Справа № 240/2658/19
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2019-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/2658/19 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Черноліхов С.В.

Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

01 жовтня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Ватаманюка Р.В. Драчук Т. О. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Аніщенко А.О.,

представника позивача: Шарого С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом Підприємства "УВЦ "ЖМАІ" до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

в березні 2019 року підприємство "УВЦ" ЖМАІ звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 10 травня 2019 року позов задоволено: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Житомирській області № від 13.12.2018.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що податкові накладні зареєстровані позивачем в Єдиному реєстрі податкових накладних виписані на постачання товарів/послуг з урахуванням податку на додану вартість, а тому відсутні обставини щодо звільнення від оподаткування операцій з постачання товарів.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просив суд залишити її без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10 травня 2019 року - без змін.

Відповідач в судове засідання повноважного представника не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

В силу приписів ч.2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, Головним управлінням ДФС у Житомирській області на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 розділу 1, п.57.2 ст.57 розділу 2, п.200.10 ст.200 розділу 5 Податкового кодексу України, у порядку пп.75.1.1 п.75.1 ст.75, ст.76 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку Підприємства "Учбово-виробничий центр", яке засновано на власності Житомирської міської асоціації інвалідів, за результатами якої складено акт від 23.11.2018 № 10186/06-30-51- 12/13546732.

Відповідно до висновків акту перевірки встановлено порушення підприємством граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН, виписаних та зареєстрованих в ЄРПН, до 10 календарних днів, за звітні періоди січень, лютий, травень, липень, вересень 2017 року, березень-червень, серпень, вересень 2018 року на загальну суму податку на додану вартість 249702,34 грн, чим порушено п.120-1.1 ст.120-1 Податкового кодексу України.

Згідно додатку до акту перевірки підприємству розраховано штрафні санкції у розмірі 24970,23 грн.

На підставі вказаних висновків 13.12.2018 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким до позивача застосовано штраф в сумі 24970,23 грн.

Незгода позивача із вказаним податковим повідомленням-рішенням зумовила його звернення до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку, що податкові накладні зареєстровані позивачем в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідають двом обовязковим складовим необхідним для звільнення від відповідальності за порушення строків їх реєстрації: податкові накладні не підлягають наданню отримувачу (покупцю) та складені на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку-продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також, податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Так, пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

Системний аналіз статті 201, пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) дає підстави для висновку про те, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Тобто, для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою).

Наведений висновок викладений у постанові Верховного Суду від 04.09.2018 у справі №816/1488/17 (касаційне провадження №К/9901/152/17).

Відповідно до п.11 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 N 1307, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.01.2016 за N 137/28267 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі також - Порядок № 1307), у разі нарахування податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України платник податку складає окремі зведені податкові накладні за товарами/послугами, необоротними активами, які призначаються для їх використання / починають використовуватися:

1) в операціях, що не є об`єктом оподаткування;

2) в операціях, звільнених від оподаткування;

3) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

4) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Такі зведені податкові накладні складаються не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду.

У разі складання зведеної податкової накладної в графі "Зведена податкова накладна" робиться помітка "X".

У таких зведених податкових накладних у графі "Отримувач (покупець)" платник податку зазначає власне найменування (П. ОСОБА_1 Б.), у рядку "Індивідуальний податковий номер отримувача (покупця)" проставляється умовний ІПН "00", а у верхній лівій частині зазначається відповідний тип причини відповідно до пункту 8 цього Порядку (04 - Складена на постачання у межах балансу для невиробничого використання; 08 - Складена на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість; 09 - Складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість; 13 - Складена у зв`язку з використанням виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг не в господарській діяльності).

Пунктом 8 цього Порядку передбачено, що при складанні податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пунктах 10-15 цього Порядку, у верхній лівій частині таких накладних у графі "Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини" робиться помітка "X" та зазначається тип причини, в тому числі, "09" - складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість.

Згідно п.16 Порядку № 1307, таблична частина податкової накладної складається з двох розділів: А і Б.

