Справа № 200/7615/19-а
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2019-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року справа №200/7615/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Геращенко І.В., Сіваченко І.В., секретар судового засідання Антонюк А.С., за участю представника позивача - Онищенко І .В., представника відповідача - Помалюк І.В., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року (повний текст складено 01 серпня 2019 року в м. Слов`янськ) у справі № 200/7615/19-а (суддя І інстанції - Бабіч С.І.) за позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень- рішень, рішень та вимоги,-

В С Т А Н О В И В:

14 червня 2019 року ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області (далі - відповідач), відповідно до якого просив суд визнати протиправними та скасувати: - податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Донецькій області від 30.10.2018 року № про визначення грошового зобов`язання з податку доходів фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в загальній 846052,89 грн.. в т.ч. за податковими зобов`язаннями - 676842,31 грн., штрафні (фінансові) санкції - 169210,58 грн.; - податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Донецькій області від 30.10.2018року № про збільшення сум грошового зобов`язання за платежем військовий збір в загальній сумі 70757.83 грн., в т.ч. за податковими зобов`язаннями- 56606,26 грн., штрафні (фінансові) санкції - 14151,57 грн.; - податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Донецькій області від 30.10.2018року № про збільшення сум грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 643755.55 грн., в т.ч. за податковими зобов`язаннями - 515004.44 грн., штрафні (фінансові) санкції - 128751.1 1 грн.; - податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Донецькій області від 30.10.2018 року № про застосування штрафних ( фінансових) санкцій в сумі 510 грн. за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати; - податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Донецькій області від 30.10.2018 року № про збільшення суми грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені в загальній сумі 20469,01 грн., в т.ч. за податковими зобов`язаннями - 9833,30 грн., штрафні ( фінансові) санкції - 7306.46грн., пеня в сумі 2329.25 грн.; - податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Донецькій області від 30.10.2018 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 510 грн. з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування; - податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Донецькій області від 30.10.2018 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 1700 грн. за платежем - податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів ( робіт, послуг); - податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Донецькій області від 30.10.2018 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 170 грн. за платежем акцизній податок з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів; - рішення ГУ ДФС у Донецькій області № від 30.10.2018 року про нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в сумі 102399,55 грн.; - рішення ГУ ДФС у Донецькій області № від 30.10.2018 року про нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 226565 грн.; - вимогу ГУ ДФС у Донецькій області від 30.10.2018 року № про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 226565 грн.

Позивач вказує, що про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та прийняття відносно нього спірних рішень на загальну суму 2 139 454,83 грн. позивачу стало відомо лише у травні 2019 року від працівників податкової поліції ГУ ДФС у Донецькій області, коли вони викликали позивача для надання пояснень та документів щодо його підприємницької діяльності, а отримав спірні рішення позивач лише 07.06.2019 року.

Згідно поштової квитанції, що надана відповідачем, наказ №1503 від 27.08.2018 року та повідомлення про перевірку були відправлені позивачу 29 серпня 2018 року, тобто у день початку перевірки.

Вважає, що відповідачем не дотримано вимог закону щодо повідомлення про проведення позапланової невиїзної документальної перевірки, що робить її висновки та рішення, прийняті за її результатом, незаконними

