Справа № 826/16960/17
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2019-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Епель О.В. Карпушової О.В. Борейка Д.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційними скаргами Державної авіаційної служби України та Департаменту містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом Державної авіаційної служби України до Київської міської державної адміністрації, Департаменту містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), треті особи - Служба безпеки України, Державне підприємство обслуговування повітряного руху України, Міністерство оборони України, Регіональний структурний підрозділ "Київцентраеро", Комунальне підприємство Міжнародний аеропорт "Київ" (Жуляни), Державне підприємство "Антонов", Державне підприємство Міжнародний аеропорт "Бориспіль" про визнання неправомірною бездіяльності, визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Державна авіаційна служба України звернувся до суду з позовом до Київської міської державної адміністрації, Департаменту містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), треті особи - Служба безпеки України, Державне підприємство обслуговування повітряного руху України, Міністерство оборони України, Регіональний структурний підрозділ "Київцентраеро", Комунальне підприємство Міжнародний аеропорт "Київ" (Жуляни), Державне підприємство "Антонов", Державне підприємство Міжнародний аеропорт "Бориспіль", в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просив:

- визнати неправомірною бездіяльність Департаменту містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в частині непогодження об`єкта будівництва за адресою: місто Київ, вулиця Вільямса, будинок 2б з Державіаслужбою та зобов`язати вчинити дії щодо погодження вищезазначеного будівництва;

- визнати неправомірними дії Департаменту містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо видачі містобудівні умови і обмежень забудови земельної ділянки по об`єкту будівництва за адресою: місто Київ, вулиця Вільямса, 2б від 27 вересня 2012 року №12688/0/18-1/009-12 та скасувати їх.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 травня 2019 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії Департаменту містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо видачі містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки по об`єкту будівництва за адресою: місто Київ, вулиця Вільямса, 2а від 27 вересня 2012 року №12688/0/18-1/006-12 без погодження з Державною авіаційною службою України. Скасовано містобудівні умови і обмеження земельної ділянки, видані Департаментом містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по об`єкту будівництва за адресою: місто Київ, вулиця Вільямса, 2б від 27 вересня 2012 року №12688/0/18-1/006-12. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач - Державна авіаційна служба України звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині незадоволених позовних вимог та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов Державіаслужби в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт зазначає, що Департаментом містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) порушено вимоги ст. 69 Повітряного кодексу , оскільки надано містобудівні умови та обмеження, в яких визначено умови забудови без погодження з Державіаслужбою.

Також, не погодившись з рішенням суду, відповідач - Департамент містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано те, що Порядок № 721, котрий визначає процедуру здійснення погодження місця розташування та висноти об`єктів на при аеродромних територіях був прийнятий після того, як були видані містобудівні умови.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Головним управлінням містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 30 липня 2012 року видано містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки на вулиці Академіка Вільямса, 2-б у Голосіївському районі міста Києва.

04 листопада 2016 року Департаментом містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт «Будівництво житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями» за адресою: вулиця Академіка Вільямса, 2-б у Голосіївському районі міста Києва №КВ47.

18 липня 2017 року Державною авіаційною службою України, на виконання вимог частини 10 статті 69 Повітряного кодексу України, Положення про Державну авіаційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 2014 року №520, на підставі акту позапланової інспекційної перевірки приаеродромної території аеродрому «Київ» (Жуляни) від 13 липня 2017 року, затвердженого першим заступником Голови Державіаслужби від 13 липня 2017 року, прийнято рішення №22 про припинення будівництва з моменту винесення даного рішення за адресою: місто Київ, вулиця Вільямса, 2-б та про необхідність уповноваженій особі замовника будівництва у десятиденний термін з`явитись до Державної авіаційної служби України для погодження будівництва за вищезазначеною адресою відповідно до Порядку погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 30 листопада 2012 року № 721, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 грудня 2012 року за № 2147/22459.

