Справа № 460/2560/18
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2019-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/7462/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Пліша М.А.,

з участю секретаря судового засідання Сердюк О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Єврошпон-Смига» до Головного управління ДФС у Рівненській області, Дубенського управління Державної казначейської служби України Рівненської області про стягнення пені, -

суддя (судді) в суді першої інстанції Дорошенко Н.О.,

час ухвалення рішення: 10:20:53,

місце ухвалення рішення м. Рівне,

дата складання повного тексту рішення: 10.05.2019 р.,

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ «Єврошпон-Смига» звернулось до суду з позовом до Дубенського управління Державної казначейської служби України Рівненської області, Дубенської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області (правонаступником якого є Головне управління ДФС у Рівненській області), в якому просило стягнути з державного бюджету України на його користь пеню в сумі 1647712,89 грн., на заборгованість бюджету з відшкодування податку на додану вартість за період з 17.04.2015 року до 08.10.2018 року, задекларованого у декларації з цього податку за лютий 2015 року.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 08 травня 2019 року позов задоволено частково: стягнуто на користь ПрАТ «Єврошпон-Смига» з Державного бюджету України пеню, нараховану згідно з п. 200.23 ст. 200 Податкового кодексу України, на заборгованість бюджету з відшкодування податку на додану вартість, задекларованого у декларації за лютий 2015 року, за період з 17.10.2016 року до 08.10.2018 року в сумі 638680,40 грн.; в решті позову відмовлено.

Рішення в частині задоволення позову в апеляційному порядку оскаржив відповідач Головне управління ДФС у Рівненській області. Вважає, що в цій частині рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, суд неповно з`ясував обставини, що мали значення для вирішення справи і висновки суду не відповідають обставинам справи. Просить скасувати рішення в частині задоволення позову і ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що згідно із змінами, внесеними, зокрема, до ст. 200 Податкового кодексу України згідно із Законом України від 21.12.2016 року № 1797-VIII, який набув чинності з 01.01.2017 року, була відсутня можливість здійснити відшкодування ПрАТ «Єврошпон-Смига» спірної суми бюджетного відшкодування в зв`язку з відсутністю механізму відшкодування по Тимчасовому реєстру заяв, поданих до 31.06.2016 року, за якими станом на 01.01.2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовано. Тому апелянт вважає, що стягнення на користь позивача пені в зв`язку з несвоєчасним відшкодуванням вказаної суми є передчасним. Також, на думку апелянта, обов`язок контролюючого органу передати до органу державної казначейської служби висновок про відшкодування позивачу спірної суми податку на додану вартість виник лише з дня постановлення Вищим адміністративним судом України ухвали від 05.07.2017 року. Крім того, апелянт вважає, що відповідно до змісту п. 200.23 ст. 200 Податкового кодексу України нарахування пені на суму податку, не відшкодовану платнику протягом встановленого законом строку, здійснюється лише після фактичного відшкодування такої суми. Тому, враховуючи, що спірну суму податку позивачу на даний час не відшкодовано, вимога про стягнення пені є передчасною. Також апелянт наголошує, що на даний час у контролюючого органу відсутній механізм розрахунку пені, оскільки у інтегрованій картці платника податків пеня за несвоєчасне відшкодування податку з бюджету не обраховується, а сам податковий орган не уповноважений визначати її розмір.

Рішення в частині відмови у задоволенні позову не оскаржене, а тому з врахуванням положень ч. ч. 1, 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України в апеляційному порядку не переглядається.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними і жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встанови суд, 20.03.2015 року ПрАТ «Єврошпон-Смига» подало до Дубенської ОДПІ Головного управління ДФС у Рівненській області податкову декларацію з податку на додану вартість (ПДВ) за лютий 2015 року, в графі 19 якої відобразило, зокрема, від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду в сумі 1182625,00 грн., а в рядку 23.2 1182625,00 грн. як суму, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку, про що також зазначено в Додатку 4 до вказаної податкової декларації (Заява про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника податку, що перевищує суму, яка підлягає перерахуванню до бюджету).

