Справа № 520/3788/19
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2019-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2019 р. № 520/3788/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Рубан В.В.,

за участі: секретаря судового засідання - Абояна І.І.,

представника позивача - ОСОБА_1 В.,

представника відповідача - Саєнко Л. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м.Харків, вул. Пушкінська, 46, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд :

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № про визначення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у загальному розмірі 478 522,93 грн. (основний платіж - 382 682,34 грн. та штрафні (фінансові) санкції - 95 840,59 грн.), № про визначення грошового зобов`язання з військового збору у загальному розмірі 39 862,75 грн. (основний платіж - 31 890,20 грн. та штрафні (фінансові) санкції - 7 972,55 грн.), № про визначення грошового зобов`язання з податку на додану вартість у загальному розмірі 189 197,50 грн. (основний платіж - 151 358,00 грн. та штрафні (фінансові) санкції - 37 839,50 грн.), № про застосування 510,00 грн. штрафу, нарахування пені у розмірі 113 634,60 грн., в тому числі: за податком на доходи фізичних осіб у розмірі 73 625,99 грн., за військовим збором у розмірі 6 135,50 грн., за податком на додану вартість у розмірі 33 873,11 грн.

- стягнути з Головного управління ДФС у Харківській області судові витрати у розмірі 8 217,28 грн. на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ГУ ДФС у Харківській області проведено документальну планову виїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 18.04.2016 по 31.12.2016 року Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 за результатами якої складено акт перевірки від 15.01.2018 року № 148/20-40-13-15-07/ НОМЕР_1 , яким встановлено низку порушень. В подальшому за результатами даного акту прийнято податкові повідомлення-рішення № від 02.03.2018 року. № від 02.03.2018 року, № від 02.03.2018 року. Позивач з даними рішеннями не погоджується, вважає їх незаконними та не обґрунтованими.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні та у письмовому відзиві на позов зазначив, що доводи позовної заяви є безпідставними та помилковими, а позов не підлягає задоволенню. Зазначено про те, що позивач у позові посилався на необізнаність про проведення перевірки та про те, що відомості стосовно проведеної перевірки стали відомі позивачу лише під час судового засідання у справі № 2040/5128/18 є недостовірними, оскільки податковим органом дотримані положення статті 42, 58 Податкового кодексу України і акт перевірки від 15.01.2018 року № 148/20-40-13-15-07/ НОМЕР_1 та податкові повідомлення-рішення, вимога про сплату боргу (недоїмки), рішення про застосування штрафних санкцій прийняті на законних підставах.

Суд вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 41.1 ст. 41, п. 61.1, п. 61.2 ст. 61. п.п. 62.13 п. 62.1.3 п. 62.1 ст. 62, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, ст. 77, ст. 82 Податкового кодексу України прийнято наказ від 17.08.2017 року № 4097 "Про проведення документальної планової перевірки самозайнятої особи ОСОБА_2 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) з 14.09.2017 року тривалістю 10 робочих днів за період з 18.04.2016 року по 31.12.2016 року.

14.09.2017 року ФОП ОСОБА_2 звернувся до Головного управління ДФС у Харківській області з заявою про зупинення проведення перевірки у зв`язку з втратою первинних документів та надання строку для відновлення документів.

Суд зазначає, що 28.09.2017 року податковим органом з урахуванням поданої позивачем заяви, видано наказ № 5294 "Про внесення змін до наказу ГУ ДФС у Харківській області від 17.08.2017 року № 4097" в частині перенесення строків початку проведення перевірки ФОП ОСОБА_2 з 14.12.2017 року тривалістю 10 робочих днів.

13.12.2017 року до Головного управління ДФС у Харківській області позивачем надано заяву про проведення документальної планової перевірки в приміщенні Головного управління ДФС у Харківській області за адресою: м.Харків, вул. Петра Болобочана, 25.

За результатами документальної планової виїзної перевірки самозайнятої особи ОСОБА_2 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства щодо укладення трудового договору. оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 18.04.2016 р. по 31.12.2016 р. відповідачем складено акт перевірки ід 15.01.2018 р. № 148/20-40-13-15-07/, яким встановлено наступні порушення:

- підпункту 49.18.3 пункту 49.18 статті 49, пункту 177.5 статті 177 Податкового кодексу України, а саме порушено граничний термін подання податкової декларації про майновий стан та доходи декларації за 2016 рік;

- пунктів 177.2, підпункту 177.4.1 пункту 177.4, підпункту 177.5.3 пункту 177.5 статті 177 Податкового кодексу України, а саме заниження податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 382682,34 грн., в тому числі за 2016 рік в сумі 382682,34 грн.;

- пункту 177.10 статті 177 Податкового кодексу України, а саме неведення книги обліку доходів та витрат;

