Справа № 160/9553/18
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2019-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 вересня 2019 року Справа № 160/9553/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіГорбалінського В.В.
за участі секретаря судового засіданняСітайло О.В.
представник позивача представник відповідача Кузьмінова Л.Г. Мосіна М.І.
Департамент житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації (далі позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Східного офісу Держаудитслужби (далі - відповідач), в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати акт ревізії фінансово-господарської діяльності Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації за період з 01.01.2016 року по 30.06.2018 року №08.06-20/3 від 31.07.2018 року;
- визнати протиправними та скасувати пункти 1, 2, 3, 4 вимоги відповідача від 06.09.2018 року №04-08-06-14/3963 «Щодо усунення порушень законодавства».
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що висновки акту перевірки та порушення, визначені вимогою є необґрунтованими, протиправними та такими, що не відповідають приписам чинного законодавства та які підлягають скасуванню.
Ухвалою суду від 08.01.2019 року було відкрито провадження у справі та призначено розгляд останньої за правилами загального позовного провадження.
04.02.2019 року представником відповідача надано до суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що твердження позивача про незаконність дій посадових осіб відповідача з проведення ревізії та незаконність встановлених контролюючим органом порушень є необґрунтованими, безпідставними та такими, що ґрунтуються на невірному та довільному тлумаченні позивачем положень нормативно-правових актів, що регулюють правовідносини у сфері проведення державного фінансового контролю.
07.02.2019 року на адресу суду від представника позивача надійшла письмова відповідь на відзив, в якій було підтримано позицію, викладену в позовній заяві, та зазначено, що відзив відповідача є законодавчо необґрунтованими та такими, що не спростовують доводи, викладені в позовній заяві як підстави для задоволення позову.
21.02.2019 року на адресу суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких було підтримано позицію, викладену у письмовому відзиві на позовну заяву, та зазначено, що відповідь на відзив позивача жодним чином не спростовує суті виявлених контролюючим органом в ході перевірки порушень, крім того зазначає, що міркування позивача ґрунтуються виключно на формальному запереченні виявлених порушень та спробі надати перевірці неправомірний характер.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві та у відповіді на відзив, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на письмовий відзив та на заперечення на відповідь на відзив, що містяться в матеріалах справи, у зв`язку з чим у задоволенні позовної заяви просив відмовити.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до п. 2.19 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Державної аудиторської служби України на ІІ квартал 2018 року та на підставі направлення на проведення ревізії від 11.06.2018 року №616, ревізійною групою проведено планову виїзну ревізію фінансово-господарської діяльності Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації за період з 01.01.2016 року по завершений місяць 2018 року.
За результатами ревізії фінансово-господарської діяльності Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації складено Акт від 31.07.2018 року №08.06-20/3.
06.09.2018 року відповідачем на підставі акту ревізії від 31.07.2018 року №08.06-20/3 було винесено вимогу №04-08-06-14/3963, якою встановлено наступні порішення законодавства, які не усунуті:
- порушення п.6.4.3. ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва», затвердженого наказом Мінрегіонбуду України від 05.07.2013 № 293, п.3.3 договору підряду від 04.05.2016 № 32Б на виконання робіт по об`єкту «Полігон ТПВ по вул. Дорожній м.Дніпродзержинськ. Реконструкція (санування та дозавантаження існуючого звалища сміття)», прийнято та оплачено по актам приймання виконаних будівельних робіт за вересень, грудень 2016 року та за липень 2017 року обсяги робіт, які фактично не виконані на суму 2073849,63 гривень;
- порушення ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, п.3.3. договору на поставку спецтехніки від 16.05.2016 № 49, укладеного з ТОВ «Альфатех», останнім проведено постачання спецтехніки у кількості 8 одиниць (бульдозерів SHANTUI SD16R - 4 одиниці та компакторів SHANTU1 SR28MR-3- 4 одиниці), вартість якої визначено по курсу долара станом на 02.09.2017 (02.09.2018 відбулося суттєве підвищення курсу НБУ 1 долара США до гривні) при тому, що фактично поставка техніки проведена 01.09.2017, внаслідок чого Департаментом зайво сплачено постачальнику коштів на загальну суму 950,15 тис.гривень. Внаслідок допущеного порушення місцевому бюджету завдано збитків на суму 950,15 тис.гривень.;
- порушення п. 6.3.2.2, п.6.4.3 ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013. п.п. 2,3,3.1,3.3 договору підряду від 03.10.2016 № 191 підрядником ТОВ «Спеціалізована пересувна механізована колона 788» при виконанні робіт по об`єкту «Капітальний ремонт напірного каналізаційного колектору від КНС-1 по вул. Молодіжна до колодязя-гасителя напору, який знаходиться по вул. Героїв Космосу м. Першотравеньск Дніпропетровської області» до актів виконаних будівельних робіт за березень 2017 року включено матеріали, вартість яких, порівняно з їх вартістю, визначеній в твердій договірній ціні, завищена на суму 273 930,20 гривень. В зв`язку з встановленим порушенням в частині завищення вартості робіт вартість послуг з технічного нагляду завищена на 5 136,19 гривень.
