Справа № 320/2575/19
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2019-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2019 року справа №320/2575/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України, Ірпінського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України, Ірпінського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, в якому просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області перерахувати пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 за періоди роботи з 1979 рік по 1987 рік, з 1987 по 1994 рік, з 1994 по 1995 рік, з 1996 по 1998 рік, з 1998 по 1999 рік, з 2000 по 2002 рік.

В обгрунтування таких вимог позивач зазначив, що 25 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Ірпінського об`єднаного управління пенсійного фонду України в Київській області, із заявою щодо перерахунку пенсії з урахуванням періодів роботи з шкідливими умовами праці. У своїй відповіді Ірпінське об`єднане управління пенсійного фонду України в Київській області повідомило, що за трудовою книжкою інформацію щодо пільгового стажу роботи за списком №2 відстежити неможливо, довідки про пільговий характер робіт в матеріалах пенсійної справи відсутні, з огляду на це, для внесення пільгового стажу роботи за списком №2 підстави відсутні.

Позивач зазначає, що із записів його трудової книжки стаж роботи з шкідливими умовами праці становить 21 рік 10 місяців 6 днів (двадцять один рік десять місяців шість днів). Таким чином, позивач вважає, що оскільки трудова книжка ОСОБА_1 оформлена належним чином, містить всі відомості про пільговий стаж роботи за списком №2, Ірпінське об`єднане управління пенсійного фонду України в Київській області зобов`язане здійснювати перерахунок пенсії відповідно до записів трудової книжки, тому відмова позивача у перерахунку пенсії з врахуванням спірного періоду роботи є протиправною.

Ухвалою суду від 30 травня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Протокольною ухвалою суду від 03.05.2019 вирішено подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Відповідач правом, передбаченим статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України на подання відзиву проти позову, не скористався.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову з огляду на наступне.

25 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Ірпінського об`єднаного управління пенсійного фонду України в Київській області, із заявою щодо перерахунку пенсії з урахуванням періодів роботи з шкідливими умовами праці.

У своїй відповіді від 22.04.2019 №2769/605 Ірпінське об`єднане управління пенсійного фонду України в Київській області повідомило, що відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637(зі змінами) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №1). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада, характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Основним документом, що підтверджує право на пільгове пенсійне забезпечення за результатами атестації робочих місць за умовами праці є наказ по підприємству, організації відповідно до пункту 9 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 р. За трудовою книжкою зазначену інформацію відстежити неможливо, довідки про пільговий характер робіт в матеріалах пенсійної справи позивача відсутні. З огляду на вище викладене, для внесення пільгового стажу роботи за списком №2 підстави відсутні.

Разом з тим, суд вважає дане твердження відповідача протиправним з огляду на таке.

Відповідно зі ст. 62 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У трудовій книжці ОСОБА_1 вказані наступні записи періодів з шкідливими умовами праці:

1. 1979-1987 рік працював в Радомишльській філії Житомирському Дослідно- Експериментальному Заводу Нестандартизованого Устаткування на посаді газо-електро зварювальника.

2. 1987-1994 рік працював на київському деревообробному заводі на посаді Електро- зварювальника.

3. 1994- 1995 рік працював Київському АО «ОКС» на посаді газо-зварювальника.

4. 1995-1996 рік працював ТОВ «Ногата» на посаді газо-зварювальника.

5. 1996-1998 рік працював філії Київський СВС ЛТД на посаді газо-зварювальника.

6. 1998-1999 рік працював на Промисловому підприємстві «ЗГОДАК-К» на посаді газо-зварювальника.

7. 2000 рік працював ООО «МИП» на посаді газо-зварювальника.

8. 2000-2002 рік рік працював на Промисловому підприємстві «ЗГОДАК-К» на посаді газо-зварювальника.

Із вище вказаних записів стаж роботи з шкідливими умовами праці становить 21 рік 10 місяців 6 днів (двадцять один рік десять місяців шість днів).

Таким чином трудова книжка ОСОБА_1 оформлена належним чином, в ній наявні всі необхідні записи для встановлення пільгового стажу роботи позивача за списком №2, відповідно твердження Ірпінського об`єднаного управління пенсійного фонду України в Київській області, викладені у відповіді від 22.04.2019 №2769/605 є необгрунтованими.

У 1991 році постановою Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26 січня 1991 року затверджено нові списки, відповідно до розділу XXXIII «Загальні професії» Списку №2 якого, на пенсійне забезпечення за цим списком, мають право електрозварювальним на автоматичних й напівавтоматичних машинах, ручного зварювання. Аналогічні умови щодо пенсійного забезпечення осіб, що працювали за професією електрозварювальники передбачені у Списку №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11 березня 1994 року "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах".

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058- IV від 09 липня 2003 року, який набрав чинності 01 січня 2004 року, передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди цим особам пенсії призначаються органами Пенсійного фонду за нормами цього закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з п. «б» ч. 1 ст. 13 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;.

Відповідно зі ст. 100 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:

а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством;

б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до ст. 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому ст. ст. 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з положень Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № 11(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 р., під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Таким чином Ірпінське об`єднане управління пенсійного фонду України в Київській області неправомірно відмовило ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з врахуванням спірного періоду роботи за списком №2, що порушує його право на належну пенсію, яка передбачена законодавством України.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з нормами частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають присудженню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов - задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області () перерахувати пенсію ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) за віком на пільгових умовах за списком №2 за періоди роботи з 1979 рік по 1987 рік, з 1987 по 1994 рік, з 1994 по 1995 рік, з 1996 по 1998 рік, з 1998 по 1999 рік, з 2000 по 2002 рік.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) сплачений ним судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області ().

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Терлецька О.О.