У вересні 2015 року ПрАТ «Єврошпон-Смига» звернулось до адміністративного суду з позовом до Дубенської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області, Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального головного управління ДФС, в якому позивач просив визнати незаконною бездіяльність Дубенської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області щодо несвоєчасного виконання обов`язку, передбаченого пп. 200.18.1 п. 200.18 ст. 200 Податкового кодексу України, та зобов`язати негайно передати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок відповідно до залишку невідшкодованої суми податку на додану вартість, задекларованого ним до відшкодування у декларації за лютий 2015 року, визнати протиправними дії Дубенської ОДПІ та наказу від 16.07.2015 року № 246 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПрАТ «Єврошпон-Смига» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за лютий 2015 року та у зв`язку з цим просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.08.2015 року № 008221500 про відмову у наданні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 1793770,00 грн.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 08.04.2016 року у справі № 817/3097/15 у задоволенні позову було відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2016 апеляційну скаргу ПрАТ «Єврошпон-Смига» задоволено частково: постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 08.042016 року скасовано в частині відмови у задоволенні позову про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії та в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення і прийнято в цій частині нове судове рішення. Визнано протиправною бездіяльність Дубенської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області щодо несвоєчасного виконання обов`язку, передбаченого пп. 200.18.1 п. 200.18 ст. 200 Податкового кодексу України; зобов`язано Дубенську об`єднань державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Рівненській області передати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок відповідно до залишку невідшкодованої суми податку на додану вартість, задекларованого ПрАТ «Єврошпон-Смига» до відшкодування у декларації за лютий 2015 року у розмірі 1793770,00 грн.; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 12.08.2015 року форми «В3» № 008221500 про відмову у наданні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 1793770,00 грн. В решті постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.12.2016 року було зупинено виконання постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2016 року.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05.07.2017 року постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2016 залишено без змін. Також поновлено виконання постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2016 року.

Крім того, ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 15.11.2018 року у цій справі було змінено спосіб і порядок виконання постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2016 року.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2019 року ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 15.11.2018 року змінено, а саме викладено четвертий абзац резолютивної частини в наступній редакції: «Зобов`язати Дубенську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Рівненській області надати необхідні для здійснення бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані про узгоджену суму залишку невідшкодованої суми податку на додану вартість, задекларованого ПрАТ «Єврошпон-Смига» до відшкодування у декларації за лютий 2015 року у розмірі 1793770,00 грн. для включення їх до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість».

Дослідивши зміст описаних вище судових рішень у справі № 817/3097/15, колегія суддів зазначає, що під час розгляду цієї справи були встановлені наступні фактичні обставини, які враховуються судом при вирішенні справи, що розглядається і на які обґрунтовано посилався суд першої інстанції: ПрАТ «Єврошпон-Смига» має право на бюджетне відшкодування на рахунок у банку податку на додану вартість в сумі 1793770,00 грн., задекларованого в податковій декларації з податку на додану вартість за лютий 2015 року; податкове повідомлення-рішення від 12.08.2015 року № 008221500 про відмову у наданні позивачу бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у зазначеному розмірі визнано протиправним та скасовано судом; вказана вище сума не брала участі в бюджетному відшкодуванні.

Учасники справи також не заперечують описаних вище фактичних обставин, встановлених судом.

При цьому, колегія суддів враховує, що відповідно до ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Також в ході справи, яка розглядається, судом встановлено, що Головне управління ДФС у Рівненській області зазначену вище постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2016 року у справі № 817/3097/15 в частині зобов`язання передати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок відповідно до залишку невідшкодованої суми податку на додану вартість, задекларованого ПрАТ «Єврошпон-Смига» до відшкодування у декларації за лютий 2015 року в розмірі 1793770,00 грн. (з врахуванням постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2019 року про зміну способу і порядку виконання судового рішення) на даний час не виконало і за інформацією відповідача за позивачем обліковується вказана сума бюджетного відшкодування.

Пунктами 200.1, 200.2, 200.4, 200.7, 200.10-200.15, 200.18 ст. 200 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) було встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу; б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Перелік достатніх підстав, які надають право податковим органам на позапланову виїзну документальну перевірку платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Контролюючий орган зобов`язаний у п`ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

На підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п`яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган: а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування у звітному (податковому) періоді, та зараховує таку суму заниження до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду; б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування; в) у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

У разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або контролюючий орган розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний повідомити про це орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п`яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов`язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Як встановив суд, Дубенською ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області у встановлені Податковим кодексом України строки не була проведена камеральна перевірка суми бюджетного відшкодування по декларації з податку на додану вартість, заявленої ПрАТ «Єврошпон-Смига» у податковій декларації за лютий 2015 року.

Водночас, контролюючий орган на підставі наказу від 16.07.2015 року № 246 провів документальну позапланову виїзну перевірку ПрАТ «Єврошпон-Смига» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за лютий 2015 року, результати якої оформлені актом від 30.07.2015 року №160/15/30981499 і в якому зазначено про відсутність підстав для відшкодування заявленої позивачем суми податку.

Також, як описано вище, на підставі зазначеного акта перевірки було винесено податкове повідомлення-рішення від 12.08.2015 року № 008221500 про відмову у наданні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 1793770,00 грн.