Внаслідок прийняття та оплати департаментом завищеної вартості робіт місцевому бюджету завдано збитків на загальну суму 279 066,39 гривень.
- порушення п. 13 Порядку перерахування міжбюджетних трансфертів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 15.12.2010 № 1132 та п.3.3. 3.4, 5.3, 6.1 Угоди від 04.07.2016 № 270 «Про спільне виконання заходів по об`єкту «Реконструкція 3-го підйому по вул. Альгюва, 3 в м. Нікополь», укладеної Управлінням житлово-комунального господарства Нікопольської міської ради з Департаментом, останнім на кінець 2016 року до Нікопольського місцевого бюджету не повернуто невикористаний залишок субвенції, що призвело до недоотримання доходів Нікопольським міським бюджетом у сумі 263.59 тис. гривень;
- порушення визначеного чинним законодавством порядку ведення бухгалтерського обліку невідповідності даних бухгалтерського обліку даним фінансової звітності в частині вартості об`єктів незавершеного будівництва, чим порушено вимоги ч.1 ст. 11 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996-XIV.
Зазначеним встановлено вимогу усунути виявлені порушення законодавства в установленому законом порядку.
Так, правомірність акту ревізії та вимоги, винесених Східним офісом Держаудитслужби, є предметом розгляду даної адміністративної справи.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Щодо визнання протиправним та скасування акта ревізії фінансово-господарської діяльності Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації, суд зазначає про таке.
Обов`язковою ознакою рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, як предмета адміністративного спору, є прямий (безпосередній) вплив рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень на правовий статус фізичної чи юридичної особи, тобто обмеження її прав, свобод, покладення на неї обов`язків.
Акт документальної перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Таким чином акт перевірки є носієм доказової інформації, яка в подальшому має використовуватися контролюючим органом для прийняття рішення щодо визначення платникові податків грошових зобов`язань, застосування штрафних (фінансових) санкцій. Висновки, викладені у акті перевірки, не породжують обов`язкових юридичних наслідків, лише прийняті контролюючим органом рішення (податкові повідомлення - рішення, рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій) і є підставою для виникнення у позивача прав чи обов`язків.
Дії зі складання акту за результатами проведеної перевірки, з відображенням в ньому відповідної інформації та висновків, не можуть порушувати права та/або охоронювані законом інтереси особи в публічно-правових відносинах та не створюють для платника жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав та не породжує для нього будь-яких обов`язків.
Аналогічні правові позиції з аналогічних правовідносин викладені у постанові Верховного суду від 05.07.2019 року у справі №823/1272/17, у постанові Верховного суду від 26.02.2019 року у справі №821/2424/15-а.
Таким чином суд дійшов висновку, що саме прийняті контролюючим органом рішення і є підставою для виникнення у позивача прав чи обов`язків. У свою чергу акт перевірки, як власне і висновки викладені в ньому не є рішенням органу владних повноважень, а відтак не породжують для позивача настання будь - яких юридичних наслідків та не впливають на його права, обов`язки та законні інтереси.