До розділу Б податкової накладної вносяться дані у розрізі номенклатури постачання товарів/послуг, а саме:

1) до графи 2 - номенклатура товарів/послуг постачальника (продавця).

У разі складання зведених податкових накладних, особливості заповнення яких викладені у пункті 11 цього Порядку, у цій графі платником зазначаються дати складання та порядкові номери податкових накладних, складених на такого платника податку при постачанні йому товарів/послуг, необоротних активів, за якими він визначає податкові зобов`язання відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України;

У податкових накладних, особливості заповнення яких викладені у пункті 11 цього Порядку, графи 3.1, 3.2, 3.3, 5-9, 11 не заповнюються.

До розділу А податкової накладної (рядки I-X) вносяться узагальнюючі дані за операціями, на які складається така податкова накладна, а саме:

у рядку I зазначається загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість;

у рядках II-IV зазначаються суми податку на додану вартість, нараховані виходячи з обсягів постачання, зазначених у рядках V та VI;

у рядках V-IX зазначаються загальні обсяги постачання товарів/послуг в розрізі кодів ставок, зазначених у графі 8 нижньої табличної частини податкової накладної.

У податкових накладних, особливості заповнення яких викладені у пункті 11 цього Порядку, рядки VII-IX не заповнюються.

У податкових накладних, особливості заповнення яких викладені у пункті 11 цього Порядку, графи 3, 5-9 не заповнюються.

З матеріалів справи видно, що усі вказані в акті перевірки податкові накладні та розрахунок коригування до зведеної податкової накладної № 1 від 31.08.2018, які зареєстровані із порушенням строків, передбачених пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, є зведеними; складені на операції, звільнені від оподаткування, не підлягають наданню отримувачу з причини «09».

Слід зазначити, що зведені податкові накладні заповнені у відповідності до особливостей, визначених для такої категорії (зведені податкові накладні за товарами/послугами, необоротними активами, які призначаються для їх використання/ починають використовуватися в операціях, звільнених від оподаткування - прим.суду), передбачених п.11 та п.16 Порядку: у графі "Отримувач (покупець)" платником податку зазначено власне найменування, у рядку "Індивідуальний податковий номер отримувача (покупця)" проставлений умовний ІПН "00", у верхній лівій частині зазначено відповідний тип причини відповідно до пункту 8 цього Порядку "09" - складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість, рядки VII-IX та графи 3,3.1, 3.2, 3.3, 5-9, 11 не заповнені.

Тобто, вказані податкові накладні не надаються покупцю саме з причин складання на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість.

Отже, судом встановлено наявність двох обов`язкових складових для звільнення від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію в ЄРПН: 1) податкові накладні не надавалася отримувачу (покупцю); 2) складені на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування.

Наведене підтверджує, що відповідачем протиправно застосовано штрафні санкції до позивача та спростовує доводи апеляційної скарги, що спірні податкі накладні складені за наслідками оподатковуваних операцій.

Доводи апеляційної скарги про те, що особливості заповнення податкових накладних не свідчать про те, що вони є «податковими накладними, що не надаються отримувачу (покупцю) складених на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою, колегія суддів відхиляє, оскільки дотримання підприємством двох умов як: податкова накладна не надається отримувачу та складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування є підставою для його звільнення від відповідальності, передбаченої п.120-1.1 ст.120-1 ПК України.

Слід зазначити, що до підприємства не може бути застосовано штрафні санкції за порушення граничних термінів реєстрації зведених податкових накладних, складених на виконання п.198.5 ПУ України, в зв`язку зі здійсненням операцій, які звільнені від оподаткування згідно п.197.6 ст.167 ПК України, в яких підприємство «УВЦ ЖМАІ» не виступає продавцем.

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо задоволення заявлених позовних вимог.

Оскільки доводи апеляційної скарги відповідача не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10 травня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 10 жовтня 2019 року.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Ватаманюк Р.В. Драчук Т. О.