Справа № 460/1505/19
Суддя: Дорошенко Н.О.
Дата ухвалення: 2019-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 вересня 2019 року м. Рівне №460/1505/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дорошенко Н.О. за участю секретаря судового засідання Демчук І.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник адвокат Голуб В.А.,

відповідача: представник Федченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доРівненської митниці ДФС
про визнання протиправними та скасування картки відмови, рішення, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до адміністративного суду з позовом до Рівненської митниці ДФС (далі - Митниця, відповідач) та просив визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA204000/2019/000616/2 від 31.05.2019 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204000/2019/00626 від 31.05.2019.

Обґрунтовуючи позов, позивач зазначив, що для визначення митної вартості ввезеного на митну територію України автомобіля Митницею використано інформацію з довідника Schwackeliste, яка не може бути самостійною підставою для витребування додаткових документів. Вважає, що відповідач безпідставно поставив під сумнів весь поданий декларантом перелік документів і необґрунтовано витребував додаткові документи, оскільки не доведено обставин, які б свідчили про існування у митного органу достатніх підстав для виникнення обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначення позивачем числового значення митної вартості імпортованого товару. Зауважив, що ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Ухвалою суду від 26.06.2019 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. У вказаний судом строк позивач допущені недоліки усунув.

Ухвалою суду від 16.07.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому заперечив проти заявлених позовних вимог (а.с.44-49). Зокрема, зазначив, що митна вартість імпортованого автомобіля за митною декларацією самостійно заявлена декларантом за другорядним (резервним) методом на рівні 305480,72 грн (еквівалент 10362,48 EUR, за офіційним курсом НБУ на день подання МД до митного оформлення) на підставі інформації, наявної у наданих до митного оформлення Звіті №2019/3932 про оцінку колісного транспортного засобу від 24.05.2019 та довідки про вартість транспортування автомобіля до місця перетину митного кордону України. Тобто, декларантом позивача при розрахунку та заявленні до митного оформлення митної вартості імпортованого автомобіля не були враховані відомості щодо вартості придбання транспортного засобу.

Відповідач повідомив, що при проведенні у відповідності до положень статті 54 Митного кодексу України контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за митною декларацією, встановлено таке:

автоматизованою системою управління ризиками згенеровано форму митного контролю "Вартість транспортного засобу нижча наявної цінової інформації, отриманої у тому числі із зовнішніх джерел. Обов`язкове залучення відповідного спеціалізованого підрозділу для визначення митної вартості за VIN-кодом НОМЕР_1 , валюта EUR, вартість - 16350,00;

наданий до митного оформлення документ - виписка з банку на перерахування валютних коштів містить реквізити документа, на підставі якого здійснено перерахунок коштів - DOK.NR 26642, разом із тим, в якості підтвердження операції з придбання транспортного засобу декларантом наданий рахунок від 10.05.2019 №20181519;

транспортний засіб придбано фізичною особою ( ОСОБА_2 ) у юридичної особи (VANHOO cartrading NV) на підставі комерційного рахунку від 10.05.2019 №20181519, згідно з яким вартість транспортного засобу на експорт становить 10000 євро. Однак, всупереч положень статті 368 МК України декларантом не надано документів, що свідчили б про факт оплати транспортного засобу (чеки, касові документи тощо), копії митної декларації країни Бельгії для підтвердження формування вартості транспортного засобу на експорт. Вказане свідчить про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно умов придбання транспортного засобу, в тому числі і стосовно розміру фактично сплачених коштів за імпортований транспортний засіб;

наданий до митного оформлення Звіт №2019/3932 про оцінку колісного транспортного засобу від 24.05.2019 не може бути прийнятим в якості підтвердження числового значення митної вартості, заявленого декларантом до митного оформлення, оскільки він підготовлений без дотримання положень Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092, зокрема недотримані вимоги пункту 7.53.5 Методики.