- пунктів 44.1 та 44.3 статті 44 Податкового кодексу України, а сме включення до податкової звітності даних, не підтверджених документами;

- підпунктів 1.2,1.6 пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, а саме заниження податкових зобов`язань зі сплати військового збору на загальну суму 31890,20 грн., в тому числі за 2016 рік в сумі 31890,20 грн.;

- пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, пункту 198.5 статті 198, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, а саме заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 151358 грн., в тому числі за липень 2016 року в сумі 14680 грн., за серпень 2016 року в сумі 20000 грн., за вересень 2016 року в сумі 10907 грн., за жовтень 2016 року в сумі 18128 грн., за листопад 2016 року в сумі 39009 грн., за грудень 2016 року в сумі 48634 грн. та встановлено завищення від`ємного значення суми податку на додану вартість на загальну суму 177704 грн., в тому числі за грудень 2016 року на суму 177704 грн.;

- частини 4 пункту 6.2 статті 6 Закону України від 08.07.2010 р. № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", а саме ненадання звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2016 рік;

- абзацу 1 пункту 2 частини 1 статті 7, пункту 2 статті 9 Закону України 08.07.2010 р. № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", а саме заниження єдиного внеску фізичної особи - підприємця від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 72204,00 грн., в тому числі за 2016 рік на суму 72204,00 грн.

Головним управлінням ДФС у Харківській області 02.03.2018 року на підставі акту перевірки сформовані та направлені позивачу наступні рішення:

- податкове повідомлення-рішення від 02.03.2018 року № про визначення грошових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб у загальному розмірі 478 52,93 грн.;

- вимога від 02.03.2018 року № про сплату боргу (недоїмки) у загальному розмірі 72204,00 грн.;

- рішення від 02.03.2018 року № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у загальному розмірі 14 610,80 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 02.03.2018 року № про визначення грошових зобов`язань з військового збору у загальному розмірі 39 862,75 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 02.03.2018 року № про визначення грошових зобов`язань з податку на додану вартість у загальному розмірі 26 472,50 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 02.03.2018 року № 5 про зменшення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у загальному розмірі 177 704,50 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 02.03.2018 року № про застосування штрафних санкцій у загальному розмірі 510,00 грн.

Не погодившись з прийнятими контролюючим органом рішеннями, позивач оскаржив їх до суду.

Нормативно-правовим актом, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства є Податковий Кодекс України.

Згідно зі статтею 62 Податкового кодексу України ( одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Статтею 77 Податкового кодексу України встановлено порядок проведення планових документальних перевірок.

Так, згідно з приписами зазначеної статті, документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

До плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Про проведення документальної планової перевірки керівником контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 81.1 статті 81 Податкового Кодексу України 81.1 посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи (п. 83.1 ст. 83 ПКУ). .

Як зазначалось судом, на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 41.1 ст. 41, п. 61.1, п. 61.2 ст. 61. п.п. 62.13 п. 62.1.3 п. 62.1 ст. 62, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, ст. 77, ст. 82 Податкового кодексу України прийнято наказ від 17.08.2017 року № 4097 "Про проведення документальної планової перевірки самозайнятої особи ОСОБА_2 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) з 14.09.2017 року тривалістю 10 робочих днів за період з 18.04.2016 року по 31.12.2016 року.

Наказ про проведення перевірки від 17.08.2017 року № 4097, повідомлення від 17.08.2017 року № 620 про початок проведення перевірки та лист від 18.08.2017 року № 2122/ФОП/20-40-13-15 про надання інформації про адресу місця проведення перевірки направлені на адресу позивача поштою 30.08.2017 року та отримані позивачем 04.09.2017 року, про що свідчить поштове відправлення, що міститься в матеріалах даної справи.

14.09.2017 року ФОП ОСОБА_2 звернувся до Головного управління ДФС у Харківській області з заявою про зупинення проведення перевірки у зв`язку з втратою первинних документів та надання строку для відновлення документів.

Суд зазначає, що 28.09.2017 року податковим органом з урахуванням поданої позивачем заяви, видано наказ № 5294 "Про внесення змін до наказу ГУ ДФС у Харківській області від 17.08.2017 року № 4097" в частині перенесення строків початку проведення перевірки ФОП ОСОБА_2 з 14.12.2017 року тривалістю 10 робочих днів, який направлено позивачу засобами поштового зв`язку 29.09.2017 року та отримано ним 04.10.2017 року, про що свідчить поштове відправлення, що міститься в матеріалах даної справи.

Направлення на перевірку від 13.12.2017 року № 2058 отримано 14.12.2017 року представником ФОП ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на підставі довіреності від 13.09.2017 року.

