Справа № 301/65/15-а
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

10 жовтня 2019 рокум. Ужгород№ 301/65/15-а

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Луцович М.М.

при секретарі Симканич Ю.В.

за участю:

представника позивача Головного управління пенсійного фонду України в Закарпатській області - Марканич В.М.;

представника відповідача 1 Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області - Секерня В.М.

представника відповідача 2 Управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області - Секерня В.М.

представника відповідача 3 Головного управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду в Закарпатській області до Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, Управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, Управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

В процесі розгляду справи, в судовому засіданні 09.10.2019 року було замінено відповідача 2 на належного Управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області.

Крім того, в ході розгляду справи в судовому засіданні 28.02.2017 року було залучено до участі у справі в якості відповідача Головне управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі виконавчого листа №2-а-24, виданого 24.01.2007 року Іршавським районним судом, підрозділом примусового виконання рішень відділу ДВС ГУЮ в Закарпатській області 29.05.2008 року винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 3909,28 грн. На підставі вказаної постанови з позивача було стягнуто виконавчий збір у вказаному розмірі. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.03.2009 року було визнано протиправними дії державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень ДВС ГУЮ в Закарпатській області Гарапка М.Ю. по винесенню постанови від 29.05.2008 року про стягнення виконавчого збору неправомірними та скасовано постанову від 29.05.2008 року про стягнення з боржника виконавчого збору.

В подальшому, 01.12.2016 року позивач надав до суду заяву про зміну позовних вимог, згідно якої просив визнати протиправною бездіяльність Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області щодо неповернення стягненої з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області суми 3909,28 грн. виконавчого збору за скасованою Львівським апеляційним адміністративним судом постановою про стягнення з боржника виконавчого збору від 29.05.2008 р. ВП №2812168 та стягнути з Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області суму 3909,28 грн.

В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов з підстав наведених у позовній заяві та заяві про зміну позовних вимог.

Представник відповідача 1 та відповідача 2 в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, вказавши на те, що як Головним територіальним управлінням юстиції у Закарпатській області так і органом ДВС не було допущено бездіяльності щодо вжиття заходів відносно повернення позивачеві сплаченої суми виконавчого збору, оскільки матеріали виконавчого провадження у межах якого було стягнено вказану суму виконавчого збору за сплином трирічного строку було знищено, відтак, відповідач 1 та відповідач 2 був позбавлений можливості подати до органів казначейської служби подання про повернення цих коштів, разом з доказами їх перерахування до Державного бюджету. Крім того вказав, що постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.03.2009 року не носить зобов`язального характеру у цій частині.

Представник відповідача 3 в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. В судовому засіданні 09.10.2019 року представник відповідача 3 заперечив проти задоволення позову в повному обсязі, вказавши на те, що позовних вимог до відповідача 3 не заявлено.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, відповідачів 1 та 2, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до постанови ВП №2812168 від 29.05.2008 року було стягнуто з позивача виконавчий збір у розмірі 3909,28 грн. (а.с. 7-8).

Вказаний виконавчий збір в сумі 3909,28 грн. було сплачено позивачем відповідно до Платіжного доручення №2009 від 03.06.2008 року на користь держави (а.с. 53).

Відповідно до постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.03.2009 року №22-а-14906/08/9104 було скасовано постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 22.09.2008 року у справі №2-а-387/08 та прийнято нову, якою позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду в Закарпатській області задоволено частково. Визнано протиправними дії державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень ДВС ГУЮ в Закарпатській області Гарапка М.Ю. по винесенню постанови від 29.05.2008 року про стягнення виконавчого збору неправомірними та скасовано вказану постанову (а.с. 12-15).

Постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.03.2009 року №22-а-14906/08/9104 набула законної сили з моменту її проголошення.

Таким чином, на дату розгляду справи по суті рішенням суду, яке набуло законної сили було визнано протиправними дії державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень ДВС ГУЮ в Закарпатській області Гарапка М.Ю. по винесенню постанови від 29.05.2008 року про стягнення виконавчого збору неправомірними та скасовано вказану постанову.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Згідно абз. 1 ст. 46 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі невиконання рішення у строк, установлений для добровільного його виконання, з боржника постановою державного виконавця, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків від фактично стягненої суми або вартості майна боржника, яке передане стягувачу за виконавчим документом, а в разі невиконання рішення немайнового характеру в строк, встановлений для добровільного його виконання, з боржника після повного виконання рішення в тому ж порядку стягується виконавчий збір у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - громадянина і в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - з боржника - юридичної особи.

Відповідно до абз. 5 ст. 46 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше ніж наступного дня після її винесення надсилається боржнику і може бути оскаржена до суду в 10-денний строк.

