Справа № 480/3637/19
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 жовтня 2019 р. Справа № 480/3637/19
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Кравченка Є.Д., розглянувши в порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в у Сумській області (далі - відповідач), в якій просить:
- визнати протиправними дії з приводу відмови у призначенні та виплаті позивачу пенсії за віком на пільгових умовах на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення";
- зобов`язати відповідача зарахувати до спеціального стажу ОСОБА_1 , що дає право на пенсію за віком відповідно до Закону України пенсійне забезпечення», період його роботи з 25.07.1985 по 18.10.1985, з 20.01.1988 по 19.08.1990 слюсарем КВПтаА з обслуговування цехів № 2, 3, 5 відділу головного метролога, з 20.088.1990 по 27.12.1993 слюсарем КВПтаА з обслуговування цеху № 5 відділу головного метролога в Казенному підприємстві «Шосткинський казенний завод "Зірка";
- зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», з дати звернення за нею, тобто з 18 липня 2019 року.
Ухвалою суду від 17.09.2019 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, витребувано від відповідача належним чином засвідчені копії заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з усіма доданими до неї документами, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в у Сумській області за результатами розгляду вказаної заяви та документів, що стали підставою для його прийняття.
Відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі 18.09.2019, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, однак, у встановлений судом строк ані відзиву на позовну заяву, ані витребуваних документів до суду не подав.
Відповідно до частини восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 25.07.1985 по 18.10.1985 та з 20.01.1988 по 19.08.1990 працював на КП ШКЗ «Зірка» та виконував роботи у технологічному процесі виробництва порохів, піроксиліну та колоксиліну (цехи № 2, № 3, №5), а саме:
- з 25.07.1985 по 18.10.1985 та з 20.01.1988 по 19.08.1990 слюсарем КВПтаА з обслуговування цехів № 2,3 відділу головного метролога;
- з 20.08.1990 по 27.12.1993 слюсарем КВПтаА з обслуговування цеху № 5 відділу головного метролога.
Даний факт підтверджується копією трудової книжки (а.с. 16-18), а також довідками КП ШКЗ «Зірка» від 12.04.2017 № 130, від 12.04.2017 № 131 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (а.с. 25, 26).
У довідці від 12.04.2017 № 130 зазначено, що виконання позивачем робіт у технологічному процесі виробництва порохів, піроксиліну та колоксиліну (цех № 3, 5, 2) за посадами слюсар КВПтаА з обслуговування цехів № 3, 5 відділу головного метролога та слюсара КВПтаА з обслуговування цехів № 2, 3 відділу головного метролога передбачено Списком № 1 розділу IX підрозділу 4, на підставі постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173.
У зв`язку із досягненням 52-річного віку, позивач звернувся до відповідача з заявою від 18.07.2019 про призначення пенсії на пільгових умовах, зі зменшенням пенсійного віку, відповідно до ст. 13 Закону У країни «Про пенсійне забезпечення» (а.с. 21).
Однак, листом від 23.07.2019 № 1755/033-17 (а.с. 22) позивача було повідомлено, що керуючись п.п.1 п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» управління відмовляє у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1. Загальний стаж позивача становить 30 років 9 місяців 15 днів. Зазначено, що згідно найменування структурних підрозділів з урахуванням реорганізації на КП ШКЗ «Зірка», відділ головного метролога є окремим структурним підрозділом, у якому відсутнє виробництво продуктів, передбачених Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, розділом IX підрозділом 4 та Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10, розділом IX, підрозділом 3.
Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон України «Про пенсійне забезпечення») громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах пенсія мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року): чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.
Згідно із ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
За правилами п.п. 1, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі Порядок від 12.08.1993 №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1). У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (п.20).
При цьому, з довідок КП ШКЗ «Зірка» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 12.04.2017 № 130, від 12.04.2017 № 131, вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 25.07.1985 по 18.10.1985 та з 20.01.1988 по 19.08.1990 працював на КП ШКЗ «Зірка» та виконував роботи у технологічному процесі виробництва порохів, піроксиліну та колоксиліну (цехи № 2, № 3, №5), а саме: з 25.07.1985 по 18.10.1985 та з 20.01.1988 по 19.08.1990 слюсарем КВПтаА з обслуговування цехів № 2,3 відділу головного метролога; з 20.08.1990 по 27.12.1993 слюсарем КВПтаА з обслуговування цеху № 5 відділу головного метролога (а.с. 25, 26).