Позивач зазначає, що на час прийняття спірних рішень та вимоги з ЄСВ, приписи Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон № 2464) щодо звільнення позивача від виконання обов`язків, визначених ч. 2 ст. 6 зазначеного Закону, є чинними, відтак, рішення та вимога з ЄСВ є незаконними.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року у справі № 200/7615/19-а позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано: - податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Донецькій області від 30.10.2018 року № про визначення грошового зобов`язання з податку доходів фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в загальній 846052,89 грн.. в т.ч. за податковими зобов`язаннями - 676842,31 грн., штрафні (фінансові) санкції - 169210,58 грн.; - податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Донецькій області від 30.10.2018року № про збільшення сум грошового зобов`язання за платежем військовий збір в загальній сумі 70757.83 грн., в т.ч. за податковими зобов`язаннями- 56606,26 грн., штрафні (фінансові) санкції - 14151,57 грн.; - податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Донецькій області від 30.10.2018року № про збільшення сум грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 643755.55 грн., в т.ч. за податковими зобов`язаннями - 515004.44 грн., штрафні (фінансові) санкції - 128751.1 1 грн.; - податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Донецькій області від 30.10.2018 року № про застосування штрафних ( фінансових) санкцій в сумі 510 грн. за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати; - податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Донецькій області від 30.10.2018 року № про збільшення суми грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені в загальній сумі 20469,01 грн., в т.ч. за податковими зобов`язаннями - 9833,30 грн., штрафні ( фінансові) санкції - 7306.46грн., пеня в сумі 2329.25 грн.; - податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Донецькій області від 30.10.2018 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 510 грн. з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування; - податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Донецькій області від 30.10.2018 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 1700 грн. за платежем - податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів ( робіт, послуг); - податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Донецькій області від 30.10.2018 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 170 грн. за платежем акцизній податок з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів; - рішення ГУ ДФС у Донецькій області № від 30.10.2018 року про нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в сумі 102399,55 грн.; - рішення ГУ ДФС у Донецькій області № від 30.10.2018 року про нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 226565 грн.; - вимогу ГУ ДФС у Донецькій області від 30.10.2018 року № про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 226565 грн.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначено, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є незаконним та необгрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального права - пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78, п. 79.2 ст. 79, пункту 44.3 та пункту 44.6 статті 44, пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України, порушенням норми процесуального права, без урахування обставин, що мають значення для справи.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, проти чого заперечував представник позивач наголошуючи на законності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанцій встановлено, що позивач - фізична особа ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

У період з 08.06.2015 року по 03.05.2018 року позивач був приватним підприємцем, що підтверджується відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (запис про проведення державної реєстрації від 08.06.2015 року за № 0005177; запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою -підприємцем від 03.05.2018 року за №3005177).

Як фізична особа-підприємець позивач перебував на податковому обліку ДПІ у м. Дружківка Донецької області.

У період з 29.08.2018 року по 04.09.2018 року фахівцями Костянтинівської ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області, на підставі наказу від 27.08.2018 року №1503 було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку підприємницької діяльності позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 06.06.2015 року по 03.05.2018 року, своєчасності та правильності нарахування, сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 08.06.2015 року по 03.05.2018 року, за результатами якої складено акт № 995/05-93-13-02/ від 11.09.2018 року (далі - акт перевірки).

Згідно висновків акту встановлені порушення: - заниження податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб від провадження підприємницької діяльності на загальну суму 676 842,31 грн., у т.ч. за період з 08.06.2015 року по 31.12.2015 року на суму 12 164,14 грн., за 2016 рік на суму 44009.57 грн.. за 2017 рік на суму 448 723,67 грн., за період з 01.01.2018 року по 03.05.2018 року на суму 171 944,93 грн.; - заниження військового збору на загальну суму 56 606,26 грн., у т.ч. за період з 08.06.2015 року по 31.12.2015 року на суму 1 216,42 грн., за 2016 рік на суму 3667,46 грн, за 2017 рік на суму 37 393,64 грн., за період з 01.01.2018 року по 03.05.2018 року на суму 14 328,74 грн.; - заниження суми єдиного внеску на 226 564,57 грн., у т.ч. за період з 08.06.2015 року по 31.12.2015 року на суму 28 112,49 грн., за 2016 рік на суму 52 307,37 грн., за 2017 рік на суму 100 277,35 грн., за період з 01.01.2018 року по 03.05.2018 року на суму 45 867,36 грн.; - заниження податку на додану вартість на загальну суму 515 004,44 грн., у т.ч. за серпень 2017 року з врахуванням 31.07.2017 року на суму 35 029,95 грн., за вересень 2017 року на суму 35 678,09 грн., за жовтень 2017 року на 36 906,93 грн., за листопад 2017 року на суму 48 707,26 грн., за грудень 2017 року на 167 774,62 грн., за січень 2018 року на 50 123,29 грн., за лютий 2018 року на 46 284,20 грн., за березень 2018 року на 34 259,45 грн., за квітень 2018 року на 33530,37 грн. і травень 2018 року на суму 26 710,28 грн.; - неподання декларації з акцизного податку за травень 2018 року; - неподання до органу ДФС повідомлення про прийняття на роботу працівника; - заниження податку на доходи фізичних осіб, що утриманий податковим агентом із доходів працівників у вигляді заробітної плати на загальну суму 10464,74 грн.; - подання податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за період 3 квартал 2015 року - 2 квартал 2018 року з недостовірними даними по нарахованому та сплаченому податку; - недотримання вимог законодавства в частині виплати не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата, та розміру заробітної плати за першу половину місяця, яка повинна бути не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника за періоди з 03.07.2015 року по 31.10. 2016 року.