Позивач, вважаючи, що вказане рішення не виконано, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Положення про Державіаслужбу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 2014 року № 520, Державіаслужба є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері цивільної авіації та використання повітряного простору України та є уповноваженим органом з питань цивільної авіації. До основних завдань Державіаслужби належить, зокрема погодження місця розташування, висоти об`єктів на приаеродромних територіях з урахуванням умов впливу авіаційного шуму і емісій авіаційних двигунів та об`єктів, які можуть вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних засобів цивільної авіації.

В силу п. 3 цього Положення, основними завданнями Державіаслужби є: реалізація державної політики у сфері цивільної авіації та використання повітряного простору України; організація використання повітряного простору України; здійснення державного контролю та нагляду за безпекою цивільної авіації, нагляду за забезпеченням аеронавігаційного обслуговування.

Згідно п.п. 2, 30 пункту 4 Положення, Державіаслужба відповідно до покладених на неї завдань: здійснює комплексні заходи щодо забезпечення безпеки польотів, авіаційної, екологічної, економічної та інформаційної безпеки; погоджує місця розташування, висоту об`єктів на приаеродромних територіях з урахуванням умов впливу авіаційного шуму і емісій авіаційних двигунів та об`єктів, які можуть вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних засобів цивільної авіації.

Відповідно до п. 84 ст. 1 Повітряного кодексу України від 19.05.2011 р. № 3393-VI, приаеродромна територія - обмежена регламентованими розмірами місцевість навколо зареєстрованого згідно із встановленим порядком аеродрому (вертодрому) або постійного злітно-посадкового майданчика, до якої встановлені спеціальні вимоги щодо розташування різних об`єктів, а їх висота контролюється з урахуванням умов безпеки маневрування, зльоту та заходу на посадку повітряних суден.

Пунктом 3 Правил сертифікації цивільних аеродромів України, затверджених наказом Державіаслужби 25.10.2005 р. № 796 визначено, що приаеродромна територія (прилегла до аеродрому зона контролю та обліку об`єктів і перешкод) - обмежена місцевість навколо аеродрому, над якою здійснюється маневрування ПС.

Відповідно до статті 69 Повітряного кодексу України, будівлі і природні об`єкти, розташовані на приаеродромній території, не повинні становити загрози для польотів повітряних суден.

На приаеродромній території запроваджується особливий порядок здійснення діяльності, яка може вплинути на безпеку авіації та створити перешкоди для роботи наземних засобів зв`язку, навігації та спостереження.

До такої діяльності належать, зокрема, будівництво; будівництво високовольтних повітряних ліній, висадка та вирощування дерев або зелених насаджень.

В силу частин третьої - четвертої цієї статті Повітряного кодексу України, визначення умов забудови, використання землі і споруд та здійснення діяльності, зазначеної в частині другій цієї статті, на приаеродромній території здійснюється органами місцевого самоврядування згідно із законом за погодженням з експлуатантом аеродрому та уповноваженим органом з питань цивільної авіації.

Також, згідно пунктів 146,147 Положення про використання повітряного простору України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 р. № 401, умови розташування, будівництва, реконструкції та маркування об`єктів, що можуть створити загрозу безпеці повітряного руху, погоджуються з Міноборони, Державіаслужбою, Украерорухом та РДЦ. Розташування та будівництво об`єктів, дійсна висота яких перевищує 50 метрів, погоджуються з Міноборони, Державіаслужбою, Украерорухом.

В Державіаслужбі підлягає погодженню вибір майданчиків для проектування, будівництва, розширення, реконструкції і технічного переобладнання: 1) аеродромів, постійних та тимчасових злітно-посадкових майданчиків; 2) об`єктів у межах смуг повітряних підходів до аеродромів, а також поза межами цих смуг у радіусі 10 кілометрів від контрольної точки аеродрому (КТА); 3) об`єктів заввишки 50 метрів і більше стосовно висоти аеродрому на відстані від 10 до 30 кілометрів від КТА; 4) ліній зв`язку, електропередачі, вибухонебезпечних, радіотехнічних, світлотехнічних та інших об`єктів (залізничних колій, автомобільних шляхів, кар`єрів тощо), які можуть створити перешкоди в функціонуванні аеродрому, його радіотехнічних засобів або радіотехнічних пристроїв повітряних трас незалежно від їх розміщення; 5) об`єктів заввишки 50 метрів і більше незалежно від їх розміщення; 6) об`єктів з викидом відкритого полум`я, газів та диму, діяльність яких може призвести до погіршення видимості в районах аеродромів незалежно від їх розміщення; 7) вибухонебезпечних об`єктів незалежно від їх розміщення.

