Справа № 280/2152/19
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2019-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
18 вересня 2019 року 11 год. 20 хв.Справа № 280/2152/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Максименко Л.Я.,

за участю секретаря судового засідання Приймака Є,О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача Тіунова С.М.

представника відповідача Гамаюнова Д.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання протиправними дії, скасування наказу та стягнення моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 (далі відповідач 1), Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач 2), в якому позивач просив суд визнати протиправними дії командира військової частини НОМЕР_1 щодо накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді «догана»; визнати протиправним та скасувати Наказ командира військової частини НОМЕР_1 №421 від 18.03.2019 «Про результати службового розслідування»; стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 30 000 грн.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що відповідачем прийнято оскаржуваний наказ незаконно. Вважає що факти, викладені у оскаржуваному наказі №431 від 31.03.2019, є безпідставними та не відповідають дійсності, оскільки позивачем не допущено порушення виконання службових обов`язків, передбачених статтею 16 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України. При цьому, службове розслідування проведено по факту не забезпечення виконання пункту 5.5 Інструкції з організації претензійної та позовної роботи, представництва інтересів у судах і виконання рішень судів у Міністерстві оборони України та Збройних силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України №744 від 30.12.2016 в частині апеляційного оскарження судового рішення та зупинення виконавчого провадження. У зв`язку з вказаними неправомірними діями відповідача, позивачу завдано моральну шкоду, що виражається в моральних переживаннях, що супроводжується психоемоційним стресом. Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Додаткові пояснення щодо предмету позову позивачем надано у відповіді на відзив (вх.. №26175 від 25.06.2019.

Відповідач позов не визнав, надав до суду відзив на адміністративний позов (вх. №25344 від 20.06.2019), відповідно до якого зазначає, що під час перебування на посаді помічника командира з правової роботи - начальника юридичної групи, майор юстиції ОСОБА_1 не забезпечив неухильне виконання пункту 5.5 Інструкції з організації претензійної та позовної роботи, представництва інтересів у судах і виконання рішень судів у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України №744 від 30.12.2016, в частині забезпечення апеляційного оскарження судового рішення та зупинення (закриття) виконавчого провадження. Тим самим майор юстиції ОСОБА_1 порушив вимоги статті 16 Статуту внутрішньої служби ЗС України. По даному факту на виконання наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 06.03.2019 №369 «Про призначення службового розслідування» проведено службове розслідування, в результаті якого встановлено, що на порушення вимог пункту 4.8 розділу 4 наказу Міністра оборони України №744, заходи щодо забезпечення своєчасного оскарження рішення суду, прийнятого не на користь Міністерства оборони або Збройних Сил з питань захисту інтересів держави, представником військової частини ОСОБА_1 не здійснено. Відтак, на думку відповідача, в діях командування військової частини НОМЕР_1 відсутні порушення вимог діючого законодавства по факту видання наказів про призначення і про результати службових розслідувань, та накладення дисциплінарного стягнення. Таким чином, військовою частиною були вжиті всі можливі заходи щодо попередження випадків неналежного виконання посадових обов`язків майором юстиції ОСОБА_1 . Вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Додаткові пояснення щодо предмету позову надано у запереченнях на відповідь на відзив (вх. №28523 від 11.07.2019) та доповненнях до заперечень (вх.. №32300 від 05.08.2019).

Ухвалою суду від 29.05.2019 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі, призначено підготовче судове засідання на 27.06.2019.

Протокольною ухвалою суду від 27.06.2019 оголошено перерву у розгляді справи до 24.07.2019.

22.07.2019 позивачем подано до суду заяву про уточнення позовних вимог (вх.. №30286 від 22.07.2019), відповідно до якої позивач уточнив відповідача у справі, а саме Військову частину НОМЕР_1 та просить визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо накладення дисциплінарного стягнення у виді «догани»; визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 №421 від 18.03.2019 «Про результати службового розслідування»; стягнути з військової частини НОМЕР_1 моральну шкоду в розмірі 30000 грн.