Щодо пункту 1 вимоги від 06.09.2018 року №04-08-06-14/3963 «Щодо усунення порушень законодавства», суд зазначає наступне.
Пунктом 6.4.3. ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва», затвердженого наказом Мінрегіонбуду України від 05.07.2013 № 293 встановлено, що за твердої договірної ціни взаєморозрахунки провадяться на підставі виконаних обсягів робіт та їх вартості, визначеній у договірній ціні.
Судом встановлено, що 04.05.2016 року із позивачем було укладено договір підряду на виконання робіт на об`єкті «Полігон ТПВ по вул. Дорожній м. Дніпродзержинськ.
Згідно п. 2 Порядку здійснення технічного нагляду під час будівництва об`єкта архітектури, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2007 р. N903 «Про авторський та технічний нагляд під час будівництва об`єкта архітектури» технічний нагляд забезпечує замовник (забудовник) протягом усього періоду будівництва об`єкта з метою здійснення контролю за дотриманням проектних рішень та вимог державних стандартів, будівельних норм і правил, а також контролю за якістю та обсягами робіт, виконаних під час будівництва або зміни (зокрема шляхом знесення) такого об`єкта. Таким чином, законодавством передбачено, що забудовник (у даному випадку Позивач), який не є фахівцем у галузі будівництва, зобов`язаний забезпечити технічний шляхом укладення відповідного договору зі спеціалізованою організацією, що отримує за виконання робіт з технічного нагляду кошти. Тобто будь-яку відповідальність у випадку виконання робіт підрядником не якісно, чи не у обсягах, що передбачені проектно-кошторисною документацією, несе забудовник виключно у випадку не дотримання ним вимог про забезпечення технічного нагляду за під час будівництва об`єкту архітектури.
Відповідно до вимог зазначених вище положень чинного законодавства та п. 7.1 договору підряду від 04.05.2016 № 32Б, позивач мав зобов`язання укласти договір зі спеціалізованою організацією, що здійснює технічний нагляд за виконанням робіт на об`єкті.
Отже, як видно з матеріалів справи, позивачем було укладено договори від 20.09.2016 року № 580 та від 03.03.2017 року №13-Т на виконання робіт з технічного нагляду.
Матеріалами справи підтверджено, що акти виконаних будівельних робіт було прийнято і підписано позивачем в рамках договору підряду №32Б від 04.05.2016 року після їх складення та підписання генеральним підрядником та представником спеціалізованої організації, що здійснює технічний нагляд за виконанням робіт без заперечень та застережень, як видно з п. 5.1 договору підряду від 04.05.2016 року № 32Б.
Таким чином, суд дійшов висновку, що підписання актів приймання-передачі виконаних будівельних робіт по договору підряду від 04.05.2016 № 32Б за вересень, грудень 2016 року та за липень 2017 року не є порушенням чинного законодавства, а відтак пункт 1 оскаржуваної є протиправним та таким, що винесений без належного обґрунтування.
Щодо пункту 2 вимоги від 06.09.2018 року №04-08-06-14/3963 «Щодо усунення порушень законодавства», суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що Департаментом, відповідно до вимог Закону України «Про здійснення державних закупівель» проведено державну закупівлю, за результатом якої визначено переможцем ТОВ «Альфатех» та укладено з останнім договір на поставку товару (спецтехніки).
Відповідно до умов п. 3.3 Договору № 49 від 16.05.2016 встановлено, що якщо на момент поставки Товару/Товарів відбудеться підвищення курсу долара США, визначеного на дату подання пропозицій конкурсних торгів, до гривні більше ніж на 3%, в разі направлення Постачальником Замовнику відповідного письмового повідомлення, ціна Договору підлягає перерахунку.
