Справа № 520/10439/19
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

15 жовтня 2019 р. Справа № 520/10439/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі Головуючого судді - Супруна Ю.О., розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області (61002, м. Харків, вул. Ярослава Мудрого, 26, ) про визнання бездіяльності та зобов`язати вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в якому просить суд:

- визнати бездіяльність Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області у виконавчому провадженні №599562299 за виконавчим листом № 520/9442/18, виданим 14.06.2019 року Харківським окружним адміністративним судом;

- зобов`язати Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області вжити заходів відповідно до ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому провадженні № 599562299 за виконавчим листом №520/9442/18, виданим 14.06.2019 року Харківським окружним адміністративним судом.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що державним виконавцем Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області на підставі виконавчого листа №520/9442/18 виданий 14.06.2019 року було відкрито виконавче провадження, стягувачем у якому є позивач. Проте з дати відкриття виконавчого провадження, що відбулося 06.09.2019 року, державним виконавцем не було вжито заходів відповідно до ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", чим порушено права позивача. Отже, на думку позивача, відповідачем допущено протиправну бездіяльність, що потягло за собою порушення прав стягувача.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09.10.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі у порядку 287 КАС України, та витребувано від Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області матеріали виконавчого провадження в рамках даного позову.

В судове засідання учасники справи не прибули, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, в прохальній частині позовної заяви позивачем викладено клопотання щодо розгляду даної справи без його участі.

Від представника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області до канцелярії Харківського окружного адміністративного суду 15.10.2019 року надійшов відзив на адміністративний позов зі змісту якого зазначено, що відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує та просить відмовити в позові в повному обсязі, посилаючись на той факт, що відповідачем проведено усі дії у межах виконаного провадження та ефективно проведено стимулювання боржника до фактичного виконання рішення суду.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень статті 229 КАС України.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі за текстом КАС України) зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Як передбачено приписами ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2019 року по справі № 520/9442/18 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.

Визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, викладену у листі № за № Т- 5988/0-4213/0/95-18 від 17.05.2018 року, про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,2 га. із земель державного резервного фонду, що розташована за межами с. Нікополь на території Гусарівської сільської ради Барвінківського району Харківської області, та надання її у власність позивачу.

Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Харківській області прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,2 га, із земель державного резервного фонду, що розташована за межами с. Нікополь на території Гусарівської сільської ради Барвінківського району Харківської області та надання її у власність ОСОБА_1 .

Згідно інформації, яка міститься в автоматизованій системі "Документообіг адміністративних судів" Харківського окружного адміністративного суду, вбачається, що дане рішення від 10 квітня 2019 по справі № 520/9442/18 - 13.05.2019 року набрало законної сили та видано виконавчий лист.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України зазначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За таких обставин суд приходить до висновку, що обставини встановлені в рамках розгляду справи № 520/9442/18 не підлягає доказуванню в ході розгляду адміністративної справи № 520/10439/19.

В подальшому, заявою від 29.08.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в якому просив відкрити виконавче провадження за виконавчим листом № 520/9442/19 Харківського окружного адміністративного суду виданий 14.06.2019 року.

Постановою головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області від 06.09.2019 року відкрито виконавче провадження №59956299, на підставі виконавчого листа по справі № 520/9442/18, згідно якого боржником є Головне управління Держгеокадастру у Харківській області.

Яку направлено учасникам виконавчого провадження згідно супровідного листа від 06.09.2019 року № 12898.

Постановою головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області від 06.09.2019 року про стягнення виконавчого збору №59956299, стягнуто з боржника Головного управління Держгеокадастру у Харківській області виконавчий збір у розмірі 16692,00 грн..

Крім того, постановою головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області від 06.09.2019 року про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження №59956299, стягнуто з боржника Головного управління Держгеокадастру у Харківській області витрати на проведення виконавчих дій у розмірі сумі 205,00 грн..

Як вбачається з матеріалів справи, наказом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 04.10.2019 року за № 9398-СГ про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки у власність передано громадянину ОСОБА_1 у власність земельну ділянку площею 1,2000 га, в тому числі рілля площею 1,200 га, (кадастровий номер :04:000:0267) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства розташовану за межами населених пунктів на території Гусарівської сільської ради Барвінківського району Харківської області.