24.07.2019 у підготовчому судовому засіданні судом прийнято заяву про уточнення позовних вимог, ухвалою суду продовжено строк підготовчого провадження строком на 30 днів та оголошено перерву до 19.08.2019.

Протокольною ухвалою суду від 19.08.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 18.09.2019.

Позивач та його представник підтримали адміністративний позов, просять його задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві.

18.09.2019 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 243 КАС України, у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , майор юстиції, з 08.11.2016 проходить військову службу за контрактом у Збройних Силах України, що підтверджується витягом з наказу від 08.11.2016 №320. З 29.12.2017 перебуває на посаді помічника командира з правової роботи начальника юридичної групи військової частини НОМЕР_1 (витяг з наказу від 29.12.2017 №180).

04.04.2019 ОСОБА_1 ознайомлений під підпис з наказом від 18.03.2019 №421 «Про результати службового розслідування». Згідно вказаного наказу за порушення вимог статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил, на підставі пункту «б» статті 68 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, майора юстиції ОСОБА_1 , помічника командира військової частиниА1978 з правової роботи начальника юридичної групи, притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме накладено дисциплінарне стягнення «догана».

Не погодившись із зазначеним наказом та діями щодо накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догана, позивач звернувся до адміністративного суду з вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24 березня 1999 року № 551-XIV (далі - Дисциплінарний статут), та Законом України «Про статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24 березня 1999 року № 548-XIV (далі - Статут внутрішньої служби), наказом Міністерства оборони України «Про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України» від 21.11.2017 № 608, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 13 грудня 2017 року за №1503/31371 (далі - наказ Міністерства оборони України № 608 ); наказом Міністра оборони України «Інструкції з організації претензійної та позовної роботи, представництва інтересів у судах і виконання рішень судів у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України», 30.12.2016 № 744 (надалі - наказ Міністра оборони України № 744 ).

Відповідно до вимог статей 1, 2 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Згідно статті 4 Дисциплінарного статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Статтею 45 Дисциплінарного статуту встановлено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Згідно вимог статті 68 Дисциплінарного статуту на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження військового звання на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання.

Порядок накладення дисциплінарних стягнень визначений статтями 83-95 Дисциплінарного статуту.

Статтею 83 Дисциплінарного статуту визначено, що на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Під час оголошення дисциплінарного стягнення до відома військовослужбовця доводять, в чому полягає порушення ним військової дисципліни чи громадського порядку (стаття 98 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до статті 84 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Усі військовослужбовці мають право надсилати письмові звернення або особисто звертатися до посадових осіб, органів військового управління, органів управління Служби правопорядку, органів досудового розслідування та інших державних органів у разі: незаконних рішень, дій (бездіяльності) щодо них командирів чи інших військовослужбовців, порушення їх прав, законних інтересів та свобод; незаконного покладення на них обов`язків або незаконного притягнення до відповідальності (Стаття 110 Дисциплінарного статуту).

Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України встановлюється наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях - центральними органами виконавчої влади, яким вони підпорядковані.

Наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608, затверджено Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України (далі Порядок №608) .

Порядок визначає механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України (далі - Збройні Сили), а також військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або допустили правопорушення під час проходження ними зборів (пункт 1 Порядку).

Пунктом 2 Порядку №608 передбачено, що службове розслідування - комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.

Положеннями пунктів 1,3 розділу ІІ Порядку №608 передбачено, що службове розслідування призначається у разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду; невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань.

Службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення.

Пунктами 1,3 розділу ІІІ Порядку №608 передбачено, що рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення. Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування. (далі - особи, які проводять службове розслідування).

Наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності повинен, містити обставини вчинення допущеного військовослужбовцем проступку, підстави прийняття рішення про притягнення його до дисциплінарної відповідальності із обґрунтуванням обрання певного виду стягнення, який застосовується до порушника, з урахуванням передбачених у Дисциплінарному статуті Збройних Сил України обставин.

Як слідує з оскаржуваного наказу, підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача є встановлення відповідачем фактів під час службового розслідування, проведеного на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 06.03.2019 №369.