За результатами опрацювання документів, долучених до митної декларації, відповідно до положень статей 53, 54, 368 МК України, декларанту направлено письмову вимогу про необхідність подання додаткових документів. Разом з тим, декларантом на електронне повідомлення митниці стосовно необхідності надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів надано лист від 31.05.2019 №31/05-01, яким повідомлено, що додаткові документи додаватись не будуть, та містить прохання прийняти рішення без врахування термінів, передбачених ст. 53 МК України.

Враховуючи зазначене, а також факт ненадання декларантом усіх документів, наявні підстави вважати про надання декларантом неточних та неповних відомостей щодо числових значень складових митної вартості транспортного засобу.

У зв`язку з наведеним, Митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості транспортного засобу, митну вартість товару визначено на підставі інформації форм митного контролю за індексом 105-2 та 106-2 - 16350,00 євро.

З таких підстав, представник відповідача просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Позивач подав відповідь на відзив (а.с.68), в якому вказав, що при прийнятті оскарженого рішення відповідачем не враховано протокол (акт) огляду транспортного засобу від 20.05.2019, складений сертифікованим оцінювачем ОСОБА_3 , в додатку до якого перераховані виявлені оцінювачем значні механічні пошкодження імпортованого автомобіля, які були враховані при визначенні вартості транспортного засобу в результаті проведеного автотоварознавчого дослідження. Згідно з таким звітом від 24.05.2019, вартість транспортного засобу станом на 20.05.2019 становить 10262,48 євро. Тобто, вартість транспортного засобу визначена за результатами оцінки, перевищує суму коштів 10000 євро, сплачених позивачем за такий транспортний засіб продавцю, що дає підстави вважати необґрунтованими обставини та їх правову оцінку, наведені відповідачем у відзиві на позовну заяву.

Ухвалою від 02.08.2019 клопотання представника відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін задоволено та призначено судове засідання у справі.

У судовому засіданні позивач, представники сторін підтримали свої вимоги і заперечення, надали пояснення, аналогічні поданим заявам по суті справи

Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд встановив таке.

28.05.2019 декларантом до Рівненської митниці ДФС була подана електронна митна декларація ІМ 40 ДЕ №UA204010/2019/218605 на імпортований автомобіль марки "BMW" моделі "120d" ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_1 , загальна кількість місць, включаючи місце водія-5, призначений для використання по дорогах загального користування (для перевезення пасажирів), двигун - дизельний, номер маркування двигуна - В47, робочий об`єм циліндрів - 1995см3, колісна формула 4х2, вживаний, календарний рік виготовлення - 2017, модельний рік виготовлення - 2017, тип кузова - комбі (легковий хетчбек). В декларації зазначено: валюта та загальна сума за рахунком: 10000 євро (графа 22); курс валюти: 29,47949900 (графа 23); ціна товару: 10000,00 (графа 42); код МВВ (гр. 43): ліве поле - 6, праве поле - не заповнене; коригування: 305480,72 (гр.45) (а.с.51).

Суд зазначає, що задекларована в графі 45 сума коригування з урахуванням задекларованого в графі 23 курсу валют становить 10362,48 євро.

Відповідно до графи 44 митної декларації, для підтвердження складових митної вартості транспортного засобу до митної декларації додано такі документи: рахунок-фактура (інвойс) від 10.05.2019 №20181519 (а.с.27-28); акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 17.05.2019 №UA209060/2019/033378 (а.с.17); свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 06.07.2017 №582748875 (а.с.29-34); банківський платіжний документ, що стосується товару від 23.05.2019 б/н (а.с.80); документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 28.05.2019 №28/05-02 на суму 100 євро (а.с.53); внутрішній договір (контракт) доручення від 31.10.2017 НМТ№723689; договір про надання послуг митного брокера від 14.05.2019 №1010; заява підприємства, подання якої передує митному оформленню товарів і транспортних засобів від 09.02.2017 №840/17-37; паспортні документи.

До митної декларації декларантом надано також висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією від 24.05.2019 №2019/3932, на суму 10262,48 євро (а.с.12-15).

