Справа № 200/9527/19-а
Суддя: Циганенко А.І.
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2019 р. Справа№200/9527/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Циганенка А.І., за участі секретаря судового засідання Лопушанського Д.О., представника відповідача Вовченка С.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовною заявою Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),

ВСТАНОВИВ:

30 липня 2019 року позивач, Державне підприємство «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, Головного управління ДФС у Донецькій області, про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки). Позовні вимоги вмотивовані тим що, відповідачем безпідставно та всупереч чинному законодавству, прийнята вимога про сплату боргу (недоїмки) від 06 березня 2019 року №Ю-322-00 про сплату недоїмки із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. З посиланням на статтю 58 Конституції України, статті 4, 6 Закону Україні «Про збір та облік єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», статтю 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», позивач просив визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 06 березня 2019 року №Ю-322-00 на суму 80821856,40 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що він звільнений від обов`язків, передбачених частиною 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», оскільки перебуває на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводиться АТО, та ним подана заява у довільній формі до органу доходів та зборів.

Відповідач подав відзив на адміністративний позов, у якому позовні вимоги не визнав в повному обсязі, просив відмовити у їх задоволенні з наступних підстав. Позивач є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а тому у позивача виникла заборгованість, у зв`язку із чим відповідач правомірно сформував вимогу про сплату боргу (недоїмки). На думку відповідача Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» не містить положень щодо будь-яких пільг для платників єдиного внеску. Також відповідач зазначає, що Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та розпорядження Кабінету Міністрів України №1275-р від 02.12.2015 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» не звільняють органи доходів і зборів від обов`язку формування вимог про сплату недоїмки на підставі наданої платниками звітності. Крім цього, відповідач зазначає, що з 01 січня 2016 року втратив чинність пункт 9-3 (пункт 9-4) розділу VIII Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Також відповідач покликається на Указ Президента України від 30.04.2018 №116/2018 «Про широкомасштабну антитерористичну операцію на території Донецької та Луганської областей», яким, на його думку, оголошено про завершення АТО і позивачем не подана на протязі 30 днів заява про звільнення від сплати єдиного соціального внеску.

05 серпня 2019 року відкрито провадження у справі та її розгляд призначений за правилами загального позовного провадження.

23 вересня 2019 року підготовче провадження було закрито і справа призначена до судового розгляду по суті на 10 жовтня 2019 року.

У судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у письмовому провадженні.

Представник відповідача Вовченко С.П. у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав пояснення аналогічні викладеним у відзиву на адміністративний позов, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, суд встановив наступне.

Державне підприємство «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» як платник єдиного соціального внеску перебуває на обліку в Мар`їнській об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області (Вугледарське відділення) (а.с. 10-11).

06 березня 2019 року Головним управлінням ДФС у Донецькій області на підставі статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» станом на 28 лютого 2019 року сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ю-322-00 в сумі 80821856,40 гривень зі сплати недоїмки, штрафів, пені з єдиного соціального внеску (а.с. 12).

При ухваленні рішення суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 2 Закону України від 8 липня 2010 року №2464-VI, в редакції Закону України №2148-VIII від 03.10.2017, «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі Закон №2464-VI) його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Пунктом 2 частини 1 статті 1 Закону №2464-VI визначено, що єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування .

Частиною 2 статті 6 Закону №2464-VI визначені обов`язки платника єдиного внеску, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством; виконувати інші вимоги, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини 4 статті 25 Закону №2464-VI орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Указом Президента України від 14.04.2014 №405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

З метою забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, Верховною Радою України прийнято Закон України від 02.09.2014 №1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», яким були внесені зміни до Закону №2464-VI, а саме його розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 9-3 ( в подальшому пункту 9.4):

«Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 №405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», на період з 14.04.2014 до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14.04.2014 до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються».