На підставі зазначених висновків акту перевірки відповідачем щодо позивача було прийнято:

- податкове повідомлення-рішення від 30.10.2018 року № про визначення грошового зобов`язання з податку доходів фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в загальній 846 052,89 грн., у т.ч. за податковими зобов`язаннями - 676 842,31 грн., штрафні (фінансові) санкції - 169 210,58 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 30.10.2018 року № про збільшення сум грошового зобов`язання за платежем військовий збір в загальній сумі 70 757,83 грн., у т.ч. за податковими зобов`язаннями - 56 606,26 грн., штрафні (фінансові) санкції - 14151,57 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 30.10.2018 року № про збільшення сум грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 643 755,55 грн., у т.ч. за податковими зобов`язаннями - 515004,44 грн., штрафні (фінансові) санкції - 128751,11 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 30.10.2018 року № про застосування штрафних ( фінансових) санкцій в сумі 510 грн. за платежем - податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати;

- податкове повідомлення-рішення від 30.10.2018 року № про збільшення суми грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені в загальній сумі 20469,01 грн., у т.ч. за податковими зобов`язаннями - 9833,30 грн., штрафні ( фінансові) санкції - 7 306,46 грн., пеня в сумі 2329,25 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 30.10.2018 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 510 грн. з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування;

- податкове повідомлення-рішення від 30.10.2018 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 1 700 грн. за платежем:податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг);

- податкове повідомлення-рішення від 30.10.2018 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 170 грн. за платежем: акцизний податок з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів; - рішення № від 30.10.2018 року про нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в сумі 102 399,55 грн.;

- рішення № від 30.10.2018 року про нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 226 565 грн.;

- вимога від 30.10.2018 року № про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 226 565 грн.

Судом встановлено, що 28 травня 2019 року позивач звернувся до відповідача з листом про надання документів, пов`язаних із вказаною перевіркою.

07.06.2019 року позивач отримав від лист відповідача від 31.05.2019 року за № 43969/10/05-99- 13-02-29 з додатками, серед яких наказ №1503 від 27.08.2018 року, повідомлення від 27.08.2018 року за №579/10/05-99-13-02 з квитанцією пошти про відправлення та описом вкладення, акт перевірки, спірні податкові повідомлення - рішення, рішення (з розрахунками) та вимогу щодо ЄСВ.

Факт отримання від відповідача вказаних документів саме 07.06.2019 року підтверджується відомостями поштового відділення м. Дружківка за ф.8 № 1

Враховуючи викладене та звернення позивача з позов до суду 14.06.2019 року, позивачем не пропущено строк звернення до суду з позовними вимогами про скасування спірних податкових повідомлень - рішень, а також рішень та вимоги щодо Єдиного соціального внеску.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.