Отже, суд встановив, що за даними митної декларації ІМ 40 ДЕ №UA204010/2019/218605 від 28.05.2019 декларантом було задекларовано митну вартість транспортного засобу не за першим методом (за ціною договору) в сумі 10000,00 євро, як вказує позивач, а за шостим (резервним) методом, з урахуванням вартості транспортного засобу в розмірі 10262,48 євро, витрат на транспортування в розмірі 100 євро, що за курсом валюти, зазначеним в графі 23 МД - 29,47949900, становить 305480,72 грн та відповідає задекларованому в графі 45 митної декларації.

За результатами аналізу документів, поданих декларантом для митного оформлення, відповідачем зроблено висновок, що заявлена декларантом митна вартість може бути визнана митницею за умови надання наступних документів, які підтверджують інформацію щодо митної вартості, яка міститься у документах, поданих разом з митною декларацією: 1) касові або товарні чеки, ярлики, інші документи роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості імпортованого транспортного засобу; 2) касові або товарні чеки, ярлики, інші документи роздрібної торгівлі, які підтверджують відомості щодо заявленого декларантом числового значення витрат, пов`язаних із транспортуванням транспортного засобу; 3) копію митної декларації країни відправлення.

Враховуючи викладене, митним органом під час письмових консультацій направлено повідомлення про надання додаткових документів.

На вимогу Митниці декларант листом від 31.05.2019 №31/05-01 (а.с.54) повідомив, що додаткових документів надано не буде, та просив прийняти рішення у відповідності до частини третьої статті 53 Митного кодексу України (далі МК України).

З огляду на ненадання додаткових документів митним органом було скориговано митну вартість на підставі наявної у нього інформації (яка міститься в ФМК 105-2, 106-2, згенерованих АСАУР) із застосуванням другорядного (резервного) методу.

Суд встановив, що Рівненською митницею ДФС прийнято рішення від 31.05.2019 №UA204000/2019/000616/2 про коригування митної вартості товарів, відповідно до якого за ВМД ІМ 40 ДЕ №UA204010/2019/218605 від 28.05.2019 розрахована декларантом митна вартість товару в сумі 10362,48 євро (305480,72 грн) за шостим методом визначення митної вартості (графи 28,29); проведено коригування в сумі 16350,00 євро (графа 30) за шостим методом визначення митної вартості (графа 31) (а.с.55). Також, у зазначеному рішенні митним органом вказано про неможливість застосування другорядних методів визначення митної вартості (статей 58-63 МК України) у зв`язку з відсутністю інформації щодо угод на ідентичні та подібні (аналогічні) товари (статті 59, 60 МК України) та даних, на підставі яких можливе визначення митної вартості згідно з методами на основі віднімання вартості та на основі додавання вартості (статті 62, 63 МК України), а тому митну вартість скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості (стаття 64 МК України).

Окрім цього, Митницею складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортний засобів комерційного призначення від 31.05.2019 №UA204000/2019/00626 (а.с.19).

06.06.2019 декларантом подано електронну митну декларацію ІМ НОМЕР_2 НОМЕР_3 №UА204010/2019/219819, в якій з урахуванням рішення про коригування митної вартості товарів від 31.05.2019 №UA204000/2019/000616/2 задекларовано: валюта та загальна сума за рахунком: 10000 євро (графа 22); курс валюти: 30,31521100 (графа 23); код МВВ (графа 43): ліве поле - 6, праве поле - 6; коригування: 314140,77 (графа 45); зі сплатою митних платежів під гарантійне зобов`язання відповідно до ст.55 МК України, з відстроченням платежів до 03.09.2019 (графи 47,48) (а.с.52).

Не погоджуючись з таким рішенням та карткою митного органу, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у зв`язку з коригуванням митним органом заявленої декларантом митної вартості товарів, суд застосовує такі норми матеріального права.

Положеннями статті 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за товари.

Відповідно до частини першої статті 51 МК України, митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

За змістом частини четвертої статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Згідно з частиною першою статті 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

За приписами пункту 1 частини другої статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватись на об`єктивних, документально підтверджених даних, що підлягають обчисленню.