Під час судового розгляду справи судом досліджено наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 06.03.2019 №369 «Про призначення службового розслідування». Підставою для видання вказаного наказу стало те, що на підставі ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 18.02.2019 по справі №808/2566/18 стало відомо про залишення без руху апеляційної скарги військової частини НОМЕР_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.09.2019 за позовом ОСОБА_3 щодо стягнення суми грошової компенсації вартості за неотримане майно. З метою з`ясування причин та умов,що сприяли даному випадку, виявлення винних осіб та встановлення ступеня їх вини наказано провести службове розслідування по даному факту. Під час проведення службового розслідування з`ясувати: наявність чи відсутність події, з приводу якої призначено службове розслідування, та її обставини (час, місце) і наслідки; осіб, з вини яких трапилася подія, та осіб, дії чи бездіяльність яких призвели її вчиненню; наявність причинного зв`язку між подією, з приводу якої було призначено службове розслідування та неправомірними діями військовослужбовців; конкретні неправомірні дії військовослужбовців, якими вчинено правопорушення; вимоги чинного законодавства чи інших нормативно-правових актів, які були порушено; ступень вини кожного з осіб, причетних до правопорушення; форми вини (навмисно чи з необережності) та мотиви протиправної поведінки військовослужбовців і їх ставлення до скоєного; умови та причини, що сприяли правопорушення. Акт та матеріали службового розслідування подати на розгляд до 30.03.2019.

13.03.2019 ОСОБА_1 надані пояснення в яких зазначено, що юридична служба в/ч НОМЕР_1 здійснює свою діяльність виключно в рамках чинного законодавства.

18.03.2019 т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 затверджено Акт службового розслідування.

Як слідує зі змісту вказаного Акту, в ході проведення розслідування було встановлено: згідно ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 18.02.2019 №808/2566/18(852/2082/19)-18, зареєстрованої в діловодстві військової частини за №280 від 01.03.2019, апеляційна скарга у справі №808/2566/18 залишена без руху у зв`язку з тим, що апеляційна скарга була подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, а апелянт не зазначив достатніх підстав та обґрунтувань на поновлення строку на апеляційне оскарження. Апеляційну скаргу готував та подавав до суду майор юстиції ОСОБА_1 , який відповідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.12.2017 №180 (по стройовій частині) з 29.12.2019 виконує обов`язки помічника командира бригади з правової роботи начальника юридичної групи. У своїх поясненнях майор юстиції ОСОБА_1 зазначив лише, що здійснює свою діяльність виключно в рамках чинного законодавства України. Конкретних причин пропуску строку на апеляційне скарження за вказаною вище справою майор юстиції ОСОБА_1 не вказав. … Оскаржуване рішення суду ухвалено 10.09.2018, повне судове рішення складено 10.09.2018. Копію оскаржуваного рішення відповідач отримав 11.10.2018. … Разом з тим, апеляційна скарга подана скаржником поштою 18.01.2019, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. З вищезазначеного можна зробити висновок, що майор юстиції ОСОБА_1 не забезпечив неухильного виконання пункту 5.5. Інструкції з організації претензійної та позовної роботи, представництва інтересів у судах і виконання рішень судів у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України №744 від 30.12.2016, в частині забезпечення апеляційного оскарження судового рішення та зупинення (закриття) виконавчого провадження. Тим самим майор юстиції ОСОБА_1 порушив вимоги статті 16 Статуту внутрішньої служби ЗС України, яка вимагає: «Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначать обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються … інструкціями». В Акті надано пропозиції: за порушення вимог статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, майора юстиції ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності.

Майор юстиції ОСОБА_1 ознайомився з актом 04.04.2019, що засвідчено його підписом.

Відповідно до пункту 22 Положення про юридичну службу Міністерства оборони України, затвердженого наказом Міністерства оборони країни від 16.05.2016 №259, притягнення до відповідальності посадових осіб юридичної служби за невиконання (неналежне виконання) обов`язків, визначених відповідно до цього Положення, здійснюється командиром (начальником), керівником із врахуванням висновку юридичної служби вищого рівня.