З аналізу зазначених норм законодавства, чинного на момент виникнення спірних правовідносин вбачається, що підставою не застосування до платника єдиного внеску відповідальності, штрафних та фінансових санкцій, визначених Законом №2464-VI, є факт перебування такого платника на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», та заява, подана у довільній формі до органу доходів та зборів.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1275-р від 02.12.2015 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» місто Мар`їнка віднесено до населених пунктів на території яких здійснювалася АТО.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Мар`їнській об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області (місцезнаходження: вул. Пушкіна, 17, м. Курахове, Мар`їнський район, Донецька область, 85612).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду по справі № 200/269/19-а за позовом Державне підприємство «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» до Головного управління ДФС у Донецькій області про часткове скасування вимоги про сплату боргу від 02.08.2018 № Ю-322-00 в сумі 49550,00 гривень, яке набрало законної сили 19.06.19, встановлено, що позивачем до Мар`їнської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області була подана заява у довільній формі відповідно до вимог Закону №2464-VI.

З урахуванням наведеного та встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Заперечення відповідача проти правових підстав позову судом не приймаються до уваги з огляду на наступне.

Відповідач зазначає, що з 1 січня 2016 року втратив чинність пункт 9-3 (пункт 9-4) розділу VIII Закону №2464-VI. Така позиція обґрунтована тим, що на підставі Закону України від 24 грудня 2015 року № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» було виключено підпункт 8 пункту 4 статті 11 Закону №1669-VII, а саме цим підпунктом розділ VIII Закону № 2464-VI доповнено пунктом 9-3 (пунктом 9-4).

Суд не приймає наведений довід, оскільки положення підпункту 8 пункту 4 статті 11 Закону №1669-VII були реалізовані шляхом внесення відповідних змін до Закону №2464-VІ, після чого пункт 9-3 (пункту 9-4) розділу VIII став частиною відповідного Закону. Зміни до Закону №2464-VІ в частині виключення спірної норми не вносилися та залишаються чинними.

Цей висновок суду узгоджується з пункту 4 «Правил оформлення проектів законів та основних вимог законодавчої техніки» (Методичні рекомендації Апарату Верховної Ради України, видання четверте, виправлене і доповнене, 2014 рік), відповідно до якого зміни вносяться до оригінального закону, а не до закону про внесення змін до цього закону чи про визнання закону таким, що втратив чинність.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на Указ Президента України від 30.04.2018 №116/2018 «Про широкомасштабну антитерористичну операцію на території Донецької та Луганської областей», оскільки даним указом було введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30 квітня 2018 року «Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях». Питання про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України, як того вимагає Закон №1669-VII, цим указом не вирішувалося.

Суд вважає, що відповідач невірно тлумачить правовий висновок щодо застосування норм права, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 листопада 2018 року у справі №812/292/18-а. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що факт перебування платників єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція, є підставою для зупинення застосування до таких платників заходів впливу, стягнення і відповідальності за порушення Закону №2464-VI. У справі що розглядається позивач перебуває на обліку в органі доходів і зборів, розташованому на території населеного пункту, де проводилася антитерористична операція, а тому до позивача зупиняється застосування заходів впливу, стягнення і відповідальності за порушення Закону №2464-VI.

Оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі, судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем, підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача (частина 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 72-76, 90, 132, 134, 139, 143, 241-246, 250, 251, 255, 295, 297, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» (місцезнаходження: 85670, Донецька область, м. Вугледар, вул. Магістральна, б. 4, ) до Головного управління ДФС у Донецькій області (місцезнаходження: 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, б.114, ) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ю-322-00 про визначення станом на 28 лютого 2019 року заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску Державному підприємству «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» на суму 80821856 (вісімдесят мільйонів вісімсот двадцять одна тисяча вісімсот п`ятдесят шість) гривень 40 копійок, прийняту Головним управлінням Державної фіскальної служби у Донецькій області 06 березня 2019 року.

Стягнути на користь Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 19210 (дев`ятнадцять тисяч двісті десять) гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Донецької області.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу, 10 жовтня 2019 року.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Донецького окружного адміністративного суду у строки, встановлені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Циганенко А.І.