Підпункт 21.1.4 пункту 21.1. статті 21 ПК України визначає, що посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані: не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Відповідно до статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи (п. 75.1 ст. 75 ПК України) документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу ( пп.75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України).

Відповідно до пп. 78.1.7 п. 78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності за наявності хоча б однієї з таких підстав: розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

За приписами пункту 78.4 ст.78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Згідно п.42.2. ст.42 ПК Украъни документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно п.п. 79.1-79.2 ст. 79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

При цьому, незважаючи на проголошену пунктом 79.3 статті 79 Податкового кодексу України необов`язковість присутності платника податків під час проведення документальних невиїзних перевірок, останній має право бути присутнім під час її проведення. Зазначений висновок узгоджується з приписами підпункту 17.1.6 пункту 17.1 ст. 17 ПК України.

Сам вид перевірки (позапланова невиїзна), без надання платнику податків права на подання відповідних пояснень та документів, що стосуються предмету перевірки, позбавляє контролюючий орган можливості об`єктивно здійснити аналіз законності діяльності такого платника й дійти обгрунтованих висновків стосовно податкового правопорушення.

Таким чином, з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.

Невиконання, в свою чергу, вимог пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої, а саме - компетенції у податкового органу на прийняття акту індивідуальної дії.

Даний висновок узгоджується із правовою позицію Верховного Суду викладеною у постанові від 23.01.2018 року у справі № 804/12558/14.

Окрім цього, Верховним Судом у постанові від 16.01.2018 справа К/9901/924/18 2а/1570/4582/11 зазначено наступне: "Підсумовуючи наведене, колегія суддів Верховного Суду доходить таких висновків: перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій податковим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України. Лише дотримання умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема, документальних позапланових невиїзних, може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог пункту 79.2 статті 79 ПК України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої."

У зазначених постановах Верховний Суд вказує про те, що у випадку незаконності перевірки, прийнятий за результатами такої перевірки акт індивідуальної дії автоматично підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено, що наказ відповідача про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача, № 1503 від 27.08.2018 року містить посилання на п.п. 78.1.7 п.78.1.ст.78 ПК України та на п.79.2. ст.79 ПК України.

З вказаного наказу видно, що його видано 27 серпня 2018 року, перевірку призначено провести з 29 серпня 2018 року, тривалістю 5 днів.

З матеріалів справи (поштові квитанції, повідомлення про вручення поштових відправлень) видно, що даний наказ та письмове повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки відповідач направив позивачу 29 серпня 2018 року, тобто у день початку перевірки та не отримано позивачем (поштові відправлення повернуті відправнику).

Таким чином, відповідач був позбавлений можливості реалізувати свої права під час проведення перевірки, шляхом надання первинних бухгалтерських документів, пов`язаних з проведенням його підприємницької діяльності, тощо.

Отже проведення документальної позапланової невиїзної перевірки без повідомлення позивача до початку її проведення є незаконним, а прийняті за результатами такої перевірки акти індивідуальної дії щодо позивача автоматично підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Крім того, щодо спірних рішень, пов`язаних з Єдиним соціальним внеском, суд зазначає наступне.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року №405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей. 02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" №1669, що набув чинності 15.10.2014 року, який визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Статтею 1 Закону №1669 визначено, що період проведення антитерористичної операції - це час між датою набрання чинності Указом Президента України від 14 квітня 2014 року №405/2014 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" (далі - Указ № 405) та датою набрання чинності Указом Президента України "Про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України".

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу №405.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30 жовтня 2014 року затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, у якому, серед інших населених пунктів м. Дружківка Донецької області.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1079-р від 5 листопада 2014 року зупинено дію Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30 жовтня 2014 року, проте, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва по справі № 826/18327/14 від 26 січня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 2 квітня 2015 року. Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1079-р від 5 листопада 2014 року визнано нечинним.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України по даній справі зупинено виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 січня 2015 року та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 2 квітня 2015 року до розгляду касаційної скарги Кабінету Міністрів України у Вищому адміністративному суду України.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р. визнано такими, що втратили чинність Розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 та Розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079. затверджено новий перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, у якому, серед інших є м. Дружківка Донецької області.

