Справа № 240/10841/19
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2019-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

08 жовтня 2019 року м. Житомир справа № 240/10841/19

категорія 109040000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Капинос О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє як представник неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Приватного нотаріуса Бердичівського нотаріального округу Манелюка Михайла Івановича, треті особи - Орган опіки та піклування Бердичівської міської ради в інтересах малолітньої дитини - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання незаконною бездіяльності,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом в інтересах неповнолітньої, в якому просить: дослідити вказані обставини, документи, перевірити їх законність та вчинених нотаріальних дій у спадковій справі №35/2016 , визнати протиправною та скасувати постанову приватного нотаріуса Манелюка Михайла Івановича за № 563/02-31 від 06.11.2018 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, та встановити , що за вказаних вище обставин та підстав , згідно до вказаних норм права приватний нотаріус повинен був відмовити у прийнятті вказаної заяви від 05.11.2018 року у зв`язку з заведенням іншим нотаріусом спадкової справи за такою ж заявою, та повинен був роз`яснити права подачі її за місцезнаходженням цієї справи, тобто, до Бердичівської державної нотаріальної контори , надати м письмову відповідь , винести постанову про відмову в прийнятті заяви від 05.11.2018 , а не постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, та зобов`язати його прийняти рішення відносно заяви від 05.11.2018 згідно до п.2 п.п.2.4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, ЗУ "Про нотаріат" відмовити у прийнятті моєї заяви від 05.11.2018 згідно до вказаних підстав у вигляді письмової відповіді чи постанови , згідно до діючого законодавства , ЗУ "Про нотаріат" та згідно до Порядку вчинення нотаріальних дій " про відмову в прийнятті заяви, визнати протиправними дії приватного нотаріуса , що полягають у винесенні вказаної постанови та визнати протиправною бездіяльність ,яка полягає ненаданні ним законної відмови та відповідної письмової відповіді чи постанови за моєю заявою про відмову у прийнятті вказаної заяви з вказаних вище підстав, скасувати реєстрацію протиправної постанови приватного нотаріуса Манелюка М.І.

Визнати, що приватним нотаріусом безпідставно та протиправно видано свідоцтво про право на спадщину від 12.07.2017 на ім`я ОСОБА_3 у спадковій справі №35/2016 після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке, як зазначено вище, було видано на підставі явно незаконних правовстановлюючих документів на нерухоме майно , які очевидно видані на ім`я спадкодавця уже після його смерті від 15.08.2016 та від 07.11.2016 на земельну ділянку площею 0,0866 га за адресою АДРЕСА_1 , визнати протиправним та скасувати вказане свідоцтво про право на спадщину за законом , видане приватним нотаріусом Бердичівського нотаріального округу Манелюком Михайлом Івановичем у спадковій справі №35/2016 зареєстроване в реєстрі за № 883 від 12.07.2017 року на земельну ділянку 0,0866га за адресою АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_3 після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати протиправними та скасувати реєстрацію вказаної нотаріальної дії у Спадковому реєстрі від 12.07.2017 року та реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на ім`я ОСОБА_3 на підставі вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.07.2017 року.

Визнати протиправною бездіяльність приватного нотаріуса Манелюка М.І. у спадковій справі №35/2016 після смерті ОСОБА_4 щодо неврахування ним при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_3 документів на підтвердження факту належності на день смерті ОСОБА_4 ЇЇ сину ОСОБА_5 1/4 частини нерухомого майна, яку він успадкував після смерті батька ОСОБА_6 (чоловіка ОСОБА_4 )за адресою АДРЕСА_1 , та щодо фактичного ігнорування , неврахування у спадковій справі №35/2016 довідки з місця проживання ОСОБА_5 , його копій паспорту зі штампом про реєстрацію постійного місця проживання ОСОБА_5 з 16.12.1986 року, невстановлення та невитребування документів щодо перебування у зареєстрованому шлюбі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (батьків ОСОБА_5 ) зобов`язати його витребувати вказані документи, розглянути вказані мною вище обставини щодо кола спадкоємців та складу спадкового майна у справі № 35/2016 , та після розгляду вказаних витребуваних документів виконати вимоги ч. 1, 2, 3 ст. 51 ЗУ"Про нотаріат",''Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України"гл. 15 ,п.п.1.2 , визнати протиправним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом у спадковій справі №35/2016 на ім`я ОСОБА_3 від 12.07.2017 , визнати протиправними та скасувати реєстрацію вказаної нотаріальної дії у Спадковому реєстрі та реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на ім`я ОСОБА_3 на підставі вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.07.2017.