18.03.2019 за вих. №1665 тво командира військової частини НОМЕР_1 направлено акт службового розслідування командиру та начальнику юридичної служби військової частини НОМЕР_2 .

18.03.2019 за вих.. №1314/21/10 помічником командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з правової роботи - начальником юридичної служби Військової частини НОМЕР_2 надано позитивний висновок щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності майора юстиції ОСОБА_1 .

Відтак, порушення процедури притягнення до дисциплінарної відповідальності судом не встановлено. Тому, у задоволенні адміністративного позову в частині визнання протиправним дій суд відмовляє.

При цьому, досліджуючи підстави, що слугували причиною притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, суд зазначає наступне.

Необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно (стаття 11 Статуту внутрішньої служби).

За статтею 16 Статуту внутрішньої служби кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до статті 100 Статуту внутрішньої служби, помічник командира полку з правової роботи (юрисконсульт полку) зобов`язаний: організовувати правову роботу, спрямовану на правильне застосування, неухильне додержання вимог законодавства в полку, надавати командуванню пропозиції та консультації щодо вирішення питань правового забезпечення діяльності полку; перевіряти відповідність вимогам законодавства проектів наказів, інших документів правового характеру, що подаються на підпис командирові полку, та візувати їх після погодження з відповідними службовими особами; надавати письмовий висновок командирові полку з роз`ясненням та пропозиціями щодо юридично обґрунтованого вирішення відповідних питань у разі невідповідності проекту наказу чи іншого документа правового характеру вимогам законодавства; здійснювати правове забезпечення господарської діяльності полку, брати участь у підготовці, укладенні та здійсненні контролю за виконанням господарських договорів, організовувати претензійну роботу, готувати позови та скарги до суду; за дорученням командира полку представляти інтереси полку в судах та інших органах; аналізувати наслідки розгляду претензій, позовів та справ у судах і подавати командирові полку пропозиції щодо вдосконалення правового забезпечення діяльності полку; надавати висновки щодо законності списання матеріальних цінностей та давати правову оцінку фактам нестач, крадіжок, псування військового майна, готувати матеріали про відшкодування за рахунок винних осіб завданих державі матеріальних збитків, надавати правову допомогу при проведенні розслідувань за цими фактами; сприяти правовими засобами зміцненню військової і трудової дисципліни серед військовослужбовців та працівників полку; давати правову оцінку фактам порушень військової та трудової дисципліни в полку; надавати правову допомогу службовим особам полку в дотриманні законодавства з питань соціального і правового захисту військовослужбовців, членів їхніх сімей та працівників полку; брати участь в організації та проведенні заходів з правової підготовки та правового виховання особового складу полку, інформувати особовий склад про законодавство та практику його застосування, давати консультації з питань, пов`язаних з діяльністю полку; організовувати зберігання текстів законів та інших нормативно-правових актів, своєчасне внесення до них відповідних змін, забезпечувати ведення довідкової роботи щодо наказів і директив Міністра оборони України, начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України, наказів командира полку і його прямих начальників.

Разом з цим, відповідно до пункту 16 Положення про юридичну службу Міністерства оборони України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16 травня 2016 року №259, юридична служба (помічник командира (начальника) з правової роботи, юрисконсульт) військової частини (установи, організації) та підприємства відповідно до покладених на неї завдань: забезпечує правильне застосування у військовій частині (установі, організації) та підприємстві нормативно-правових актів та інших документів, подає командиру (начальнику), керівнику пропозиції щодо вирішення правових питань, пов`язаних з діяльністю військової частини (установи, організації), підприємства; фінансово-господарської діяльності військової частини (установи, організації), підприємства та матеріалів перевірок, проведених правоохоронними і контролюючими органами; разом із заінтересованими структурними підрозділами та (або) відповідальними посадовими особами військової частини (установи, організації), підприємства бере участь у підготовці заходів щодо зміцнення військової та трудової дисципліни, забезпечення охорони праці; надає правову допомогу військовослужбовцям та працівникам військової частини (установи, організації), підприємства; забезпечує правильне застосування норм законодавства про військовий обов`язок і військову службу, трудового, житлового, пенсійного та іншого законодавства, що стосуються прав і законних інтересів військовослужбовців та працівників військової частини (установи, організації), підприємства, подає пропозиції командиру (начальнику), керівнику щодо поновлення їх порушених прав; бере участь у роботі з обліку актів законодавства і міжнародних договорів України, забезпеченні підтримання їх у контрольному стані та зберіганні; проводить моніторинг інформації про офіційне оприлюднення актів законодавства в друкованих виданнях; організовує і проводить роботу, спрямовану на підвищення рівня правових знань військовослужбовців та працівників Збройних Сил України військової частини (установи), роз`яснює практику застосування законодавства, надає консультації з правових питань; звітує в установленому порядку перед керівником юридичної служби вищого рівня щодо проведеної роботи, надає необхідну аналітичну інформацію та статистичну звітність.