Проте за результатами судового оскарження даного податкового повідомлення-рішення, яке закінчилось 21.09.2016 року, а саме в день ухвалення постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду у справі № 817/3097/15, підтверджено правомірність визначеної позивачем суми бюджетного відшкодування в декларації з податку на додану вартість за лютий 2015 року у вказаній сумі, що також описано вище.

Зазначене судове рішення Дубенська ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області отримала 29.09.2016 року, що підтверджується відтиском на ньому реєстраційного штампа вхідної кореспонденції.

Разом з тим, слід зазначити, що Законом України № 909-VІІІ від 24.12.2015 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році», який набув чинності з 01.01.2016 року, ст. 200 Податкового кодексу України була викладена в новій редакції.

Зокрема, п. 200.15 ст. 200 Податкового кодексу України було визначено, що у разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або контролюючий орган розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний повідомити про це орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п`яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов`язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

У разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобов`язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.

Також колегія суддів враховує, що Законом України № 1797-VІІІ від 21.12.2016 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні», який набув чинності з 01.01.2017 року, ст. 200 Податкового кодексу України знову була викладена в новій редакції.

Зокрема, згідно із цими змінами був змінений порядок здійснення бюджетного відшкодування, який не передбачав надання контролюючим органом висновку про відшкодування та його направлення до органу державного казначейства, оскільки таке відшкодування здійснюється в автоматичному порядку на підставі інформації, відображеної в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Так, згідно з пп. пп. 200.7.1, 200.7.2 п. 200.7 ст. 200 Податкового кодексу України (в цій редакції) формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.

Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Згідно з абз. 2 п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 200.12 ст. 200 Податкового кодексу України визначено, що зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат: а) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення перевірки, в разі, якщо контролюючим органом внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про відсутність порушень під час такої перевірки; б) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату початку та закінчення проведення перевірки даних, зазначених у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна); в) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для складення акта перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату складення акта перевірки; г) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату та номер податкового повідомлення-рішення; ґ) з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.

У випадках, передбачених підпунктами «б» і «в» цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування в автоматичному режимі на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

У випадках, передбачених підпунктами «а», «г» і «г» цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

А згідно з п. 200.13 ст. 200 Податкового кодексу України на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів.

При цьому, п. п. 52, 56 підрозділу 2 Розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, якими цей підрозділ був доповнений зазначеним вище Законом від 21.12.2016 року № 1797, визначено, що до 10 січня 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, зобов`язаний на підставі реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування платникам податку, які відповідають та які не відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 статті 200 цього Кодексу, в редакції, що діяла до 1 січня 2017 року, сформувати єдиний Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування у хронологічному порядку їх надходження.

До 1 лютого 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, формує у хронологічному порядку надходження заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 1 лютого 2016, за якими станом на 1 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету.

Формування, ведення та офіційне публікування Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюються у порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 «Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 року № 26, який набув чинності з 01.04.2017 року (далі Порядок № 26), орган ДФС вносить до Реєстру, зокрема, такі дані: дату подання заяви про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі заява) на рахунок платника податку у банку, поданої у складі податкової декларації з податку на додану вартість (далі податкова декларація) або уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість (далі уточнюючий розрахунок) (в разі їх подання); суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зазначену в кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), у тому числі окремо, яка підлягає перерахуванню на рахунок платника податку у банку та/або в рахунок сплати грошових зобов`язань, та/або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; дату початку та закінчення проведення перевірки даних податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), в складі яких подана заява, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна); суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, та дату поданої до органу ДФС заяви у разі виникнення у платника податку необхідності змінити напрям узгодженого бюджетного відшкодування; дату складення та вручення платнику податку акта перевірки; суму узгодженого органом ДФС бюджетного відшкодування за кожною заявою та дату її узгодження.

Згідно з п. 6 Порядку № 26 інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі органом ДФС на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Відповідно до п. 12 Порядку № 26 узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу Казначейства для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі та перераховується органом Казначейства у строки, передбачені пунктом 200.13 статті 200 Податкового кодексу України, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету. При цьому органу Казначейства стають доступними для виконання узгоджені суми бюджетного відшкодування, зазначені в Реєстрі, які підлягають поверненню.

Також слід зазначити, що постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 року № 26 передбачено, що до набрання чинності зазначеним Порядком бюджетне відшкодування сум податку на додану вартість за заявами, включеними до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, сформованого згідно з пунктом 52 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, здійснюється у порядку, що діяв до 1 січня 2017 року.

