Справа № 826/17952/17
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2019-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Вівдиченко Т.Р., Кузьменка В.В.,

за участю секретаря: Рагімової Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київської міської митниці ДФС на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІДІДЖІ ГРУП" до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІДІДЖІ ГРУП" звернулось до суду з позовом до Київської міської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA100050/2017/000038/2 від 18.08.2017 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 квітня 2019 року позов задоволено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі Київська міська митниця Державної фіскальної служби України, посилаючись на порушення окружним адміністративним судом норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповністю з`ясовані обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

16 липня 2019 року позивач подав відзив на апеляційну скаргу в якому просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з`явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 02 січня 2017 року року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ідіджі Груп» та фірмою Gembird Electronics (Asia) Ltd. (Китай) було укладено Контракт № EDG-02012017 (надалі - Контракт), за умовами якого компанія Gembird Electronics (Asia) Ltd. (продавець за Контрактом) поставляє ТОВ «Ідіджі Груп» (покупець за Контрактом) обладнання і товари відповідно до найменування та кількості, наведених в Додатках № 1-60, які є невід`ємною частиною Контракту. За умовами п.2 Контракту продавець поставляє покупцеві обладнання і товари на умовах FOB Китай. Дозволяється поставка обладнання по частинах. Відповідно до п. 5.1 Контракту, Покупець проводить повну або часткову оплату фактично поставленого обладнання та товарів згідно з Додатком.

На виконання умов вищезгаданого Контракту та відповідно до підписаного сторонами Додатку № 12 від 08.07.2017 до нього, фірмою продавцем Gembird Electronics (Asia) Ltd. поставлено ТОВ «Ідіджі Груп» товари (проводи ізольовані електричні без з`єднувальних пристроїв для напруги не більше як 80 В : Lan кабелі, сигнальні кабелі) усього на суму 38577,50 доларів США.

09.18.2017 року товариством з обмеженою відповідальністю «ІДІДЖІ ГРУП» було подано вантажно-митну декларацію типу ІМ 40ДЕ на товар «проводи ізольовані електричні без з`єднувальних пристроїв для напруги не більше як 80 В (в бухтах)», країна походження КНР, вагою 16107,5 кг., вартістю 38 577,5 USD, якій було присвоєно довідковий номер UA 100050/2017/339520.

Одночасно з декларацією позивачем подано наступні документи: Контракт № EDG-02012017 від 02.01.2017; Додаток № 12 від 08.07.2017 до контракту від 02.01.2017; Додаток № 1 від 10.07.2017 до контракту № EDG-02012017 від 02.01.2017; Пакувальний лист б/н; Інвойс № ІТІ-WD1 від 08.07.2017; Коносамент № D від 10.07.2017; CMR № 218410/1 від 08.08.2017; Договір на транспортно-експедиційне обслуговування № 0091/Т-2017 від 15.02.2017; Рахунок на оплату транспортних послуг № 986 від 03.08.2017; Видаткові накладні № 17042601 від 26.04.2017, № 17042702 від 27.04.2017, №17042801 від 28.04.2017; Прайс-лист від 01.07.2017.

Під час проведення митного оформлення посадовою особою відділу митного оформлення № 5 митного поста «Західний» Київської міської митниці ДФС було здійснено вивчення поданих документів внаслідок виникнення сумніву щодо митної вартості імпортованих товарів.

Позивачем на підтвердження правильності обчислення митної вартості, заявленої у ВМД № UA100050/2017/000038/2, були надані документальні примірники попередніх митних оформлень за ВМД №№ UA100050/2017/335993 від 19.04.2017, UA100050/2017/338162 від 29.06.2017, де задекларована ціна за аналогічний або подібний товар на рівні 2,1449 USD за н/кг та 2,1306 USD за н/кг відповідно, товар було випущено у вільний обіг.

Згідно з положеннями ст. 53 Митного кодексу України на вимогу митного органу позивачу запропоновано подати додаткові документи протягом 10 календарних днів. Позивачем подано наступні додаткові документи: Прайс-лист виробника на липень-вересень 2017; Копія митної декларації країни відправлення за № 66541991 від 06.07.2017; Виписки з бухгалтерської документації - видаткові накладні №№ LAAF-030 від 21.12.2016, LAAF-497 від 22.12.2016, LAAD-803 від 16.12.2016, AAAE-415 від 25.01.2017, EAAD-092 від 18.05.2017, GAAA-542 від 04.07.2017, EAAC-199 від 15.05.2017, EAAA-422 від 04.05.2017, CAAB-612 від 09.03.2017, CAAA-076 від 01.03.2017, CAAA-044 від 01.03.2017, FAAA-010 від 02.06.2017, FAAA-276 від 02.06.2017, FAAF-621 від 29.06.2017; Приклади продукції з інтернет-ресурсів, яка продається на внутрішньому ринку та має ідентичні або подібні характеристики.

18.08.2017 року відповідачем було винесено рішення про коригування митної вартості №UA100050/2017/000038/2, в якому зазначено, що митним органом не може бути визнана митна вартість заявлена декларантом за основним методом за ціною контракту щодо товарів, які імпортуються. Митна вартість визначена відповідачем за резервним методом відповідно до статті 64 МК України та на підставі митних декларацій №UA100110/2017/306276, №UA100080/2017/237375, № UA125180/2017/607047 та № UA 125180/2017/608539.

Також Київською міською митницею ДФС відмовлено у митному оформленні товарів згідно з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № UA 100050/2017/00046, в якій роз`яснено вимогу подання нової митної декларації, заповненої належним чином з урахуванням рішення про коригування митної вартості від 18.08.2017 року № UA100050/2017/000038/2.

Позивач в порядку адміністративного оскарження звертався до відповідача 15.09.2017 та до Державної фіскальної служби України 03.10.2017 з листами про перегляд та скасування рішення відповідача про коригування митної вартості товарів № UA100050/2017/000038/2 від 18.08.2017, які залишили спірне рішення митниці в силі.

Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Колегія суддів, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про обґрунтованість та правомірність висновків суду першої інстанції з огляду на наступне.

У статті 4 Митного кодексу України (надалі за текстом - «МК України») надано визначення термінів, що вживаються у ньому, розкрито і зміст терміну «митний контроль» - це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

За приписами частини 1 статті 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Частиною 2 статті 53 МК України визначено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За змістом статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Пунктом 2 частини 5 названої статті МК України органу доходів і зборів, з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, надано право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Згідно частини 3 статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно частини 4 статті 53 МК України 4 разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

Згідно пункту 2 частини 6 статті 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини 1 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

За приписами ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

За приписами наведених правових норм у випадку виникнення обґрунтованих сумнівів митний орган має право витребувати, а позивач - зобов`язаний надати докази, які можуть підтвердити або спростувати такі сумніви.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, підстав для коригування митної вартості товару у Київської міської митниці Державної фіскальної служби України не було.

Декларантом були надані усі документи, передбачені ст. 53 Митного кодексу України на підтвердження митної вартості ввезеного на митну територію товару.

При цьому, аналіз наданих ТОВ "ІДІДЖІ ГРУП" первинних документів свідчить про дотримання позивачем спеціальних вимог щодо документального підтвердження митної вартості товарів.

Спірне рішення про коригування митної вартості товарів не містить жодних відомостей про те, які саме документи та в якій частині мають розбіжності.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Всі наведені апелянтом доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Київської міської митниці ДФС залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Суддя Вівдиченко Т.Р.

Суддя Кузьменко В.В.

Повний текст постанови виготовлено - 08 жовтня 2019 року.