Забороняється розміщення сміттєзвалищ, будівництво на відстані ближче ніж 15 кілометрів від визначеної території аеропорту звірівницьких ферм, боєнь та інших об`єктів, що спричиняє масове скупчення птахів.

Згідно з п. 1.2 Порядку погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України № 721 від 30.11.2012 р. дія цього Порядку поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форм власності, які займаються будівництвом об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, провайдерів аеронавігаційного обслуговування та експлуатантів аеродромів (вертодромів).

Відповідно до п.п. 2.1, 2.3 Порядку №721, погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, здійснює Державіаслужба України з урахуванням висновку експлуатанта аеродрому (вертодрому) щодо погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, з умовами, що забезпечують необхідний рівень безпеки польотів у районі аеродрому та на приаеродромних територіях, форма якого наведена в додатку 2 до цього Порядку, а також висновку провайдера аеронавігаційного обслуговування щодо погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, форма якого наведена в додатку 3 до цього Порядку, які повинні бути отримані заявником.

Процедура погодження здійснюється фахівцями Державіаслужби України на підставі Заявки, яка реєструється в день її надходження. Погодження здійснюється в місячний строк з дня реєстрації заявки.

До заявки повинні додаватися такі документи (в одному примірнику): ситуаційний план щодо місцезнаходження ділянки забудови об`єктів будівництва, прив`язаних до аеродрому (вертодрому, злітно-посадкового майданчику); копія Висновку експлуатанта; копія Висновку провайдера.

Саме отримання вказаного погодження є належним виконанням вимог ст. 69 Повітряного кодексу України щодо визначення умов забудови.

Також, пунктом 3.4 Порядку № 721 визначено, що Державіаслужба України розглядає матеріали, проводить оцінку розміщення об`єктів, що проектуються з урахуванням Висновку експлуатанта, Висновку провайдера, та надає висновок щодо погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації (додаток 4 до цього Порядку), або готує обґрунтовану відмову у наданні погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації (додаток 5 до цього Порядку).

Відповідно до пункту 3.5 Порядку № 721, за результатом розгляду матеріалів Державіаслужба приймає рішення про погодження місця розташування, висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, які можуть вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних засобів цивільної авіації, або обґрунтовану відмову у наданні такого погодження.

Згідно п. 10 ст. 69 Повітряного кодексу України № 3393-VI від 19.05.2011 р., органи виконавчої влади, юридичні та фізичні особи незалежно від форми власності, які допустили порушення порядку діяльності, зазначеної в частині другій цієї статті, містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, зобов`язані згідно з рішенням уповноваженого органу з питань цивільної авіації припинити будівництво чи діяльність, зазначену в частині другій цієї статті, до вирішення питання щодо можливості та умов подальшого будівництва відповідно до законодавства.

У постанові від 06.02.2019 р. у справі № 810/3046/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що Державіаслужба є уповноваженим органом з питань цивільної авіації, до повноважень якого належить погодження місця розташування, висоти об`єктів на приаеродромних територіях з урахуванням умов впливу авіаційного шуму і емісій авіаційних двигунів та об`єктів, які можуть вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних засобів цивільної авіації. За рішенням Державіаслужби органи виконавчої влади, юридичні та фізичні особи незалежно від форми власності, які допустили порушення особливого порядку будівництва на приаеродромній території, містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, зобов`язані припинити будівництво до вирішення питання щодо можливості та умов подальшого будівництва відповідно до законодавства.

Аналіз наведених вище положень статті 69 Повітряного кодексу України, у взаємозв`язку з нормами Положення № 520 та Порядку № 721, дає підстави для висновку про те, що в разі виявлення порушення особливого порядку будівництва на приаеродромній території, містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, Державіаслужба приймає рішення про припинення будівництва до вирішення питання щодо можливості та умов подальшого будівництва відповідно до законодавства, яке є обов`язковим для органів виконавчої влади, юридичних та фізичних осіб незалежно від форми власності, які допустили це порушення.