Визнати незаконною бездіяльність приватного нотаріуса Бердичівського нотаріального кругу Манелюка М.І.щодо невитребування ним у ОСОБА_6 домової книги будинку АДРЕСА_1 , невитребування від ОСОБА_6 та з Бердичівського міськрайонного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Житомирській області витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 та витяг зі Спадкового реєстру про відсутність інформації щодо відмови ОСОБА_5 від спадщини після його батька ОСОБА_6 , який помер. ІНФОРМАЦІЯ_3 , зобов`язати приватного нотаріуса Манелюка М.І. витребувати вказані документи та перевірити вказані вище обставини щодо кола спадкоємців та складу спадкового майна у справі № 35/2016 , перевірити чи не допущено ним помилку при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_3 ,та після розгляду витребуваних документів виконати вимоги ч. 1,2,3 ст. 51 ЗУ "Про нотаріат", гл. 15 п.п.1.2 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", визнати протиправним та скасувати свідоцтво про право на спадщину від 12.07.2017 року на ім`я ОСОБА_3 у спадковій справі №35/2016, визнати протиправними та скасувати дану нотаріальну дію та її реєстрацію у Спадковому реєстрі та реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на підставі вказаного свідоцтва про право власності за законом на ім`я ОСОБА_3 від 12.07.2017 року.

Перевіривши матеріали позовної заяви та дослідивши зміст позовних вимог, вважаю, що у відкритті провадження у справі слід відмовити.

За змістом п. 1 ч.1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У свою чергу п. 2 ч. 1 ст. 4 Кодексу встановлено, що публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; абохоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Статтею 19 Кодексу адміністративного судочинства України визначено категорії справ, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 Кодексу юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Із змісту позовної заяви вбачається, що спір виник у зв`язку із прийняттям Приватним нотаріусом Бердичівського нотаріального округу Манелюком Михайлом Івановичем постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом неповнолітній ОСОБА_2 та непогодженням з вчиненням нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на ім`я ОСОБА_3 у спадковій справі №35/2016.

Статтею 1 Закону України "Про нотаріат" (далі - Закон) визначено, що нотаріатом в Україні є система органів і посадових осіб, на яких покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені зазначеним законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

За визначенням ч.1 ст.3 даного Закону нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує право, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Відповідно до ст.50 Закону нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Оскарження нотаріальної дії можливе, якщо особа вважає, що така дія була вчинена неправомірно. Оскарження ж відмови у такому вчиненні матиме місце у разі, якщо особа вважає, що нотаріус неправомірно відмовив у вчиненні нотаріальної дії.

Зокрема, у Главі 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 визначено підстави для відмови у вчиненні нотаріальної дії.

Також у п. 3 Глави 13 цього Порядку передбачено, що нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок і строки її оскарження з посиланням на норми цивільного процесуального законодавства.

Аналізуючи передбачені Законом права та обов`язки нотаріуса, суд дійшов висновку, що останній у відносинах, що виникли між сторонами, не наділений владними управлінськими функціями, які б ідентифікували його, як суб`єкта владних повноважень, за приписами п. 1 ч. 1 ст. 4 Кодексу.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі- Конвенція) від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі "Zand v. Austria" вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <...> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <...>". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 31 січня 1992 року №2 "Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні", справи про оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні розглядаються в порядку цивільного судочинства.

Виходячи зі змісту ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Враховуючи норми ст. 50 Закону України "Про нотаріат" та положень Цивільного процесуального кодексу (ЦПК), справи щодо оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні повинні розглядатися в порядку позовного провадження як спір про право.

Відповідно до ч.1 ст.170 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо: позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене та наведені норми закону, суд дійшов висновку, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а вказані спірні правовідносини повинні розглядатися в порядку цивільного судочинства, з огляду на що суд відмовляє у відкриті провадження у справі .

Одночасно, суд роз"яснює, що позивач має право звернутися з даним позовом до місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись статтями 170, 171, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 , яка діє як представник неповнолітньої дитини ОСОБА_2 у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє як представник неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Приватного нотаріуса Бердичівського нотаріального округу Манелюка Михайла Івановича, треті особи - Орган опіки та піклування Бердичівської міської ради в інтересах малолітньої дитини - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання незаконною бездіяльності.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Капинос