До того ж, підпунктом б пункту 8 статті 14-1 Закону №1669-УІІ розділ VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2464-УІ було доповнено пунктом 9-3 такого змісту: " 9-3. Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Законом України від 02.03.2015 №219-УІІІ "Про внесення змін до розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо зменшення навантаження на фонд оплати праці, до розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (Відомості Верховної Ради України. 2011 р., № 2-3, ст. 11; 2014 р., № 44, ст. 2040) внесли такі зміни: пункт 9-3 в редакції Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII вважати пунктом 9-4.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" №911-VIII від 24 грудня 2015 року були внесені зміни до Закону України від 02.09.2014 №1669-УІІ "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", відповідно до якого підпункт 8 пункту 4 статті 11 Закону №1669 виключено.

Проте, положення пп.8 п.4 ст. 11 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" були реалізовані шляхом внесення відповідних змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", а змін безпосередньо до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо виключення (або викладення в новій редакції тощо) п.9-4 розділу VIII цього Закону внесено не було.

На теперішній час жодних рішень на законодавчому рівні про виключення з чинної редакції закону "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" пункту 9-4 розділу VIII не прийнято.

Оскільки, Указ Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 набув чинності, із врахуванням змісту частини 1 статті 1 Закону № 1669-УІІ період проведення антитерористичної операції розпочався, а про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України відповідний Указ не видавався, на даний час проведення антитерористичної операції триває.

Крім цього, необхідно звернути увагу на те, що статтею 30 Закону України "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях" № 2268 від 18.01.2018 року були внесені зміни до деяких законодавчих актів України.

Статтею 3 Закону України "Про боротьбу з тероризмом" № 638 від 20.03.2003 року було доповнено абзацом 10: "антитерористична операція може здійснюватися одночасно із відсіччю збройної агресії в порядку статті 51 Статуту Організації Об`єднаних націй та/або в умовах запровадження воєнного чи надзвичайного стану відповідно до Конституції України та законодавства України".

Чинні норми права не містять кінцевої дати закінчення антитерористичної операції, а дають підстави вважати, що антитерористична операція продовжується з операцією об`єднаних сил.

Приписами п. 9-4 розділу VIII Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464-УІ не вимагається надання будь-якого сертифікату про засвідчення форс-мажорних обставин для звільнення платника від сплати ЄСВ. У свою чергу підтвердженням існування підстав для звільнення платника від сплати ЄСВ відповідно до зазначеного пункту є виключно знаходження платника на обліку в органах фіскальної служби, що розташовані на території населених пунктів, визначених відповідним переліком, де проходить АТО.

Верховний суд у рішенні від 30.03.2018 року у зразковій справі № 812/282/18 зазначив, що саме перебування платників єдиного внеску на обліку в органах доходів в зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція, є підставою для зупинення застосування до таких платників заходів впливу та стягнення і відповідальності за порушення вимог Закону № 2464.

Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що у спріному періоді позивач перебував на податковому обліку ДПІ у м. Дружківка Донецької області

На час прийняття спірних рішень та вимоги щодо ЄСВ, приписи Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо звільнення певної категорії платників єдиного внеску від виконання обов`язків, визначених ч. 2 ст. 6 зазначеного Закону, були чинними.

Отже, рішення № від 30.10.2018 року про нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 226 565 грн. та вимога від 30.10.2018 року № про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 226 565 грн., є протиправними та підлягають скасуванню.

При викладених обставинах, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про задоволення позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року у справі № 200/7615/19-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року у справі № 200/7615/19-а - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 09 жовтня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді І.В. Геращенко

І.В.Сіваченко