Відповідно до вимог Загального положення про юридичну службу міністерства, іншого органу виконавчої влади, державного підприємства, установи та організації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2008 №1040, та з метою організації претензійної та позовної роботи, представництва інтересів у судах, виконання рішень судів, здійснення обліку, аналізу та контролю за цією роботою в Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, наказом Міністерства оборони України від 30.12.2016 №744 затверджено Інструкцію з організації претензійної та позовної роботи, представництва інтересів у судах і виконання рішень судів у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України (далі Інструкція №744).

Відповідно до п.1.2 розділу 1 Інструкції №744 з метою забезпечення належної організації претензійної та позовної роботи, представництва інтересів у судах, виконання рішень судів керівники структурних підрозділів Міноборони, Генерального штабу, командири (начальники, керівники) військових частин (установ, організацій), підприємств зобов`язані, зокрема, видавати накази про призначення посадових (службових) осіб, відповідальних за ведення претензійної та позовної роботи, здійснення представництва інтересів у судах і виконання рішень судів; забезпечувати належний облік, опрацювання а аналіз судових справ і документів виконавчого провадження; забезпечувати належний захист інтересів структурних підрозділів Міноборони, Генерального штабу, військових частин (установ, організацій), підприємств під час розгляду судових справ, оскарження в апеляційному та касаційному порядку всіх рішень (за винятком випадків, передбачених цією Інструкцією), прийнятих не на користь Міністерства оборони України та Збройних Сил України, за необхідності вживати належних заходів щодо поновлення строків на апеляційне та касаційне оскарження

Як вбачається з оскаржуваного наказу та Акту службового розслідування, ОСОБА_1 не забезпечив виконання пункту 5.5 Інструкції №744 в частині забезпечення апеляційного оскарження судового рішення та зупинення виконавчого провадження.

Пунктом 5.5 Інструкції №744 встановлено, що у разі отримання судового рішення, прийнятого не на користь структурного підрозділу Міноборони, Генерального штабу, військової частини (установи, організації), підприємства, або виконавчих документів за таким рішенням відповідальні посадові особи зобов`язані:

користуватися правами та обов`язками сторін та інших учасників виконавчого провадження, визначеними Законом України «Про виконавче провадження»;

з`ясувати, чи набрало судове рішення в установленому порядку законної сили;

забезпечити облік та зберігання судових рішень та виконавчих документів у порядку, визначеному цією Інструкцією;

готувати керівнику структурного підрозділу Міноборони, Генерального штабу, командиру (начальнику, керівнику) військової частини (установи, організації), підприємства письмові пропозиції щодо порядку виконання судового рішення, а також пропозиції щодо можливості його оскарження;

Ввити заходів щодо виконання судового рішення та недопущення нанесення збитків державному бюджету під час його виконання, а в установлених законодавством випадках забезпечити апеляційне (касаційне) оскарження судового рішення та зупинення (закриття) виконавчого провадження;

після вчинення виконавчих дій, фактичного виконання судового рішення або відкриття, зупинення (закриття) виконавчого провадження забезпечити невідкладне повідомлення органів державної виконавчої служби України про фактичне виконання судового рішення із наданням копій, підтверджуючих документів, а також надати доповідь керівнику структурного підрозділу Мінооборони, Генерального штабу, командиру (начальнику, керівнику) військової частини (установи, організації), підприємства та відповідної юридичної служби. Доповідь про фактичне виконання судового рішення надається також до юридичної служби апарату Мінооборони (через територіальне юридичне управління), якщо стороною у справі є Мінооборони.