Відповідно до частини першої статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У частині другій статті 53 МК України наведено перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Так, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально (ч.21 ст.58 МК України).

Згідно з частиною п`ятою статті 53 МК України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. При цьому, положеннями частини шостої цієї статті передбачено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до частини першої статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до частини п`ятої статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Згідно з частиною шостою статті 54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Таким чином, митний орган зобов`язаний здійснювати контроль правильності визначення декларантом митної вартості у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Згідно з частиною першою статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (ч.2 ст.54 МК України).

При цьому, в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування митний орган зазначає докладну інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598).

Як вбачається з оспорюваного рішення від 31.05.2019 №UA204000/2019/000616/2, відповідач вважає, що вартість транспортного засобу не може бути визначена за вартістю заявленою декларантом у митній декларації, оскільки враховуючи ненадання додаткових документів та відмови декларанта надати додаткові документи, витребуваних митницею (касові або товарні чеки, ярлики, інші документи роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості імпортованого транспортного засобу; касові або товарні чеки, ярлики, інші документи роздрібної торгівлі, які підтверджують відомості щодо заявленого декларантом числового значення витрат, пов`язаних із транспортуванням транспортного засобу; копію митної декларації країни відправлення), митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що до митного оформлення заявлено недостовірні відомості про фактурну вартість товару. Відповідачем використано наступні джерела: стаття 31 МК України; цінова інформація ЄАІС ДФС, сформованої відповідно до наказу ДФС "Про забезпечення моніторингу за митними оформленнями транспортних засобів, бувших у вжитку" від 28.11.2018 №780, наказу ДМСУ "Про забезпечення контролю за правильністю визначення митної вартості транспортних засобів, вузлів та агрегатів" від 13.10.2006 №885, наказу ДФС "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України" від 11.09.2015 №689, наказу МФУ "Про затвердження Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів" від 11.07.2015 №684; інформація, згенерована АСАУР.

15.02.2011 Україна приєдналася до Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур (у зміненій редакції) (Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур" від 15.02.2011 №3018-VІ). Ця Конвенція набрала чинності для України 15.09.2011.

Відповідно до Стандартного правила 6.4. Додатка II до вказаного Протоколу (Загальний додаток), Митна служба застосовує метод аналізу ризиків для визначення осіб та товарів, у тому числі транспортних засобів, що підлягають перевірці, та ступеня такої перевірки.

Згідно з пунктом 7.1 Рекомендацій до Загального додатка до Міжнародної конвенції, для цільового добору конкретних операцій вибірка товарів, транспортних засобів чи документів з метою перевірки повинна ґрунтуватися на профілях ризику. Така заснована на вибірковості процедура допускає також випадковий добір на основі статистичної вибірки чи ініціативи співробітника митниці, заснованої на його досвіді чи інтуїції.

Тобто поглибленій перевірці підлягають документи, стосовно яких спрацювала система управління ризиками.

Класифікатор митних формальностей, що можуть бути визначені результатами застосування системи управління ризиками, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 №1011.

Згідно з пунктом 8 Розділу 2 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 №689, у випадках спрацювання системи аналізу та управління ризиками за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості та декларуванням митної вартості нижчої, ніж вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, здійснює перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, та відповідно до частин третьої четвертої статті 53 Кодексу здійснює запит додаткових документів.

Перевіряючи доводи представника відповідача щодо сумнівності наданих до митного оформлення документів разом з митною декларацією №UA204010/2019/218605 від 28.05.2019, суд встановив та врахував таке.

Згідно з банківським платіжним документом, роздрукованим 23.05.2019 б/н, який відображений в графі 44 МД, позивачем 16.01.2019 здійснено перерахунок коштів в сумі 10000 євро на рахунок "ВАНХОО КАРТРЕЙДІНГ" з призначенням платежу: "payment for car DOK.NR 26642 REF 1851541 WBA1S71010V998388, 4024 POL:BE,POD:UA" (оплата за автомобіль док. №26642 […] WBA1S71010V998388 […]) (а.с.80).

