністерства внутрішніх справ України Головного управління Національної гвардії України №54 від 26 червня 2018 року без обмеження максимального розміру пенсії

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва у зв`язку з протиправністю дій ГУ ПФУ в м. Києві щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, премії та одноразової грошової допомоги при звільненні, оскільки дані виплати входять до структури грошового забезпечення та з них сплачувався єдиний соціальний внесок, а тому вони мають враховуватися при призначенні та виплаті пенсії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 листопада 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/17577/18 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та проведення судового засідання.

Відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому вказує на правомірність своїх дій, оскільки для визначення розміру пенсії враховуються не всі додаткові види грошового забезпечення, а тільки ті, що носять щомісячний (постійний) характер.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

За результатами розгляду заяви позивача від 25 липня 2018 року, ГУ ПФУ в м. Києві листом від 30 серпня 2018 року №68099/04 відмовило позивачу у перерахунку пенсії, у зв`язку з тим, що зазначені вище виплати не можуть бути враховані до грошового забезпечення для визначення розміру пенсії, оскільки не передбачені статтею 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393.

Згідно з частиною третьою статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частин першої та другої статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частина перша статті 101 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачає, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів:

відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;

щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Згідно з пунктами 3, 5 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (редакції чинній на момент проходження служби позивачем) затверджено зокрема схеми посадових окладів осіб рядового і начальницького складу; схеми окладів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу у розмірах; додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, та надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, у тому числі установлювати: посадові оклади військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, посади яких не передбачені цією постановою, за аналогічними посадами; здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення; надавати військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

З системного аналізу наведених правових норм вбачається, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та премія, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування або єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2018 року у справі №346/2949/17 та від 14 березня 2018 року у справі №272/963/17.

Разом з тим, суд вважає, що позовні вимоги в частині врахування при перерахунку пенсії, одноразової грошової допомоги при звільненні не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", яка за своїм змістом узгоджується з положеннями частини другої статті 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення зі служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Зі змісту пункту сімнадцять статті 11 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" вбачається, що військовослужбовці підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню.

Згідно частини другої статті 20 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених, зокрема, у пункті сімнадцять статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Крім того, пункт 9 частини першої статті 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" визначає, що платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є, зокрема, військовослужбовці, особи рядового і начальницького складу.

З огляду на вищевикладене, військовослужбовці підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, тому мають сплачувати страхові внески та збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з суми сукупного оподатковуваного доходу, обчисленого відповідно до законодавства України.

При цьому, частина третя статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не містить положень про включення до грошового забезпечення такої виплати, як одноразова грошова допомога при звільненні. Правові підстави для її виплати встановлені статтею 15 Закону України "Про соціальний і правових захист військовослужбовців та членів їх сімей" та статтею 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", які пов`язані зі звільненням особи зі служби.

Таким чином, хоча одноразова грошова допомога при звільненні й підпадає під ознаки одноразової допомоги, але є окремими гарантіями держави щодо соціального захисту громадян, зокрема військовослужбовців та має інше правове призначення, тому вона не входить до грошового забезпечення і не повинна враховуватися при перерахунку пенсії.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі №761/28228/15-а.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1 (далі по тексту - Порядок).

Пунктом 23 Порядку встановлено, що перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб". Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Відповідно до положень частини першої та другої статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підтвердження розмірів отриманих грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та премії, разом із заявою про проведення перерахунку пенсії подано відповідачу архівну довідку Центрального архівного відділу Національної гвардії України №581 від 27 червня 2018 року та довідку Міністерства внутрішніх справ України Головного управління Національної гвардії України №54 від 26 червня 2018 року.

З огляду на те, що відповідачем не враховано до складу грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань та премію, суд приходить до висновку про протиправність відмови ГУ ПФУ в м. Києві у здійснені перерахунку призначеної позивачу пенсії з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та премії.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві провести перерахунок пенсії позивача з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та премії.

В частині позовних вимог про зобов`язання ГУ ПФУ в м. Києві здійснити перерахунок пенсії за вислугу років призначеної ОСОБА_1 з розрахунку 79% відповідних сум грошового забезпечення, суд звертає увагу на наступне.

Матеріали справи підтверджують, що ОСОБА_1 проходив службу в органах МВС України та звільнений у відставку за станом здоров`я на підставі наказу командувача внутрішніх військ МВС України від 23 вересня 2013 року №101о/с; стаж за вислугу років на момент звільнення становив 28 років 3 місяців 06 днів.

Відповідно до протоколу за пенсійною справою № від 03 жовтня 2013 року, розмір пенсії позивача обчислювався з розрахунку 79% відповідних сум грошового забезпечення.

