Справа № 480/4021/19
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

15 жовтня 2019 р. Справа № 480/4021/19

Суддя Сумського окружного адміністративного суду Шевченко І.Г., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про стягнення середнього заробітку та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

До Сумського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Державної фіскальної служби України, в якому просить:

1) стягнути з Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення позивача на роботі (за час вимушеного прогулу) за період з 03.03.2018 по 01.10.2019 сума такого середнього заробітку дорівнює 137 510,71 грн.;

2) стягнути з Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 недораховану та не сплачену суму середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення позивача на роботі (за час вимушеного прогулу) за період з 03.03.2016 по 03.03.2018 в сумі 68 671,04 грн.;

3) стягнути з Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду за не нараховану та не сплачену суму середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення мене на роботі (за час вимушеного прогулу) в сумі 50 000 грн.

Позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст.ст.122, 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Так, відповідно ч.4 ст.161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Однак, позивачем не додано до позовної заяви постанову Сумського окружного адміністративного суду від 07.05.2018 та доказів на підтвердження виплати Державною фіскальною службою України заробітної плати позивачу у розмірі 53752,29грн., на що йде посилання в позовній заяві як на докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Також, позивач, крім іншого, просить стягнути з відповідача недораховану та не сплачену суму середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення позивача на роботі (за час вимушеного прогулу) за період з 03.03.2016 по 03.03.2018 в сумі 68 671,04 грн.

Згідно ч.1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи згідно ч.2 ст. 122 КАС України встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, КАС України є загальним законом, яким врегульовані строки звернення до адміністративного суду за захистом прав. Натомість спеціальним законом, яким врегульовані правовідносини щодо несвоєчасного розрахунку є Кодекс законів про працю України (КЗпП України).

Частиною 1 ст. 233 КЗпП України визначено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Позивач просить стягнути середній заробіток за період з 03.03.2016 по 03.03.2018 не донарахований за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі. В той же час, стягнення з роботодавця (власника або уповноваженого ним органу підприємства, установи, організації) такого середнього заробітку за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій) та середній заробіток не входить до структури заробітної плати.

Висновок з приводу правової природи заробітної плати та середнього заробітку висловлено Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 30.01.2019 по справі № 910/4518/16, Верховним Судом у постанові від 19.06.2019 у справі №820/3313/17 які, у відповідності до вимог ч.5 ст.242 КАС України, підлягають врахуванню судом при виборі і застосуванні норм права.

Таким чином, на вимогу про стягнення середнього заробітку за період з 03.03.2016 по 03.03.2018, не донарахованого за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, розповсюджується строк звернення до суду, визначений частиною 1 ст. 233 КЗпП України, перебіг якого розпочинається з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про те, що відповідач фактично з ним розрахувався за вказаний період.

Позивач звернувся до суду з позовом в тому числі з вимогою про стягнення середнього заробітку за період з 03.03.2016 по 03.03.2018, 04.10.2019 (засобами поштового зв`язку), тобто понад встановлений тримісячний строк для звернення з такими вимогами. Заяви про поновлення пропущеного строку з зазначенням підстав поважності та відповідних доказів суду надано не було. В позові позивачем не наведено, коли саме йому було виплачено 53752,29грн. за період з 03.03.2016 по 03.03.2018 та не вказано коли позивач дізнався про порушення його прав в цій частині.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Враховуючи висновок Верховного Суду з приводу того, що середній заробіток не входить структури заробітної плати, пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення в тому числі середнього заробітку.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлено вимоги майнового характеру, за які має бути сплачено судовий збір, однак, до позовної заяви не додано документу, що підтверджує сплату судового збору.

При цьому, позивачем в позовній заяві заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору, мотивоване тим, що з 26.10.2015 його звільнено з роботи та у зв`язку з не поновленням його відповідачем на роботі на виконання рішення суду, він позбавлений можливості отримувати заробітну плату. Тому, у зв`язку з відсутністю роботи та доходу майновий стан ОСОБА_1 не дозволяє сплатити судовий збір. Крім того, зазначив, що на утриманні позивача перебувають діти та дружина, зокрема, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , після народження якої дружина ОСОБА_4 не працює. Просить на підставі ст.133 КАС України та зазначених ним у позові підстав звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

До вказаного клопотання були надані копії свідоцтв про народження ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.2 ст.132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Так, статтею 8 Закону України "Про судовий збір" визначено перелік умов, на підставі яких, враховуючи майновий стан, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк або звільнити від його сплати.

Також, згідно ч.1 ст.133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Однак, суд, дослідивши доводи позивача, викладені у позові, та надані докази, приходить до висновку про відсутність можливості встановити реальний майновий стан позивача лише на підставі наданих свідоцтв про народження ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального д о х о д у (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 63-64 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

Відтак, позивачу на підтвердження скрутного фінансового становища слід надати докази реального доходу за останній період (1 рік).

Відсутність відповідних доказів фактичного доходу та його розміру унеможливлює задоволення клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Так, статтею 7 Закону України "Про державний бюджет на 2019 рік" у 2019 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу з 1 січня 2019 року становить 1921 гривня.

Згідно п. п. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тобто, позивачем має бути сплачено 2561,82грн. (256181,75грн. *1%) судового збору за вимоги майнового характеру.

Крім того, позивачем на порушення п.3 ч.5 ст. 160 КАС України не зазначено ціни позову у позовній заяві.

Таким чином, вказані вище недоліки позивачем може бути усунені у строк, вказаний в резолютивній частині даної ухвали, шляхом подання до суду:

1) належним чином засвідченої постанови Сумського окружного адміністративного суду від 07.05.2018, якою стягнуто на користь позивача 53752,29грн.;

2) доказів на підтвердження того, коли саме була проведена виплата Державною фіскальною службою України позивачу 53752,29грн.;

3) заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з позовною вимогою про стягнення не сплаченої суми середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення позивача на роботі (за час вимушеного прогулу) за період з 03.03.2016 по 03.03.2018 в сумі 68 671,04 грн., з зазначенням поважності причин пропуску та доказів, на їх підтвердження, у разі ж якщо позивач про порушення свого права дізнався менше ніж за 3 місяці до дня звернення до суду - надати відповідні докази;

4) доказів на підтвердження скрутного матеріального становища позивача або ж оригіналу документа, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 2561,82грн., який необхідно перерахувати за наступними реквізитами:

Отримувач коштів: УК у м. Сумах/м. Суми/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37970593

Банк отримувача Казначейство України

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA6084030

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб, реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України; Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Сумський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).

5) позовної заяви із значенням ціни позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Згідно ч.2 ст.169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 122, 160, 169, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про стягнення середнього заробітку та моральної шкоди - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде повернута позивачу.

Копію даної ухвали направити особі, що звернулась з позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя І.Г. Шевченко