Крім цього, відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 810/3046/17: «.. Державіаслужба діє як суб`єкт владних повноважень послідовно, в чітко визначеному порядку. Зокрема, Державіаслужба наділена контролюючими функціями, приймає рішення про припинення будівництва до вирішення питання щодо можливості та умов подальшого будівництва відповідно до законодавства, що свідчить про публічно-правовий характер дій позивача».

З матеріалів справи вбачається, що 18 липня 2017 року Державною авіаційною службою України, на виконання вимог частини 10 статті 69 Повітряного кодексу України, Положення про Державну авіаційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 2014 року №520 на підставі акту позапланової інспекційної перевірки приаеродромної території аеродрому «Київ» (Жуляни) від 13 липня 2017 року, затвердженого першим заступником Голови Державіаслужби від 13 липня 2017 року, прийнято рішення №22 про припинення будівництва з моменту винесення даного рішення за адресою: місто Київ, вулиця Вільямса, 2-б та про необхідність уповноваженій особі замовника будівництва у десятиденний термін з`явитись до Державної авіаційної служби України для погодження будівництва за вищезазначеною адресою відповідно до Порядку погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 30 листопада 2012 року № 721, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 грудня 2012 року за № 2147/22459.

Так, у ході перевірки приаеродромних територій аеродрому «Київ (Жуляни)» були встановлені будівництва за наступними адресами, що непогоджені з КП МА «Київ (Жуляни)» та/або Державіаслужбою, зокрема, за адресою: місто Київ, вулиця Вільямса, 2-б.

Позивач зазначає, що зазначені об`єкти знаходяться у радіусі 10 км. від контрольної точки аеродрому «Київ (Жуляни)» та стверджує, що Державіаслужбою, відповідно до пункту 147 розділу XI Положення, не надавались погодження вибору майданчиків для їх будівництва.

Матеріали справи, також, не містять доказів погодження будівництва за адресою: місто Київ, вулиця Вільямса, 2-б.

Отже, висновок щодо погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях (за адресою: місто Київ, вулиця Вільямса, 2б) в порушення Порядку погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 30 листопада 2012 № 721, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 грудня 2012 року за № 2147/22459, не було отримано.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

В силу частин 1-8 статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.

Фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.

Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними спеціально уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі.

Перелік об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, містобудування та архітектури.

Спеціально уповноважений орган містобудування та архітектури визначає відповідність намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Розгляд заяви і надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову у їх наданні здійснюються спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом семи робочих днів з дня реєстрації заяви.

Рішення про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень приймається у разі невідповідності намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

До містобудівних умов та обмежень можуть включатися вимоги щодо архітектурних та інженерних рішень.

Склад, зміст, порядок надання містобудівних умов та обмежень визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, містобудування та архітектури.

Містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об`єкта незалежно від зміни замовника.

Зміни до містобудівних умов та обмежень можуть вноситися тільки за згодою замовника.

Процедуру надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст визначає Порядок надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, затверджений Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07 липня 2011 року № 109, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 липня 2011 року за № 912/19650 (далі - Порядок № 109, у редакції, чинній на момент видачі спірних містобудівних умов та обмежень).

Згідно п. 2.1 Порядку № 109, містобудівні умови та обмеження є основною складовою вихідних даних. Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом семи робочих днів з дня реєстрації відповідної заяви разом із документами, передбаченими пунктом 2.2 цього розділу, у порядку, встановленому Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Пунктом 2.2 Порядку № 109 визначено, що для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовником додаються: засвідчена в установленому порядку копія документа про право власності (користування) земельною ділянкою; ситуаційний план (схема) щодо місцезнаходження земельної ділянки (у довільній формі); викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000; кадастрова довідка з містобудівного кадастру (у разі наявності); черговий кадастровий план (витяг із земельного кадастру - за умови відсутності містобудівного кадастру); фотофіксація земельної ділянки (з оточенням); містобудівний розрахунок з техніко-економічними показниками запланованого об`єкта будівництва.