Також у зв`язку з набранням чинності Порядком № 26 втратив чинність «Порядок ведення реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2016 року № 68 (Порядок № 68), який передбачав, що реєстри формуються ДФС за даними: прийнятих територіальними органами ДФС податкових декларацій з податку на додану вартість (далі податкові декларації) або уточнюючих розрахунків з податку на додану вартість (далі уточнюючі розрахунки), передбачених абзацом четвертим пункту 50.1 статті 50 Кодексу, та заяв, поданих у складі податкових декларацій або уточнюючих розрахунків; податкової інформації, зібраної та отриманої органами доходів і зборів, відповідно до глави 7 Кодексу.

Також п. 10 Порядку № 68 було передбачено, що друга частина реєстрів містить інформацію, зокрема, про: зазначену у заяві суму податку, заявлену до бюджетного відшкодування на рахунок платника податку в банку; дату узгодження територіальним органом ДФС зазначеної у заяві суми податку, що підлягає бюджетному відшкодуванню.

Проаналізувавши зміст наведених вище норм законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що реєстри заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, які діяли до і після 01.04.2017 року, передбачають його інформаційне наповнення, зокрема, внесення інформації про узгоджену суму бюджетного відшкодування, яка підлягає перерахуванню платнику податків, саме контролюючими органами.

При цьому, як також правильно зазначив суд першої інстанції, у разі внесення заяви про бюджетне відшкодування до реєстру відповідно до Порядку № 68, який діяв до 01.04.2017 року, відповідна інформація мала бути включена у сформований до 10.01.2017 року єдиний Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та у Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету. Бюджетне відшкодування за такими заявами до 01.04.2017 року мало здійснюватися у раніше визначеному порядку, тобто зі складанням контролюючим органом відповідного висновку та його наданням територіальному органу Державної казначейської служби України. Водночас, з 01.04.2017 року передумовою для отримання платником податків належної йому суми бюджетного відшкодування є відображення органом ДФС в Реєстрі інформації про її узгодження.

Підсумовуючи описане вище, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що до 01.04.2017 року контролюючий орган повинен був скласти та подати до територіального органу Державної казначейської служби висновок із зазначенням суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, а з 01.04.2017 року, тобто після набрання чинності Порядком № 26, був зобов`язаний внести до Реєстру дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника податку, задля забезпечення доступу органу Казначейства для виконання.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає безпідставними твердження апелянта про відсутність механізму відшкодування сум податку на додану вартість.

Враховуючи наведені вище обставини та норми законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що сума бюджетного відшкодування податку на додану вартість в розмірі 1793770,00 грн., задекларована ПрАТ «Єврошпон-Смига» в декларації за лютий 2015 року, набула статусу узгодженої з 21.09.2016 року за результатами судового оскарження податкового повідомлення-рішення про відмову у наданні цієї суми.

Однак всупереч приписам п. 200.15 ст. 200 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) та постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2016 року у справі № 817/3097/15 Дубенська ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області після одержання 29.09.2016 року зазначеного судового рішення не подала до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку про суму відшкодування податку на додану вартість ПрАТ «Єврошпон-Смига» за лютий 2015 року, а також не включила відповідні відомості про узгоджену суму залишку невідшкодованої суми податку на додану вартість до реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Відповідно до п. 200.23 ст. 200 Податкового кодексу України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Отже, наведеною законодавчою нормою в імперативному порядку встановлено обов`язковість нарахування пені на суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку.

При цьому, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про безпідставність тверджень контролюючого органу про те, що нарахування пені здійснюється лише після фактичного відшкодування податку, оскільки неподання контролюючим органом після узгодження судом суми бюджетного відшкодування до органу Державного казначейства України висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, та непогашення у зв`язку з цим заборгованості бюджету з податку на додану вартість, не позбавляє платника податку права пред`явити вимоги про стягнення зазначеної пені.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України, зокрема, у постанові від 03.06.2014 року у справі № 21-131а14.

Також колегія суддів не бере до уваги доводи апелянта про те, що на даний час у податкового органу відсутній механізм розрахунку пені, через те, що у інтегрованій картці платника податків пеня за несвоєчасне відшкодування податку з бюджету не обраховується, а сам податковий орган не уповноважений визначати її розмір, оскільки, на думку колегії суддів, дана обставина не може позбавляти позивача як платника податків передбаченого законом права на отримання пені в зв`язку з несвоєчасним отриманням бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

Щодо періоду, за який позивач має право на отримання пені, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ст. 3 Податкового кодексу України до складу податкового законодавства України належать чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору.

При обчисленні строків у цивільних, комерційних і адміністративних справах, включаючи процедуру стосовно таких справ, якщо такі строки встановлені законом або судовим чи адміністративним органом, застосовуються положення Європейської конвенції про обчислення строків від 16.05.1972 року № ETS-76 (далі Конвенція).