02.09.2016 року на адресу департаменту надійшло повідомлення ТОВ «Альфатех» про перерахунок ціни Договору № 49 від 16.05.2016 року з додатковою угодою № 1 від 02.09.2016 року. Перерахована ціна застосовувалась щодо 5 одиниць бульдозерів SHANTUI SD16R та 5 одиниць компакторів SHANTUI SR28MR-3. Фактична поставка вказаних одиниць техніки мала місце саме 02.09.2016 року на підставі наступних первинних документів окремо за кожним найменуванням:
На 8 одиниць з вищевказаної техніки Департаментом був укладений договір відповідального зберігання № 01/09 від 01.09.2016 року, відповідно до якого дана техніка саме 02.09.2016 року, згідно Акту приймання-передачі № 1, надана на зберігання ТОВ «Альфатех».
Так, суд враховує висновки, що зазначені в Акті стосовно поставки техніки 01.09.2016 та зазначає, що контролюючим органом не прийнято до уваги той факт, що сторонами договору 02.09.2016 року було виявлено помилка (описка) у даті складання вказаного Акту та усунена в порядку п. 6.1. Договору відповідального зберігання № 01/09 та вимог ст. 197 ГК України.
Так, департаментом до ТОВ «Альфатех» за вих. №3218/0/112-16 від 02.09.2016р. було направлено лист щодо усунення описки (помилки), на який ТОВ «Альфатех» своїм листом вих.№02/09-16-1 від 02.09.2016р. надало відповідь та підтвердило факт складання та підписання Акту приймання-передачі № 1 та відповідно поставки та отримання вказаних одиниць спецтехніки саме 02.09.2016 року.
При цьому, суд звертає увагу, що ТОВ «Альфатех» разом із кожною одиницею техніки при поставці було надано Департаменту декларації про відповідність продукції технічним регламентів безпеки машин та сертифікати відповідності.
Як вбачається із змісту наданих документів, сертифікати відповідності та декларації видавались на підставі протоколів випробування та технічної документації, наданої до органу оцінки відповідності ТОВ «Альфатех».
Матеріалами справи підтверджено та не спростовано відповідачем, що товар (техніка) був поставлений та відвантажений Департаменту (4 бульдозери та 4 компактори) в один день одноразово та однією партією.
Отже, на підставі наведеного, суд дійшов висновку, що відвантаження компакторів та бульдозерів за договором від 16.05.2016 року № 49 відбулося однією партією саме 02.09.2018 року.
З урахуванням вищенаведеного, висновки Акту ревізії щодо завдання збитків Департаменту на суму 950 147,59 грн. не відповідають фактичним обставинам, а, тому, суд дійшов висновку, що висновки акту ревізії та п.2 оскаржуваної вимоги є помилковими, хибним та безпідставним, оскільки означені висновки спростовуються наявними у справі матеріалами.
Таким чином, суд вказує на неправомірність та безпідставність висновків, викладених у пункті 2 вимоги від 06.09.2018 року №04-08-06-14/3963 «Щодо усунення порушень законодавства».
Щодо пункту 3 вимоги від 06.09.2018 року №04-08-06-14/3963 «Щодо усунення порушень законодавства», суд зазначає наступне.
Пунктом 6.4.3. ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва», затвердженого наказом Мінрегіонбуду України від 05.07.2013 № 293 встановлено, що за твердої договірної ціни взаєморозрахунки провадяться на підставі виконаних обсягів робіт та їх вартості, визначеній у договірній ціні.
Судом встановлено, що 03.10.2016 року із позивачем було укладено договір підряду №191 на виконання робіт на об`єкті підрядником ТОВ «Спеціалізована пересувна механізована колона 788» при виконанні робіт по об`єкту «Капітальний ремонт напірного каналізаційного колектору від КНС-1 по вул. Молодіжна до колодязя-гасителя напору, який знаходиться по вул. Героїв Космосу м.Першотравеньск Дніпропетровської області».