Згідно абз. 6 ст. 46 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі закриття виконавчого провадження у зв`язку з скасуванням рішення, що підлягало виконанню на основі виконавчого документа, виконавчий збір повертається боржникові.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції чинній на час розгляду справи) виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Згідно наявного в матеріалах справи Платіжного доручення №2009 від 03.06.2008 року позивачем було сплачено виконавчий збір на користь держави.

Таким чином, позивачем було сплачено виконавчий збір в сумі 3909,28 грн. саме на виконання постанови ВП №2812168 від 29.05.2008 року, яку в подальшому рішенням суду було скасовано, а дії державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень ДВС ГУЮ в Закарпатській області Гарапка М.Ю. щодо винесення вказаної постанови від 29.05.2008 року про стягнення виконавчого збору були визнані неправомірними.

Відтак, на користь позивача підлягає поверненню безпідставно сплачений виконавчий збір в сумі 3909,28 грн.

Згідно ч. 2 ст. 50 Бюджетного кодексу України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) Державне казначейство України веде бухгалтерський облік всіх надходжень, що належать Державному бюджету України, та за поданням органів стягнення здійснює повернення коштів, що були помилково або надмірно зараховані до бюджету.

Відповідно до ч. 3 ст. 78 Бюджетного кодексу України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) Казначейське обслуговування місцевих бюджетів здійснюється територіальними органами Державного казначейства України за функціями, визначеними статтею 48 цього Кодексу.

Державне казначейство України веде облік всіх надходжень, що належать місцевим бюджетам, та за поданням органів стягнення, погодженим з відповідними фінансовими органами, здійснює повернення коштів, що були помилково або надмірно зараховані до бюджету.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Бюджетного кодексу України (у редакції чинній на час розгляду справи) Казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, перерахування компенсації частини суми штрафних (фінансових) санкцій покупцям (споживачам) за рахунок сплачених до державного бюджету сум штрафних (фінансових) санкцій, застосованих такими органами за наслідками проведеної перевірки за зверненням або скаргою покупця (споживача) про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій.

Згідно ч. 2 ст. 78 Бюджетного кодексу України (у редакції чинній на час розгляду справи) Казначейське обслуговування місцевих бюджетів здійснюється органами Казначейства України відповідно до статті 43 цього Кодексу.

Казначейство України веде облік усіх надходжень, що належать місцевим бюджетам, та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, погодженим з відповідними місцевими фінансовими органами, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Відповідно до п. 5 Порядку повернення коштів, помилково або надмірно зарахованих до державного та місцевих бюджеті, затвердженого наказом Державного казначейства України від 10.12.2002 р. № 226 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) повернення помилково або надмірно зарахованих до бюджету податків, зборів (обов`язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за заявою платника та поданням органів, які повинні забезпечувати надходження платежів до бюджету та за якими згідно із законом закріплено контроль за справлянням (стягненням) платежів до бюджету. Подання надається до органу Державного казначейства України за формою, передбаченою відповідними спільними нормативно-правовими актами Державного казначейства України з питань повернення помилково або надмірно зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі з обов`язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування (П.І.Б.) платника, ідентифікаційного коду за ЄДРПОУ або ідентифікаційного номера за ДРФО (за наявності), суми платежу, що підлягає поверненню, дати та номера розрахункового документа, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Подання в довільній формі надається платником до органу Державного казначейства України разом із його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією розрахункового документа (квитанції, платіжного доручення тощо), який підтверджує перерахування коштів до бюджету.

Таким чином, саме територіальний орган Державної казначейської служби України є органом, який здійснює повернення коштів, що були помилково або надмірно зараховані до бюджету, за поданням органу стягнення, яким у цьому спорі виступає Управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області.

Зазаначені положення встановлюють порядок взаємодії державних органів між собою. Тому у разі, коли орган стягнення в установлений законом строк не надає відповідний висновок органу державного казначейства, платник вправі скористатися своїм правом на судове оскарження бездіяльності шляхом звернення з позовом про стягнення відповідної суми коштів з державного бюджету.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 року по справі №910/23967/16.

Разом з тим, суд приходить висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області щодо неповернення коштів в сумі 3909,28 грн. не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається зі змісту резолютивної частини постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.03.2009 року, такою не було зобов`язано орган стягнення щодо звернення до територіального органу Державної казначейської служби України з поданням про повернення вище вказаної суми виконавчого збору.

Згідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. 5, 19, 77, 243, 246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, 4, м. Ужгород, ) до Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області (пл. Народна, 4, м. Ужгород, ), Управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області (м. Ужгород, пл. Ш.Петефі, 14, ), Головного управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області (м. Ужгород, вул. П. Мирного, 2а, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

2. Сягнути з Державного бюджету України на користь Головного управління Пенсійного фонду в Закарпатській області суму 3909,28 (три тисячі дев`ятсот дев`ять гривень двадцять вісім копійок) грн. виконавчого збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд.

СуддяМ.М. Луцович