Також, відповідач посилається на Постанову Ради Міністрів СРСР "Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах" від 22.08.1956 № 1173, якою затверджено Список № 1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці та в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, та у підрозділі 4 розділу IX «Виробництво вибухових, ініціюючих речовин, порохів та спорядження боєприпасів» Списку №1 визначено такі посади: робітники, керівники і спеціалісти, зайняті повний робочий день у технологічному процесі і на ремонті при відпрацюванні і виробництві зазначених продуктів (за винятком працівників, зайнятих на виготовленні металевих оболонок для запальників).
Посилаючись на вказане, відповідач стверджує, що згідно найменування структурних підрозділів з урахуванням реорганізації на КП ШКЗ «Зірка», відділ головного метролога є окремим структурним підрозділом, у якому відсутнє виробництво продуктів, передбачених Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, розділом IX підрозділом 4 та Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10, розділом IX, підрозділом 3, а тому підстави для зарахування даного періоду до пільгового стажу відсутні.
Однак, суд не погоджується із позицією відповідача, виходячи з наступного.
Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих, місць за умови праці після 21.08.1992.
Відповідно до підрозділу 3 розділу ІХ постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173 «Об утверждении списков производств, цехов, профессий и должностей, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах», що був чинний на період 1986-1992 роки, до Списку №1 відносяться «рабочие и инженерно-технические работники, занятые полный рабочий день в цехах и производствах инициирующих взрывчатых веществ, капсюльных пиротехнических и дымовых составов, полуфабрикатов для них и огнесмесей».
Суд зазначає, що оскільки, позивач згідно з трудовою книжкою рахувався за відділом головного метролога, який не відноситься до переліку виробництв, цехів, професій та посад, робота в яких дає право на пенсію на пільгових умовах, то його право на таку пенсію було підтверджено довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 12.04.2017 № 130, № 131, оскільки позивач фактично працював на виробництві вибухових, ініціюючих речовин, порохів та спорядження боєприпасів, а саме виконував роботи у технологічному процесі виробництва порохів, піроксиліну та колоксиліну (цехи №№ 2, 3, 5).
Даний факт, також, підтверджується особовими рахунками за 1985, 1988-1990 роки (а.с. 43-54), наказом по підприємству від 29.09.1994 № 411 "Про затвердження переліку професій та посад, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення (а.с. 27-30), наказом від 17.07.1990 № 520 "Про проходження практики та підвищення кваліфікації" (а.с. 31-32).
Переліком робіт, професій і посад, які надають право на пільгове пенсійне забезпечення по цехам заводу «Зірка» (додаток до наказу № 411 від 29.09.1994), прямо передбачено, що посада слюсаря КВПтаА по обслуговуванню цехів № 2, 3, 5 та слюсаря КВПтаА по обслуговуванню цеху № 5 відділу головного метролога відноситься до роботи у шкідливих умовах праці, що надає право на призначення пільгової пенсії.
При цьому, під виробництвом слід розуміти виготовлення передбаченої списками продукції незалежно від того, зайняте виготовленням цієї продукції підприємство в цілому, або ж тільки цех, дільниця, відділення тощо.
Так, затвердженими директором КП «ШКЗ «Зірка» найменування структурних підрозділів з урахуванням реорганізацій на підприємстві (а.с. 23-24), в цехах, в яких позивач був зайнятий повний робочий день, займалися наступними виробництвами:
- цех № 2 - виробництво димного пороху, вогнепровідного шнура та утилізації боєприпасів;
- цех № 3 - виробництво піроксиліну та колоксиліну;
- цех № 5 - виробництво пороху,
що відноситься до виробництва вибухових, ініціюючих речовин, порохів та споряджень боєприпасів.