13.12.2017 року до Головного управління ДФС у Харківській області позивачем надано заяву про проведення документальної планової перевірки в приміщенні Головного управління ДФС у Харківській області за адресою: м.Харків, вул. Петра Болобочана, 25, що, на думку суду, спростовує доводи позивача, наведені в позовній заяві про те, позивачу було невідомо про проведення перевірки.

Крім того, згідно з описом, складеним головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи самозайнятих осіб управління податків і зборів ГУ ДФС у Харківській області Курна Н.В. до перевірки позивачем були надані наступні документи - банківські виписки, договори, книга обліку доходів та витрат, які були повернуті довіреній особі позивача - ОСОБА_4

Надання до перевірки документів також підтверджує факт, що позивачу було відомо про проведення перевірки і спростовує доводи позивача, що під час перевірки були використані лише відомості бази даних контролюючого органу.

Також, як зазначалося представником відповідача у наданому до суду письмовому відзиві, 27.12.2017р. представником ОСОБА_2 - ОСОБА_4 було отримано запит ГУ ДФС у Харківській області від 26.12.2017р. № 5447/ФОП/ 20-40-13-15-17 «Про надання інформації (пояснень) та їх документального підтвердження» до закінчення перевірки з наступних питань: - місце здійснення підприємницької діяльності, в тому числі наявність складських приміщень; відомості щодо наявності дебіторської та кредиторської заборгованості; відомості щодо залишків ТМЦ, обладнання, техніки;

- рух коштів по рахунку, відкритому в Харківському ГРУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»; склад валових витрат, задекларованих в податковій декларації про майновий стан та доходи; яким чином та на підставі яких первинних документів здійснювались розрахунки з постачальниками;

- яким чином та на підставі яких первинних документів здійснювались розрахунки з покупцями;

- яким чином та на підставі яких первинних документів здійснювались розрахунки з ТДВ «Світловодське кар`єроуправління;

- яким чином та на підставі яких первинних документів здійснювалось транспортування ТМЦ.

Для надання позивачем інформації та документального підтвердження 28.12.2017р. ГУ ДФС у Харківській області було прийнято рішення, оформлене наказом №8081 Про продовження терміну проведення планової документальної виїзної перевірки самозайнятої особи ОСОБА_2 , на 5 робочих днів, з 29.12.2017р., який отриманий представником ОСОБА_4 .

Однак, ФОП ОСОБА_2 інформація та документи на вказаний запит ГУ ДФС у Харківській надані не були.

Судом поміж іншого встановлено, що до перевірки ФОП ОСОБА_2 надані наступні первинні документи:

- банківські виписки, які свідчать про рух грошових коштів ФОП ОСОБА_2 по рахунку № НОМЕР_2 в ХГРУ ПАТ "КБ "Приватбанк" з 28.04.2016 р. по 31.12.2016 р., по рахунках № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 в АТ «УкрСиббанк» за період з 27.12.2016 р. по 31.12.2016 р.

- договори та додатки №07/07-16 від 07.07.2016 р. із ПП «Автомагістраль», код 31481658, №15/07-2016 від 15.07.2016 р. із TOB «АСТОР і КО», код 39812547 та претензія від 24.02.2017 р. №22-017, №92-16 від 29.07.2016 р. із ДП «Хмельницький облавтодор», код 31100492 та вимоги від 14.12.2016 р. №1589, від 16.02.2017 р. №222/1, №31/10-2016 від 31.10.2016 р. із ТОВ «Міленіум Спорт», код 38754631, №01/10/16 від 01.10.2016 р. із ТОВ «ПолФа», код 23695803, №02/11-2016 від 02.11.2016 р. із ТОВ «ЕСТ-Україна», код 38597851, №108-16 від 14.09.2016 р. із ТДВ «Світловодське кар`єроуправління», код 13749739, договір підряду від 01.09.2016 р. із ТДВ «Світловодське кар`єроуправління» код 13749739 та акти виконаних робті №1 від 03.10.2016 р., №2 від 04.11.2016 р., №3 від 04.11.2016 р.

- книга обліку доходів та витрат.

Акт здачі-прийомки оригіналів документів, наданих для проведення перевірки, підписаний довіреною особою ФО-П Палія ОСОБА_5 - ОСОБА_4 . Інших документів на перевірку надано не було.

Таким чином, на думку суду, твердження позивача, що акт перевірки складений фактично на підставі лише електронних баз даних податкового органу без врахування первинних документів є недостовірним. Під час перевірки досліджувались первинні документи, надані платником до перевірки.

Стосовно нарахування ПДВ на суму постачання товарів за ціною, що є нижчою ціни придбаним, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

На сторінці 25 акту перевірки податкового органу зазначено, що пунктом 188.1. статті 188 ПКУ передбачено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути - нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база -- оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової - 5 -(залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню, газу, який постачається для потреб населення.