Разом з тим, суд встановив, що 10.05.2019 компанією "ВАНХОО КАРТРЕЙДІНГ" (Бельгія) ОСОБА_4 виставлено рахунок-фактуру № 20181519 за транспортний засіб "BMW" номер кузова НОМЕР_1 на суму попередньої оплати 10000 євро, форма оплати: готівкою (а.с.27,28). Означений документ був наданий декларантом на підтвердження заявленої митної вартості, не містить будь-яких відомостей щодо проведеної 16.01.2019 оплати шляхом перерахування коштів банківським переказом.

Суд зауважує, що номер документа 26642, який слугував підставою для оплати коштів в сумі 10000 євро відповідно платіжного документа, виконаного 23.05.2019 і такою ж датою задекларованого в гр.44 МД, не відповідає номеру рахунку-фактури, який був наданий до митного оформлення № 20181519.

На стадії розгляду судової справи по суті представник позивача надав до матеріалів судової справи копію рахунку-проформи від 15.01.2019 № 26642 (а.с.84), стверджуючи, що саме такий рахунок слугував підставою для оплати позивачем коштів в сумі 10000 євро за придбаний автомобіль і його номер відображений в платіжному документі, виконаному 23.05.2019.

Зазначений доказ суд оцінює критично та відхиляє, позаяк він до митного оформлення не надавався, в графі 44 МД не відображений, а відтак на оцінку спірних правовідносин не впливає.

Доводи представника позивача про дотримання позивачем умов розрахунку, які вказані в рахунку-фактурі № 20181519 від 10.05.2019 щодо готівкової оплати, суд вважає необґрунтованими та відхиляє, позаяк внесення готівкою коштів в касу банківської установи в Україні для перерахування банку-нерезиденту, об`єктивно не свідчить про здійснення готівкових розрахунків між покупцем та продавцем товару.

Встановлені судом обставини свідчать на користь висновку, що надані декларантом до митного оформлення документи містять суперечності щодо форми оплати за автомобіль, а також розбіжності в реквізитах документа, на підставі якого здійснюється оплата.

Окрім цього, як зазначено вище по тексту судового рішення, суд встановив, що декларант визначив митну вартість товару при його декларуванні не за першим методом, а за шостим (резервним), з урахуванням вартості транспортного засобу в розмірі 10262,48 євро, визначеної у Звіті № 2019/3932 від 24.05.2019, та витрат на транспортування в сумі 100 євро згідно з довідкою № 28/05-02 від 28.05.2019. Такі документи були надані до митного оформлення, про що зазначено в гр.44 МД. При цьому, як пояснив представник відповідача, звіт про оцінку транспортного засобу митним органом враховано не було у зв`язку з недоліками документа.

Дослідженням Звіту № 2019/8932 від 24.05.2019 про оцінку колісного транспортного засобу, складеного ФОП ОСОБА_3 , встановлено, що вартість транспортного засобу обчислена суб`єктом оціночної діяльності наступним чином: ціна КТЗ в сумі 21850,00 євро (відповідно до міжнародного довідника schwackenet, а.с.130,146) зменшена на вартість відновлювального ремонту та визначеної втрати товарної вартості: 21850,00 - 10456,78 - 1130,74 = 10262,48 євро (а.с.132).

Суд зауважує, що згідно з вищевказаним розрахунком, вартість відновлювального ремонту КТЗ перевищує вартість транспортного засобу відповідно до рахунку-фактури №20181519 від 10.05.2019, що ставить під сумнів економічну доцільність договору купівлі-продажу такого транспортного засобу.