Згідно п. 2 Порядку здійснення технічного нагляду під час будівництва об`єкта архітектури, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2007 р. N903 «Про авторський та технічний нагляд під час будівництва об`єкта архітектури» технічний нагляд забезпечує замовник (забудовник) протягом усього періоду будівництва об`єкта з метою здійснення контролю за дотриманням проектних рішень та вимог державних стандартів, будівельних норм і правил, а також контролю за якістю та обсягами робіт, виконаних під час будівництва або зміни (зокрема шляхом знесення) такого об`єкта. Таким чином, законодавством передбачено, що забудовник (у даному випадку Позивач), який не є фахівцем у галузі будівництва, зобов`язаний забезпечити технічний шляхом укладення відповідного договору зі спеціалізованою організацією, що отримує за виконання робіт з технічного нагляду кошти. Тобто будь-яку відповідальність у випадку виконання робіт підрядником не якісно, чи не у обсягах, що передбачені проектно-кошторисною документацією, несе забудовник виключно у випадку не дотримання ним вимог про забезпечення технічного нагляду за під час будівництва об`єкту архітектури.
Відповідно до вимог зазначеного вище та умов договору підряду від 03.10.2016 року №191, позивач зобов`язаний укласти договір зі спеціалізованою організацією, що здійснює технічний нагляд за виконанням робіт на об`єкті.
Відтак, позивачем було укладено договір на виконання робіт з технічного нагляду за будівництвом об`єкту «Капітальний ремонт напірного каналізаційного колектору від КНС-1 по вул. Молодіжна до колодязя-гасителя напору, який знаходиться по вул. Героїв космосу м. ГІершотравенськ Дніпропетровської області» від 14.11.2017 № 90-Т.
Як видно з матеріалів справи, акти виконаних будівельних робіт за березень 2017 року №1 та №2 було прийнято і підписано позивачем відповідно до договору підряду №191 від 03.10.2016 року після їх складення та підписання генеральним підрядником та представником спеціалізованої організації, що здійснює технічний нагляд за виконанням робіт без заперечень та застережень.
Таким чином, суд дійшов висновку, що підписання актів приймання-передачі виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в за березень 2017 року №1 та №2 по договору підряду №191 від 03.10.2016 року не є порушенням чинного законодавства, а відтак пункт 3 оскаржуваної є протиправним та таким, що винесений без належного обґрунтування.
Щодо пункту 4 вимоги від 06.09.2018 року №04-08-06-14/3963 «Щодо усунення порушень законодавства», суд зазначає наступне.
Відповідно до угоди від 04.07.2016 року №270 «Про спільне виконання заходів по об`єкту «Реконструкція 3-го підйому по вул. Альпова, 3 в м. Нікополь», яка була укладена Управлінням житлово-комунального господарства Нікопольської міської ради (Співфінансувач) з Департаментом (Розпорядник коштів), предметом якої є спільне виконання заходів з капітального ремонту по об`єкту «Реконструкція 3-го підйому по вул. Альпова,3 в м. Нікополь».
Пунктом 3.6 Угоди від 04.07.2016 №270 передбачено, що невикористані протягом бюджетного року кошти, отримані на співфінансування заходів, повертаються розпорядником до міського бюджету, з якого вони отримані, в останній робочій день бюджетного періоду.
Крім того, умовами вказаної угоди визначено: умови угоди можуть бути змінені за письмовою згодою сторін. Зміни до угоди вносяться шляхом укладання додаткових угод з додержанням порядку, визначеного для угоди, (п.5.1), дія угоди припиняється у зв`язку із закінченням її строку.(п.5.3).
Як видно з матеріалів справи, кошти у сумі 4 249 000,00 грн. надійшли до позивача з Нікопольського міською бюджету.
Також, судом встановлено, що із загального обсягу коштів, отриманих з міського бюджету у сумі 4249000,00 грн. позивачем фактично використані кошти у сумі 3 985 410,54 грн. на заходи, передбачені Угодою від 04.07.2016 №270 та Програмою розвитку житлово-комунального господарства м. Нікополя на 2016 рік.
Таким чином, кошти у сумі 263 589,46 грн. протягом 2016 року не було використано та до Нікопольського міського бюджету не повернуто.