На сторінці 26 акту перевірки наведений перелік товарно-матеріальних цінностей (гранітний відсів, щебінь), по яких позивачем здійснювався продаж за ціною, що є нижчою ціни придбання.

При цьому, сторінка 29 акту перевірки містить, що перевіркою встановлено порушення ФОП ОСОБА_2 пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті і88, пункту 198.5 статті 198, пункту 201.1 статті 201 ПКУ, що призвело до заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 329062 грн., в тому числі за липень 2016 року в сумі 14680 грн., за серпень 2016 року в сумі 20000 грн., за вересень 2016 року сумі 10907 грн., за жовтень 2016 року в сумі 18128 грн., за листопад 2016 року в сумі 390009 грн., за грудень 2016 року в сумі 226338 грн.

Таким чином, суд вважає висновки позивача щодо не зазначення в акті перевірки норми законодавства, які порушені ФО- ОСОБА_6 безпідставними.

Крім того, об`єктом оподаткування з урахуванням норм п. 177.2 ст.177 ПКУ вважається чистий оподатковуваний доход, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручкою в грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю фізичної особи-підприємця.

Пунктом 177.4 статті 177 ПКУ визначено, що з метою визначення чистого оподатковуваного доходу до складу витрат відносяться витрати, безпосередньо пов`язані з отриманням доходів.

Аналізом наданих до суду первинних документів встановлено, що надані до суду видаткові накладні та квитанції свідчать про понесені ФОП ОСОБА_2 витрати. Але документів, що підтверджують факт використання зазначених у видаткових накладних товарно-матеріальних цінностей в здійсненні ФОП ОСОБА_2 господарської діяльності та отримання ним доходу від їх використання на перевірку та до суду не надано, що унеможливлює включення їх до складу документально підтверджених витрат за період, що перевірявся.

З огляду на викладене, суд зазначає, що ті первинні документи, які надані ФОП ОСОБА_2 до суду та не надані контролюючому органу під час проведення перевірки судом до уваги не приймаються.

За результатами документальної планової виїзної перевірки самозайнятої особи ОСОБА_2 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 18.04.2016р. по 31.12.2016р. було складено акт перевірки від 15.01.2018р. № 148/20-40-13- 15-07/, який у зв`язку з неявкою ФО-П Палія ОСОБА_5 для ознайомлення та підписання (акт від 15.01.2018р. №295/20-40-13-15/ НОМЕР_1 ), був 15.01.2018р. направлений поштою з повідомленням про вручення № 385 та повернутий до контролюючого органу 17.02.2018р. з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Суд вказує, що ГУ ДФС у Харківській області 02.03.2018р. на підставі акту перевірки були сформовані та направлені позивачу поштою з повідомленням про вручення №131, які були повернуті до контролюючого органу 03.04.2018р. з відміткою «за закінченням зберігання», наступні рішення:

- податкове повідомлення-рішення від 02.03.2018р. № про визначення грошових зобов`язань з податку на доходи з фізичних осіб у загальному розмірі 478 522,93 грн.;

- вимога від 02.03.2018р. № про сплату боргу (недоїмки) у загальному розмірі 72 204,00 грн.;

- рішення від 02.03.2018р. № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у загальному розмірі 14 610,80 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 02.03.2018р. № про визначення грошових зобов`язань з військового збору у загальному розмірі 39 862,75 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 02.03.2018р. № про визначення грошових зобов`язань з податку на додану вартість у загальному розмірі 26 472, 50 грн;

- податкове повідомлення-рішення від 02.03.2018р. № про зменшення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) у загальному розмірі 177 704, 00 50 грн;

- податкове повідомлення-рішення від 02.03.2.018р. № про застосування штрафних санкцій у загальному розмірі 510,00 грн.

Підпунктами 42.2 та 42.4 статті 42 ПКУ передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику), разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Підпунктом 58.3 статті 58 ПКУ встановлено, що податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. У разі коли пошта не може вручити платнику податків, податкове повідомлення-рішення через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення, незнаходження фактичного розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення вважається врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

З урахуванням наведеного вище, суд доходить висновку, що Головним управлінням ДФС у Харківській області при проведенні перевірки позивача, дотримано вимоги Податкового кодексу України, а тому у суду відсутні підстави для скасування, прийнятих суб`єктом владних повноважень рішень за її результатами.

Згідно ч.ч.1,2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено правомірність прийнятих ним рішення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 246, 250, 255, 295 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м.Харків, вул. Пушкінська, 46, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 10.10.2019 року.

Суддя Рубан В.В.