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Пунктом 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 встановлено, що пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21 лютого 2018 року №103 (далі по тексту - Постанова №103) постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Зі змісту наявної в матеріалах справи копії розрахунку пенсії по пенсійній справі № вбачається, що на виконання Постанови №103 відповідачем з 01 січня 2018 року проведено перерахунок пенсії позивача, в результаті перерахунку, розмір пенсії визначено виходячи з 70% сум грошового забезпечення, відповідно до редакції Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" чинної на дату проведення перерахунку.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу), пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

В подальшому, Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання України", який набрав чинності 01 квітня 2014 року внесено зміни до частини другої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щодо максимального розміру пенсії, цифри "80" замінено на цифри "70" (максимальний розмір пенсії), що на думку відповідача, передбачає необхідність проведення перерахунку пенсії позивача в розмірі 70% від грошового забезпечення.

Суд звертає увагу на те, що зміни до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" ні Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", ні Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання України" в частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися.

Постанова Кабінету Міністрів України №45 та Постанова №103 також не містять жодних положень про зміну відсоткового значення розміру призначених пенсій при їх перерахунку.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що внесені Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" та Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання України" зміни до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Суд звертає увагу на те, що призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами, внесені до частини другої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" зміни щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі №686/12623/17.

Як встановлено судом вище, після проведення ГУ ПФУ в м. Києві перерахунку передбаченого Постановою №103, розмір пенсії ОСОБА_1 зменшився з 79% до 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Разом з тим пунктом 4 Постанови №103 передбачено, що у разі коли внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією постановою, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно із Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що при перерахунку пенсії позивача з 01 січня 2018 року відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на підставі Постанови КМУ №103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

За таких обставин суд приходить до висновку про протиправність дій ГУ ПФУ в м. Києві щодо зменшення під час перерахунку розміру пенсії позивача з 79% до 70% відповідних сум грошового забезпечення.

При цьому, враховуючи, що Постанова №103 не містить положень про зміну відсоткового значення розміру призначених пенсій при їх перерахунку, то посилання відповідача на вказану постанову, як на підставу для здійснення перерахунку та відповідно зменшення відсоткового значення розміру пенсії є безпідставними.

Таким чином, оскільки відповідачем протиправно зменшено під час перерахунку розмір пенсії позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для зобов`язання ГУ ПФУ в м. Києві здійснити перерахунок пенсії за вислугу років призначеної ОСОБА_1 з розрахунку 79% відповідних сум грошового забезпечення, починаючи з 01 січня 2018 року, та про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Разом з тим, враховуючи, що зменшення розміру пенсії позивача відбулось внаслідок перерахунку проведеного з 01 січня 2018 року, суд приходить до висновку, що перерахунок пенсії позивачу необхідно здійснити з 01 січня 2018 року.

У свою чергу, позовні вимоги про здійснення перерахунку та виплати пенсії з 01 жовтня 2013 року нормативно не підтверджуються та задоволенню не підлягають.

Водночас суд звертає увагу на те, що обмеження розміру пенсії позивача регулюється не лише Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а й Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи".

Так, статтею 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (в редакції, чинній на момент призначення пенсії) встановлено, що максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13.10.1995 "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Вказаний Закон не був предметом розгляду Конституційного Суду України, а тому проаналізувавши вказані обставин, суд звертає увагу на те, що норми Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" щодо обмеження максимального розміру пенсії на час призначення пенсії позивачу та на даний час є чинними, неконституційними не визнані, а тому підлягають до застосування, відповідно позовні вимоги про зобов`язання відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії без обмеження максимального розміру пенсії, задоволенню не підлягають.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від 03 квітня 2018 року №361/4922/17 (провадження №К/9901/14251/18).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність своєї поведінки з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Згідно частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Таким чином, на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в м. Києві.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням грошового забезпечення за останні 24 місяці перед звільненням основних та додаткових щомісячних та одноразових видів виплат, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податки, у тому числі: матеріальної допомоги на оздоровлення в сумі 14 300,50 грн., матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань в сумі 14 336,88 грн., одноразової премії в сумі 9 600,00 грн., відповідно до архівної довідки Центрального архівного відділу Національної гвардії України №581 від 27 червня 2018 року та довідки Міністерства внутрішніх справ України Головного управління Національної гвардії України №54 від 26 червня 2018 року.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії виходячи із 79% грошового забезпечення з урахуванням грошового забезпечення за останні 24 місяці перед звільненням основних та додаткових щомісячних та одноразових видів виплат, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податки, у тому числі: матеріальну допомогу на оздоровлення в сумі 14 300,50 грн., матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань в сумі 14 336,88 грн., премію в сумі 9 600,00 грн., відповідно до архівної довідки Центрального архівного відділу Національної гвардії України №581 від 27 червня 2018 року та довідки Міністерства внутрішніх справ України Головного управління Національної гвардії України №54 від 26 червня 2018 року, з 01 січня 2018 року.

4. В іншій частині адміністративного позову відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16; ідентифікаційний код 42098368).

Суддя В.А. Кузьменко