В силу пункту 2.4 Порядку № 109, розгляд заяви, надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову у їх видачі здійснюються спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури у порядку, встановленому Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Як вірно зазначено судом першої інстанції, в даному випадку спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури, який видав містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки від 30 липня 2012 року, є Головне управління містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), правонаступником якого є Департамент містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація).

Відповідно до пунктів 3.2, 3.4 Порядку №109, текстова частина містобудівних умов та обмежень містить розділи: «Загальні дані», «Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки».

Розділ «Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки» містить: а) граничнодопустиму висоту будівель; б) максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки; в) максимально допустиму щільність населення (для житлової забудови); г) відстані від об`єкта, який проектується, до меж червоних ліній та ліній регулювання забудови; ґ) планувальні обмеження (зони охорони пам`яток культурної спадщини, зони охоронюваного ландшафту, межі історичних ареалів, прибережні захисні смуги, санітарно-захисні та інші охоронювані зони); д) мінімально допустимі відстані від об`єктів, які проектуються, до існуючих будинків та споруд; е) охоронювані зони інженерних комунікацій; є) вимоги до необхідності проведення інженерних вишукувань згідно з державними будівельними нормами ДБН А.2.1-1-2008 «Інженерні вишукування для будівництва»; ж) вимоги щодо благоустрою з урахуванням положень Закону України «Про благоустрій населених пунктів»; з) забезпечення умов транспортно-пішохідного зв`язку; и) вимоги щодо наявності місць для постійного зберігання автотранспорту; і) вимоги щодо охорони культурної спадщини з урахуванням положень Закону України «Про охорону культурної спадщини»; ї) вимоги щодо архітектурних та інженерних рішень.

Отже, з наведенного слідує, що планувальні обмеження є складовою частиною містобудівних умов та обмежень, і без врахування всіх передбачених законодавством планувальних обмежень, містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки не можуть вважатися такими, що відповідають вимогам законодавства.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, про те, що, оскільки під час видачі (затвердження) містобудівних умов і обмежень земельної ділянки по об`єкту будівництва за адресою: місто Київ, вулиця Вільямса, 2б від 27 вересня 2012 року №12688/0/18-1/006-12 не було враховано всі планувальні обмеження і вони не знайшли відображення у таких містобудівних умовах і обмеженнях забудови земельної ділянки, то дії Департаменту містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо видачі містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки по об`єкту будівництва за адресою: місто Київ, вулиця Вільямса, 2а від 27 вересня 2012 року №12688/0/18-1/006-12 без погодження з Державною авіаційною службою України є неправомірними та, як наслідок, наявність підстав для скасування таких містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, а тому позов вірно задоволено судом в цій частині.

Апелянт - Департамент містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) посилається на те, що судом першої інстанції не враховано те, що Порядок № 721, який визначає процедуру здійснення погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях був прийнятий після того, як були видані містобудівні умови.

Однак, колегія суддів зазначає, що обов`язок щодо погодження умов забудови на приаеродромній території передбачений прямою нормою Закону.

Так, згідно ч. 3 ст. 69 Повітряного кодексу України, визначення умов забудови, використання землі і споруд та здійснення діяльності, зазначеної в частині другій цієї статті, на приаеродромній території здійснюється органами місцевого самоврядування згідно із законом за погодженням з експлуатантом аеродрому та уповноваженим органом з питань цивільної авіації.

Щодо доводів апелянта - Департаменту містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про неможливість проведення перевірки Державіаслужбою, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 7.1.1 Правил сертифікації цивільних аеродромів, Державіаслужба України здійснює контроль за діяльністю сертифікованих аеродромів з метою визначення аеродромів до експлуатації та підтримки їх діяльності на рівні сертифікаційних вимог шляхом проведення інспекційних перевірок.