В протоколі (акті) огляду транспортного засобу від 20.05.2019, складеному оцінювачем ОСОБА_3 , зазначено технічний стан транспортного засобу: КТЗ не на ходу, має аварійні пошкодження, отримані в результаті ДТП, та потребує відновлювального ремонту у відповідності до калькуляції (додаток 1). Також зазначено ремонтні дії, які необхідно виконати: крило переднє праве - заміна-фарбування; підкрильник передній правий - заміна; вітрове скло тоноване - заміна; скло дзеркала 3ш праве - заміна; облицювання дзеркала 3ш праве - заміна; подушка безпеки передня пасажирська - заміна; панель приладів - заміна; подушка безпеки голови права - заміна; система подушки безпеки голови права - заміна; облицювання даху - заміна; поперечний важіль передній правий - заміна; стійка стабілізатора передня права - заміна; диск колеса передній правий - заміна; покришка колеса переднього правого - заміна; рульовий механізм - заміна; подушка безпеки водія - заміна; двері передні праві - ремонтувати; двері задні праві - ремонтувати; бампер з пошкодженням лакофарбового покриття - фарбувати (а.с.70).

Разом з тим, під час перетину митного кордону України в зоні митного контролю м/п "Рава-Руська" Львівської митниці ДФС 17.05.2019 проведено огляд транспортного засобу позивача, про що складено Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу. У Додатковому аркуші до Акта про проведення митного огляду товарів №UA209060/2019/33378 від 17.05.2019 зафіксовано виявлені пошкодження: спрацьовані подушки безпеки, пошкоджено лакофарбове покриття, сколи по кузову автомобіля, незначні пошкодження переднього та заднього бамперів та порогів автомобіля, забруднена та пошкоджена оббивка салону та сидінь, сліди мастильних матеріалів у моторному відсіку (а.с.17).

Отже, суд констатує, що пошкодження транспортного засобу, які були враховані оцінювачем, є істотно відмінними (в сторону збільшення) від пошкоджень, виявлених уповноваженими особами Митниці на кордоні при ввезенні транспортного засобу в Україну, що об`єктивно ставить під сумнів визначену оцінювачем вартість відновлювального ремонту та розмір втрати товарної вартості КТЗ. Відтак, зменшення оцінювачем ціни КТЗ в сумі 21850,00 євро за даними міжнародного довідника schwackenet на суму 11587,52 євро суд вважає необґрунтованим, а тому наданий до митного оформлення Звіт № 2019/8932 від 24.05.2019 був правомірно не взятий до уваги Митницею, оскільки не підтверджував числових значень складових задекларованої митної вартості товару.

Суд не бере до уваги надану представником позивача експортну митну декларацію від 14.05.2019 MRN 19BEE797 (а.с.86-87), оскільки такий документ до митного оформлення, у тому числі на вимогу Митниці, не подавався, отже не впливає на оцінку спірних правовідносин.

Оцінюючи в сукупності надані декларантом до митного оформлення документи, суд дійшов висновку, що такі документи містили розбіжності та суперечності, а тому не підтверджували визначеної декларантом митної вартості. Отже, витребування Митницею додаткових документів було здійснене відповідно до наданих повноважень та у спосіб, встановлений законом, з урахуванням фактичних обставин.

За таких обставин, відмова декларанта надати додаткові документи слугувала належною підставою для проведення коригування митної вартості транспортного засобу.

Суд зазначає, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. З цією метою вони мають повноваження витребовувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товарів в разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.

Митниця може вимагати, а суб`єкт господарювання має надати лише належні документи для перевірки та підтвердження правильності заявленої митної вартості товару.

Надання неналежних документів не може вважатися виконанням вимог митниці щодо підтвердження митної вартості товарів.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди умотивовувати свої рішення. Але дану вимогу не слід розуміти як таку, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент.

Всі основні аргументи, на яких ґрунтувалися доводи та заперечення сторін, судом розглянуто та оцінено в розрізі норм чинного законодавства та встановлених обставин справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Встановлені судом обставини справи свідчать про те, що відповідач при прийнятті рішення про коригування митної вартості транспортного засобу діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, встановлений чинним законодавством. Доводи позивача не спростовують правомірності спірного рішення та картки відмови та не дають суду підстав для їх скасування.

Таким чином, позов задоволенню не підлягає.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) в позові до Рівненської митниці ДФС (вул. Соборна, 104, м. Рівне, 33028, ) про визнання протиправними та скасування картки відмови, рішення відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 30 вересня 2019 року.

Суддя Дорошенко Н.О.