Як видно з матеріалів справи, листом від 30.12.2016 року №1824/16 позивачем надіслано додаткову угоду від 30.12.2016 року, якою продовжено дію Угоди №270 від 04.07.2016 року «Про спільне виконання заходів по об`єкту «Реконструкція 3-го підйому по вул. Алыюва, 3 в м. Нікополь» та надано копію листа УЖКГ Нікопольської міської ради та додаткової угоди від 30.12.2016 року.
Проте, суд вказує, що у відповідності до п.6.1 Регламенту роботи органів Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області по довершенню бюджетного 2016 року та початку 2017 року, затвердженого наказом Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області від 26.12.2016 №177 Територіальним управлінням казначейської служби у містах, районах та районах у містах, управлінню міжбюджетних відносин та моніторингу видатків місцевих бюджетів, управлінню обслуговування розпорядників коштів та інших клієнтів, починаючи з 26.12.2016 провести роботу з місцевими фінансовими органами, розпорядниками та одержувачами бюджетних коштів, а також іншими суб`єктами господарювання, та забезпечити до 16-00 години 29 грудня 2016 року повернення невикористаних залишків коштів субвенцій, отриманих місцевими бюджетами з державного бюджету, субвенцій, які надавались з одного місцевого бюджету іншому місцевому бюджету, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 15.12.2010 №1132.
Так, відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 15.12.2010 року № 1132 «Про затвердження Порядку перерахування міжбюджетних трансфертів» (далі Порядок №1132), обсяг субвенцій з одного місцевого бюджету іншому, не використаний на кінець бюджетного періоду, перераховується в останній робочий день такого періоду органами Казначейства до бюджету, з якого вони надані, якщо інше не передбачено рішенням про місцевий бюджет, з якого вони надаються.
Враховуючи викладене, станом на момент укладання додаткової угоди від 30.12.2016 року до угоди №270 від 04.07.2016 року, залишок коштів субвенції, невикористаної у 2016 році, вже мав бути повернутий до Нікопольського міського бюджету.
Таким чином, враховуючи відсутність необхідних положень у рішенні про місцевий бюджет, з якого надавалися кошти субвенції, надана із запереченнями до акта ревізії додаткова угода від 30.12.2016 року до Угоди №270 від 04.07.2016 року не звільняє Департамент від обов`язку виконувати п. 3.6 Угоди №270 від 04.07.2016 та п. 13 Порядку № 1132.
Таким чином, в порушення п.13 Порядку № 1132 та п.3.3, 3.4, 3.6, 5.3, 6.1 Угоди від 04.07.2016 року №270 «Про спільне виконання заходів по об`єкту «Реконструкція 3-го підйому по вул. Альпова, 3 в м. Нікополь», позивачем на кінець 2016 року до Нікопольського міського бюджету не повернуто невикористаний залишок субвенції, що призвело до недоотримання доходів Нікопольським міським бюджетом у сумі 263 589,46 гривень, а тому пункту 4 вимоги від 06.09.2018 року №04-08-06-14/3963 «Щодо усунення порушень законодавства» обґрунтованим та винесеним із додержанням вимог чинного законодавства.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовної заяви.
Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, судові витрати, підлягають розподілу між сторонами пропорційно до розміру задоволених позивних вимог.
Керуючись ст. ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

Позовну заяву Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації до Східного офісу Держаудитслужби про визнання протиправним та скасування акту і окремих пунктів вимоги - задовольнити частково.
Визнати протиправними та скасувати пункти 1, 2, 3 вимоги відповідача від 06.09.2018 року №04-08-06-14/3963 Щодо усунення порушень законодавства.
В задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування пункту 4 вимоги відповідача від 06.09.2018 року №04-08-06-14/3963 Щодо усунення порушень законодавства та визнання протиправним та скасування акту ревізії фінансово-господарської діяльності Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації за період з 01.01.2016 року по 30.06.2018 року №08.06-20/3 від 31.07.2018 року - відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Східного офісу Держаудитслужби на користь Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації судовий збір у розмірі 1762,00 грн.
Відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, проте, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Повний текст рішення суду складений 16 вересня 2019 року.

Суддя В.В. Горбалінський