Пунктом 7.1.2 Правил сертифікації цивільних аеродромів передбачено такий вид контролю як позапланові інспекційні перевірки, що проводяться за рішенням Державіаслужби України, для контрольної оцінки відповідності аеродрому сертифікаційним вимогам, виконання умов та обмежень, установлених під час видачі Сертифіката.

Згідно з пунктом 7.3.1 Правил сертифікації цивільних аеродромів, підставами для проведення позапланової інспекторської перевірки аеродрому є: інформація про зниження рівня безпеки польотів і АБ; виявлення невідповідності аеродрому діючим сертифікаційним вимогам, що виникли в процесі його експлуатації; профілактика авіаційних подій, що проводиться Державіаслужбою України.

Відповідно до Сертифікаційних вимог до цивільних аеродромів України, затверджених наказом Державіаслужби від 17.03.2006 № 201, а саме пункту 7.1.1 на аеродромі повинні бути отримані дані про розташування і висоту перешкод, що можуть становити небезпеку для виконання польотів для класів А, Б, В, Г в радіусі 50 км від КТА для класів Д, Е та некласифікованих в радіусі 25 км від КТА і встановлений контроль за перешкодами як на території аеродрому, так і на прилеглій до нього території.

Як вбачається з матеріалів справи, позапланову перевірку проведено позивачем, у зв`язку із отриманням листа Головного управління контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки Служби безпеки України від 18.01.2017 р. №8/3/2-267, щодо можливих порушень процедури погодження забудови приаеродромної території з боку наступних експлуатантів: Комунального підприємства Міжнародний аеропорт «Київ» (Жуляни), Державного підприємства Міжнародний аеропорт «Бориспіль», аеродромів «Київ/Антонов»-1 (Святошин) та «Київ/Антонов»-2 (Гостомель), які можуть призвести до виникнення надзвичайних подій на авіаційному транспорті.

Вищезазначена інформація відноситься до інформації про зниження рівня безпеки польотів і АБ, адже, згідно з пунктами 2 та 21 частини першої статті 1 Повітряного кодексу України, авіаційна безпека - захист цивільної авіації від актів незаконного втручання, який забезпечується комплексом заходів із залученням людських і матеріальних ресурсів; а безпека польотів - стан, за якого ризик шкоди чи ушкодження обмежений до прийнятного рівня.

Таким чином, позивачем правомірно проведено перевірку підконтрольного йому об`єкта.

Також, колегія суддів вважає вірним висновки суду першої інстанції про безпідставність вимог позивача про визнання неправомірною бездіяльність Департаменту містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в частині непогодження об`єкта будівництва за адресою: місто Київ, вулиця Вільямса, будинок 2б з Державіаслужбою та зобов`язання вчинити дії щодо погодження вищезазначеного будівництва, оскільки, відповідно до пункту 1.2 Порядку №721 заявником для погодження об`єкту будівництва в даному випадку є особа, яка займається будівництвом об`єкту.

Так, згідно п. 1.2. Порядку №721, дія цього Порядку поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форм власності, які займаються будівництвом об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, провайдерів аеронавігаційного обслуговування та експлуатантів аеродромів (вертодромів).

В силу п. 1.3 Порядку 721, у цьому Порядку наведені нижче терміни вживаються у такому значенні: заявка - звернення заявника у відповідній формі до Державіаслужби України щодо розгляду та надання погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, згідно з додатком 1; заявник - юридична або фізична особа, яка подала до Державіаслужби України заявку щодо розгляду та надання погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації.

З аналізу наведених положень Порядку вбачається, що заявником є підприємство, яке займається будівництвом, а не Департамент містобудування та архітектури Виконавчого органу КМДА. Отже, саме забудовник мав звертатися із заявою про погодження об`єкту будівництва.

Решта доводів та заперечень апелянтів висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог Державної авіаційної служби України та наявність правових підстав для їх часткового задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Водночас, відповідачами, як суб`єктами владних повноважень, обов`язку доказування правомірності спірних рішень не виконано.

Доводи апеляційних скарг зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250,315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Державної авіаційної служби України та Департаменту містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Судді Вівдиченко Т.Р. Епель О.В. Карпушова О.В.

Повний текст постанови виготовлено 15.10.2019 року.