Штатними розписами ШП «ШКЗ «Зірка», затвердженими директором КП «ШКЗ «Зірка» (а.с. 33-35, 36-37, 40-42), у відділі головного метролога лабораторії фізико-хімічних вимірів передбачена посада слюсаря КВПта А цехів № 1, 2, 3, 5 з повного тривалістю робочого дня, і саме на цій посаді позивач працював у вищезазначені періоди часу.
До основного окладу позивача нараховувалась у повному обсязі кількість відпрацьованих годин, як доплата за роботу у шкідливих умовах, що підтверджується копіями розрахункових листів, в яких зазначені конкретні суми щомісячних нарахувань за роботу у шкідливих умовах праці за кодуванням «020» (а.с. 43-54).
Згідно із пунктом 6 Роз`яснення «Про порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах», Міністерства соціального захисту населення України та Міністерства праці України від 10.05.1994 №01-3/406-02-2, якщо в списках № 1 і 2 зазначені виробництва без переліку професій і посад, правом на пенсію на пільгових умовах користуються всі працівники цих виробництв незалежно від назви професії або посади, яку вони займають.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у пенсійного органу були відсутні підстави для не зарахування до пільгового стажу позивача періодів роботи на КП ШКЗ «Зірка» з 25.07.1985 по 18.10.1985, з 20.01.1988 по 19.08.1990.
Також, при вирішені цього спору, суд, відповідно до ч.ч. 1-2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
У відповідності до частини третьої статті 23 Загальної Декларації прав людини та пункту 4 частини першої Європейської Соціальної хартії, кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей
З огляду на вимоги Конвенції та практику Європейського суду з прав людини (Спорронг та Льонрот проти Швеції) до правовідносин щодо отримання пенсії слід застосовувати засади юридичної визначеності, зокрема в частині права особи на розумні очікування мирного володіння майном.
У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.
Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.
За таких обставин із урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що у позивача достатньо пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 із зменшенням віку, а подані позивачем документи у повному обсязі надавали змогу встановити даний факт та призначити пенсію за віком, з урахуванням пільгового стажу.
Отже, позовні вимоги про зобов`язання відповідача зарахувати до спеціального стажу ОСОБА_1 , що дає право на пенсію за віком відповідно до Закону України пенсійне забезпечення», період його роботи з 25.07.1985 по 18.10.1985, з 20.01.1988 по 19.08.1990 слюсарем КВПтаА з обслуговування цехів № 2, 3, 5 відділу головного метролога, з 20.088.1990 по 27.12.1993 слюсарем КВПтаА з обслуговування цеху № 5 відділу головного метролога в Казенному підприємстві «Шосткинський казенний завод "Зірка", та зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», з дати звернення за нею, тобто з 18 липня 2019 року, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
На думку суду, саме рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії порушує права позивача, в той час як самі по собі дії щодо складання такого рішення не створюють для позивача жодних правових наслідків.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Також Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував у своїх рішеннях на тому, що правосуддя не повинно бути ілюзорним і має забезпечувати реальний захист прав особи і гарантії того, що справу буде вирішено остаточно рішенням в судовому провадженні (рішення від 09 грудня 2010 року у справі «Буланов та Купчик проти України, від 13.02.2011 року у справі Чуйкіна проти України).
Конституційний Суд України у рішенні від 30.01.2003 №3-рп/2003 наголосив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (п.9 абз.10).
Верховним Судом України у постанові від 16.09.2015 у справі №826/4418/14 була сформована правова позиція, що рішення суду, у випадку задоволення позову, мас бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду.
Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникало б необхідності повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Відповідно до ч.1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи вказане, суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_1 з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань суму судового збору в розмірі 768,40 грн.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до спеціального стажу ОСОБА_1 , що дає право на пенсію за віком відповідно до Закону України пенсійне забезпечення», період його роботи з 25.07.1985 по 18.10.1985, з 20.01.1988 по 19.08.1990 слюсарем КВПтаА з обслуговування цехів № 2, 3, 5 відділу головного метролога, з 20.088.1990 по 27.12.1993 слюсарем КВПтаА з обслуговування цеху № 5 відділу головного метролога в Казенному підприємстві «Шосткинський казенний завод "Зірка".
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Д. Кравченко