Справа № 160/6806/19
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2019-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 вересня 2019 року Справа № 160/6806/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Царікової О.В.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії,-
18 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо припинення пенсійних виплат ОСОБА_1 ;
На звернення позивача стосовно зазначених обставин відповідач вказав, що пенсія ОСОБА_1 у період з 01.05.2018 по 31.07.2018 нарахована. Зазначені суми обліковуються в органі Пенсійного фонду України та будуть виплачені на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/6806/19. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні.
Представником Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 12.08.2019 наданий до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти позову та зазначив, що Управлінням праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у м. Дніпрі ради до Лівобережного відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області була надана інформація щодо осіб - отримувачів пенсії, у яких були скасовані довідки з 20.03.2018 року по 05.04.2018 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (лист № 1206/07 від 05.04.2018).
Протоколом № 61 засідання Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 14.06.2018 підтверджено факт проживання позивача в Амур - Нижньодніпровському районі м. Дніпра (вх. 18.06.2018 №2258/10/02-06).
Постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 року № 335 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 08 червня 2018 року № 365" внесено зміни до Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, а саме: пункт 15 викладено у такій редакції: "Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України".
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке.
Перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області як отримувач пенсії на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Як судом встановлено, в травні 2019 року ОСОБА_1 припинено виплату пенсії.
Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для з`ясування підстав припинення виплати йому пенсії.
На звернення позивача пенсійний орган листом від 31.05.2019 №3105/М-09 повідомив, що Управлінням праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у м. Дніпрі ради до Лівобережного відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надана інформація щодо осіб - отримувачів пенсії, в яких були скасовані довідки з 20.03.2018 по 05.04.2018 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (лист № 1206/07 від 05.04.2018).
В листі зазначено, що довідка ОСОБА_1 № НОМЕР_1 від 05.09.2017 скасована Управлінням праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у м. Дніпрі ради на підставі списків двійників № 01/382-01-07 від 16.03.2018, у зв`язку з чим з 01.05.2018 року виплату пенсії позивачу призупинено.
Протоколом № 61 засідання Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 14.06.2018 підтверджено факт проживання позивача в Амур - Нижньодніпровському районі м. Дніпра (вх. 18.06.2018 №2258/10/02-06).
На підставі вказаного протоколу ОСОБА_1 поновлено виплату пенсії з 01.05.2018 року та розпочато виплату пенсії в серпні 2018 року.
Позивач вважає, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо припинення пенсійних виплат ОСОБА_1 є протиправними, що і стало підставою для звернення до суду.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить з такого.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03 травня 1996 року, ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, яка набрала чинності з 01 лютого 2007 року (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.
Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі по тексту - Закон України №1058-IV).
Частиною третьою статті 4 Закону України № 1058-IV встановлено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.
Статтею 5 Закону України № 1058-IV передбачено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, визначених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів ПФУ та накопичувальної системи пенсійного страхування.
Отже, нормативно-правовим актом, яким визначено підстави припинення пенсійних виплат (які є складовою порядку пенсійного забезпечення), є Закон України № 1058-IV.
Інші нормативно-правові акти у сфері правовідносин, врегульованих Законом України №1058-IV, можуть застосовуватися виключно за умови, якщо вони не суперечать цьому Закону.
Відповідно до частини першої статті 47 Закону України №1058-IV пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.
Згідно із частиною першою статті 49 Закону України № 1058-IV виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України (положення пункту 2 частини першої статті 49 втратили чинність як такі, що є неконституційними, на підставі Рішення Конституційного Суду України від 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009); 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.
Наведений перелік підстав для припинення виплати пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, прямо передбачених законом.
Конституційне поняття «Закон України» на відміну від поняття «законодавство України» не підлягає розширеному тлумаченню, це - нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною Радою України в межах її повноважень. Зміни до закону вносяться за відповідно встановленою процедурою Верховною Радою України шляхом прийняття закону про внесення змін. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть обмежувати права громадян, які встановлено законами.
Отже, судом не встановлено, а відповідачем не доведено наявність правових підстав для припинення пенсійних виплат ОСОБА_1 .
Припиняючи нарахування та виплату позивачу пенсії за відсутності передбачених законами України підстав, відповідач порушив право позивача на отримання пенсії. При цьому, право на отримання пенсії є об`єктом захисту за ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Втручання відповідача у право позивача на мирне володіння своїм майном у вигляді пенсії суд вважає таким, що не ґрунтується на Законі.
Аналогічні правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018р. у справі №805/402/18 (провадження № 11-644асі18), яка є зразковою справою.
На підставі наведеного вище, суд доходить до висновку, що позовна вимога про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо припинення пенсійних виплат ОСОБА_1 є обгрунтованою та підлягає задоволенню.
Як встановлено з матеріалів справи, протоколом Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 14.06.2018 № 61 прийнято рішення про поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.05.2018 року.
На підставі викладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню судом.
У відповідності до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 768,40 грн., що підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 139, 241, 242 - 246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо припинення пенсійних виплат ОСОБА_1 .
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (і.к. 21910427) судові витрати з оплати судового збору 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп..
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст судового рішення складений 23 вересня 2019 року

Суддя О.В. Царікова