Податкові правовідносини належать до адміністративних, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що правила обчислення строків, встановлені Конвенцією, підлягають застосуванню при обрахунку початку перебігу строків, визначених в ст. 200 Податкового кодексу України.

Так, відповідно до ст. ст. 2, 3 Конвенції строки, обчислені у днях, тижнях, місяцях і роках починаються опівночі dies a quo і спливають опівночі dies ad quem (термін «dies a quo» означає день, з якого починається відлік строку, а термін «dies ad quem» означає день, у який цей строк спливає).

Згідно з ст. 5 Конвенції при обчисленні строку суботи, неділі та офіційні свята враховуються. Однак, якщо dies ad quem строку, до спливу якого має бути здійснена та чи інша дія, припадає на суботу, неділю, офіційне свято чи день, який вважається офіційним святом, встановлений строк подовжується на перший робочий день, який настає після них. Отже, в разі, якщо останній день вказаного строку припадає на вихідний або святковий день, то даний строк продовжується на наступний робочий день.

Як зазначено вище, датою узгодження суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 1793770,00 грн., заявленого ПрАТ «Єврошпон-Смига» в податковій декларації за лютий 2015 року, є 21.09.2016 року, відповідно, як правильно встановив суд першої інстанції, обов`язок Дубенської ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області подати висновок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, тобто 29.09.2016 року, виник з 30.09.2016 року та закінчується 06.10.2016 року.

В свою чергу, відповідно до п. 200.13 ст. 200 Податкового кодексу України (в редакції, чинній у вказаний вище період) на підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п`яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Отже, строк, встановлений законодавством, чинним на час виникнення спірних правовідносин, протягом якого сума бюджетного відшкодування підлягала до зарахування на поточний банківський рахунок платника податку, обраховується починаючи з 07.10.2016 року та закінчується 13.10.2016 року (з урахуванням вихідних днів), що також правильно встановив суд першої інстанції.

Як описано вище, протягом встановленого ст. 200 Податкового кодексу України строку заявлена позивачем до бюджетного відшкодування сума податку на додану вартість в розмірі 1793770,00 грн. останньому не була відшкодована, а тому колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що, починаючи з 17.10.2016 року дана сума набула статусу заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість, на яку підлягає нарахуванню пеня відповідно до п. 200.23 ст. 200 Податкового кодексу України.

При цьому, суд першої інстанції також обґрунтовано відхилив доводи податкового органу про відсутність підстав для стягнення пені за період з 12.12.2016 року до 05.07.2017 року в зв`язку із зупиненням ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.12.2016 року виконання постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2016 року у справі № 817/3097/15, оскільки в цьому випадку було зупинено виконання рішення апеляційного суду до закінчення касаційного розгляду справи, однак дана обставина жодним чином не впливає на право платника податків на отримання пені в порядку, встановленому п. 200.23 ст. 200 Податкового кодексу України, а також не змінює статусу узгодженої в судовому порядку бюджетної заборгованості з податку на додану вартість.

Також колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно обчислив суму пені, передбаченої п. 200.23 ст. 200 Податкового кодексу України, яка підлягає стягненню на користь ПрАТ «Єврошпон-Смига», враховуючи суму бюджетної заборгованості на суму 1793770,00 грн., її період з 17.10.2016 року до 08.10.2018 року (722 дні) та облікову ставку Національного банку України на момент виникнення пені 15% річних, яка становить 638680,40 грн.(1793770,00 грн. х 15% х 120% х 722 днів / 365 днів (кількість днів у році)).

Враховуючи наведені вище обставини та норми законодавства, а саме що позивачем виконані всі необхідні умови для отримання бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, а контролюючий орган не вчинив визначених законом дій, спрямованих на перерахування позивачу бюджетного відшкодування, колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з Державного бюджету України на користь ПрАТ «Єврошпон-Смига» пені на суму бюджетної заборгованості за період з 17.10.2016 року до 08.10.2018 року в сумі 638680,40 грн.

Водночас, як зазначено вище, рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову щодо стягнення на користь ПрАТ «Єврошпон-Смига» пені в сумі 1009 032,49 грн. апеляційним судом не переглядається.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Рівненській області залишити без задоволення.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08 травня 2019 року у справі № 460/2560/18 у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Єврошпон-Смига» до Головного управління ДФС у Рівненській області, Дубенського управління Державної казначейської служби України Рівненської області про стягнення пені залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді М. А. Пліш
Л. Я. Гудим
Повне судове рішення складено 09.10.2019 року