Головне управління Держгеокадастру у Харківській області направив лист головному державному виконавцю ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області Бойченку В.В., від 08.10.2019 року за № 11-20-14,3-8002/0/19-19, в якому повідомив, що зокрема рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2019 року по справі №520/9442/18 та постанову про відкриття виконавчого провадження від 06.09.2019 року ВП №59956299 Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області - виконано. У зв`язку з викладеним просив розглянути питання стосовно закінчення виконавчого провадження ВП № 59956299 у зв`язку із виконанням Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області рішення суду у справі № 520/9442/18.

Отже, зі змісту позовної заяви вбачаються доводи позивача та посилання на обставини не вчинення державним виконавцем дій, направлених на виконання виконавчого листа, що передбачено положення ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КАС України зазначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII (надалі-Закон № 1404-VIII).

Згідно ст. 1 Закону № 1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (надалі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Таким чином, відповідач у справі - суб`єкт владних повноважень, на якого чинним законодавством України покладений обов`язок по примусовому виконанню рішень.

Пунктами 1, 2 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Як передбачено положеннями ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Як передбачено приписами ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів. (ч. 6 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження", за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Суд зазначає, що з аналізу вищевказаних норм вбачається, що останні визначають порядок дій державного виконавця під час здійснення виконання виконавчого листа. При цьому, зазначені дії мають були вчинені державним виконавцем у встановлені законодавством строки із дотриманням відповідного порядку, що направлено на забезпечення швидкого виконання судового рішення боржником, а також у разі не виконання такого рішення без поважних причин, застосування до боржника заходів примусу.

Частиною 1 ст. 75 Закону № 1404-VIII передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 75 Закону № 1404).

Таким чином, вирішуючи питання про накладення штрафу, державний виконавець повинен був встановити дві обставини: 1) факт виконання чи невиконання рішення; 2) у випадку невиконання рішення встановити причини невиконання.

При цьому, лише дійшовши висновку про відсутність поважних причин, державний виконавець вправі накласти штраф на боржника.

Встановлення таких обставин здійснюється шляхом виконання державним виконавцем своїх обов`язків та реалізації прав, передбачених ст. 18 Закону № 1404-VIII, а також дотриманням сторонами виконавчого провадження своїх обов`язків.

Відповідно ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; 5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; 9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; 10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; 12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; 15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; 18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 19) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; 20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; 21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

В ході розгляду справи судом встановлено, що на виконання рішення суду від 10.04.2019 року по справі № 520/9442/18 та постанови головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області від 06.09.2019 року про відкриття виконавче провадження №59956299, наказом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 04.10.2019 року за № 9398-СГ про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки у власність передано громадянину ОСОБА_1 у власність земельну ділянку площею 1,2000 га, в тому числі рілля площею 1,200 га, (кадастровий номер :04:000:0267) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства розташовану за межами населених пунктів на території Гусарівської сільської ради Барвінківського району Харківської області.

За вказаних обставин, суд вважає, що Відповідачем вжиті та вживаються заходи щодо примусового виконання судового рішення, передбачених Законом України "Про виконавче провадження".

Будь-яких належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України на підтвердження ухилення відповідачем від покладених на нього ЗУ «Про виконавче провадження» обов`язків всупереч ст. 77 КАС України суду не надано.

З огляду на зазначене, в задоволенні позовної вимоги про визнання бездіяльності Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області у виконавчому провадженні № 59956299 за виконавчим листом №520/9442/18, виданим 14.06.2019 року Харківським окружним адміністративним судом належить відмовити.

Також, позовна вимога позивача про зобов`язання Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області вжити заходів відповідно до ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому провадженні № 59956299 за виконавчим листом №520/9442/18, виданим 14.06.2019 року Харківським окружним адміністративним судом, не підлягає задоволенню з огляду на те, що дана вимога є похідною від першої позовної вимоги про визнання бездіяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Отже, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки Управлінням державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області не було допущено протиправної бездіяльності в ході виконавчого провадження ВП № 59956299, а судом встановлено, що відповідач діяв з урахуванням вимог встановлених ч. 2 ст. 19 Конституції України та вимог законодавства України, через що наявні підстави для відмови в задоволенні позову.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 139, 229, 241, 242, 243, 246, 250, 255, 287, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання бездіяльності та зобов`язати вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду у порядку п. 15.5 Розділу VII КАС України та у строк згідно з ч. 6 ст. 287 КАС України, а саме: протягом 10 днів з дати проголошення (підписання). Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України, а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Текст рішення виготовлено та підписано 15 жовтня 2019 року.

Суддя Супрун Ю.О.