Справа № 750/6206/19
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 750/6206/19 Суддя (судді) першої інстанції: Карапута Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Єгорової Н.М.

суддів Сорочка Є.О.

Федотова І.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного спеціаліста інспекційного відділу управління державного архітектурно-будівельного контролю Чернігівської міської ради Негоднікова Дмитра Володимировича, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Чернігівської міської ради, виконуючого обов`язку начальника управління державного архітектурно-будівельного контролю Чернігівської міської ради Квітко Лариси Вікторівни про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовною заявою до Головного спеціаліста інспекційного відділу управління державного архітектурно-будівельного контролю Чернігівської міської ради Негоднікова Д. В., Управління державного архітектурно-будівельного контролю Чернігівської міської ради, виконуючого обов`язку начальника управління державного архітектурно-будівельного контролю Чернігівської міської ради Квітко Л. В., в якій просив: визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення від 08 травня 2019 року № 9, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 вересня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що його неправомірно притягнуто до відповідальності за ч. 5 ст. 96 КУпАП та вважає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам чинного законодавства.

На адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від Управління державного архітектурно-будівельного контролю Чернігівської міської ради, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

У зв`язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Згідно з ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 25 квітня 2019 головним спеціалістом інспекційного відділу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Чернігівської міської ради Негодніковим Д.В. проведено позапланову перевірку на виконання будівельних робіт по АДРЕСА_1 щодо дотримання суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, про що складено акт від 25 квітня 2019 року № 44.

На підставі зазначеного акту перевірки головним спеціалістом Негодніковим Д.В. складено: протокол про адміністративне правопорушення від 25 квітня 2019 року за ч.5 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення; припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт № 14 від 25 квітня 2019 року; припис про усунення порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил № 15 від 25 квітня 2019 року.

За результатами позапланової перевірки та згідно вищевказаних документів в.о. начальника управління державного архітектурно-будівельного контролю Чернігівської міської ради Квітко Л.В. складено постанову по справі про адміністративне правопорушення від 08 травня 2019 року № 9, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 виконано будівельні роботи з реконструкції власної нежитлової будівлі шляхом втручання в несучі та огороджувальні конструкції (влаштування дверного прорізу замість віконного прорізу; заміна покрівлі зі зміною її конфігурації), за адресою: АДРЕСА_1 , без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт, вчинене щодо об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними насідками (CCI), чим порушено п.1 ч.1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 13 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466.

Позивач, вважаючи постанову про адміністративне правопорушення протиправною, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Колегія суддів, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, дійшла наступних висновків.

Відповідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553, Порядком виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466, постанови Кабінету Міністрів України від 07 червня 2017 року № 406 «Перелік будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію», КУпАП України.

Відповідно до ч.3 ст. 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.1 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють, зокрема, виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.

Управління державного архітектурно-будівельного контролю Чернігівської міської ради, як виконавчий орган міської ради з питань державного архітектурно-будівельного контролю утворено рішенням сесії Чернігівської міської ради від 11 серпня 2016 року № Ю/УІІ - 11 «Про внесення змін та доповнень до рішення міської ради від 28.12.2015 року № 2/УІІ-9 "Про структуру виконавчих органів міської ради".

Відповідно до Положення про управління, затвердженого рішенням міської ради від 30 листопада 2017 року № 22-УІІ-23 «Про Положення про управління державного архітектурно-будівельного контролю міської ради у новій редакції» основним завданням управління є здійснення відповідно до законодавства України державного архітектурно-будівельного контролю, виконання дозвільних та реєстраційних функцій у сфері містобудівної діяльності.

Частиною 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки, зокрема, є: звернення фізичних осіб.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, зокрема, мають право: складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом; видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до ст. 244-6 КУпАП органи державного архітектурно-будівельного контролю розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил під час будівництва, порушенням законодавства під час планування та забудови територій та невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю. Від імені органів державного архітектурно-будівельного контролю розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники виконавчих органів з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад - щодо об`єктів, розташованих в межах населених пунктів (статті 96, 96-1 (крім частин третьої - п`ятої), частини перша та друга статті 188-42).

Як вбачається з матеріалів справи, в період з 22 по 26 квітня 2019 року на підставі звернень ОСОБА_2 від 11 квітня 2019 року та від 18 квітня 2019 року, була проведена позапланова перевірка щодо дотримання суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил при виконанні будівельних робіт по АДРЕСА_1 .

Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності власником нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 .

Під час проведення перевірки було встановлено наступне: згідно даних єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, інформація стосовно зареєстрованих документів декларативно-дозвільного характеру на об`єкт будівництва: реконструкція власної нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 - відсутня; в Єдиному реєстрі по зазначеній адресі містилась інформація на інший об`єкт будівництва - «реконструкція орендованого приміщення складу», про що зареєстрована декларація про початок виконання будівельних робіт 15 червня 2015 року за № 33, замовник будівництва - ФОП ОСОБА_1 .

Відповідно до даних Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань державну реєстрацію підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 припинено.

На підставі заяви про скасування зазначеної декларації, поданої ОСОБА_1 від 05 червня 2019 року, відповідно до пп.1 п.3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 17 січня 2017 року № 1817-УІІ «Про внесення з до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення містобудівної діяльності» декларацію про початок виконання будівельних робіт від 15 червня 2015 року за № 3 скасовано.

На підставі викладеного, суд доходить до висновку, що реконструкція власної нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 відбувалась без дозвільних документів.

Згідно технічного паспорту на об`єкт нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 , виготовленого ФОП ОСОБА_3 , станом на 12 вересня 2016 року, замість двірного прорізу влаштований віконний проріз (план на будівлю із співвставленням з фактичним виглядом будівлі) та змінено конфігурацію даху будівлі, що призводить до додаткового навантаження на будівлю в цілому - на несучі, огороджувальні конструкції будівлі та на його фундамент, що підтверджується копією технічного паспорту та фотокартками (а.с. 70-73).

Згідно з п.1 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16 травня 2011 року № 45, Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 квітня 2011 року № 466, ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво»: будівельні роботи - роботи з нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту; реконструкція - перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкту будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко - економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко - економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкту в цілому або його частин (за умови їх автономності).

Отже, роботи із зміни конфігурації даху будівлі відносяться до будівельних робіт з реконструкції.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07 червня 2017 року № 406 «Перелік будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію» при «заміні покрівлі будівель і споруд згідно з будівельними нормами без втручання в несучі конструкції» (п.2 постанови), документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію не потребуються, але позивач здійснював будівельні роботи з реконструкції даху будівлі.

Крім того, головним спеціалістом були складені наступні процесуальні документи, а саме: акт складений за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт № 44 від 25 квітня 2019 року; протокол про адміністративне правопорушення від 25 квітня 2019 року; припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 25 квітня 2019 року № 15, припис від 25 квітня 2019 року № 14 про зупинення будівельних робіт. При цьому, приписи про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та про зупинення будівельних робіт позивачем не оспорювалися.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Згідно із частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Всі наведені апелянтами доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

При цьому, у рішення ЄСПЛ по справі "Ґарсія Руіз проти Іспанії" (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, суд зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Враховуючи, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 271, 272, 286, 308, 311, 315, 316, 321 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 вересня 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач Н.М. Єгорова

Судді Є.О. Сорочко

І.В. Федотов