Згідно абзацу 5 пункту 8.2 розділу 8 Інструкції №744 документи, що надходять до структурних підрозділів Мінооборони, Генерального штабу, військових частин (установ, організацій), підприємств, з питань розгляду судами справ, стороною або третьої чи заінтересованою особою, в яких є Генеральний штаб, структурний підрозділ Мінооборони, Генерального штабу, військова частина (установа, організація), підприємство, реєструються в загальному порядку в службі діловодстві у день їх отримання, подаються на розгляд керівнику структурного підрозділу Мінооборони, генерального штабу, командиру (начальнику, керівнику) військової частини (установи, організації), підприємства та передаються разом із конвертами до відповідної юридичної служби, визначеного відповідального підрозділу для реєстрації їх у відповідних журналах обліку.

Додатком 4 до Інструкції №744 затверджено форму Журналу обліку позовних заяв та інших документів, пред`явлених до структурного підрозділу, військової частини (установи, організації), підприємства. Додатком 6 до Інструкції №744 затверджено форму Журналу обліку вхідних судових документів.

Із долучених до матеріалів справи документів, судом з`ясовано, що 10.09.2018 Запорізьким окружним адміністративним судом ухвалено рішення в адміністративній справі №808/2566/18 за позовом ОСОБА_3 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та стягнення суми грошової компенсації вартості за неотримане речове майно. Рішення в повному обсязі виготовлено 10.09.2018.

Рішення надійшло до військової частини НОМЕР_1 12.10.2018 за вх. №1519, що підтверджується відміткою в Журналі реєстрації вхідних документів військової частини НОМЕР_1 (номенклатурна справа №29).

Відповідно до супровідного листа Запорізького окружного адміністративного суду від 27.09.2018 за вих. №808/2566/18/29013/18, що супроводжував поштове відправлення рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.09.2018 міститься резолюція: «ПКзПР»/«до виконання»/ «підпис».

При цьому суд звертає увагу, що відповідно до вимог п.5.18 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003, затвердженої наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 №55, резолюція, яку ставить на документі посадова особа, складається з прізвища виконавця (виконавців) у давальному відмінку, змісту доручення, терміну виконання, особистого підпису керівника, дати.

Із резолюції, що нанесена на зазначеному супровідному листі Запорізького окружного адміністративного суду, не можливо встановити особу, що здійснила резолюцію, терміну виконання та змісту доручення.

При цьому, судом з`ясовано, що рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.09.2018 у справі № 808/2566/18 для виконання отримав саме позивач, про що свідчить його особистий підпис у Журналі реєстрації вхідних документів в/ч НОМЕР_1 (стор. 123).

Апеляційна скарга на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.09.2018 за підписом командира військової частини НОМЕР_1 , підполковника ОСОБА_4 зареєстрована за вих. №5282 від 30.11.2018. При цьому, хто саме готував апеляційну скаргу, подавав її на підпис командиру військової частини та здійснював її реєстрацію достеменно судом не встановлено, оскільки 30.11.2018 на службі був і ОСОБА_1 і ОСОБА_5 .

Крім того, суд наголошує, що Журнали, які передбачені додатками до Інструкції №744 (зокрема Додатком 4, Додатком 6) у військовій частині № НОМЕР_3 не ведуться, розподіл обов`язків у юридичній службі документально не визначено. За поясненнями сторін здійснюється в усному порядку.

Отже, не дивлячись на те, що саме рішення отримав позивач, однак хто в подальшому був відповідальний за його виконання документально не підтверджено жодним доказом.

Тому, твердження відповідача, викладені в акті службового розслідування про те, що апеляційну скаргу готував саме позивач, в ході судового розгляду не знайшло свого підтвердження.

Також, в акті службового розслідування стверджується про те, що апеляційну скаргу подавав майор юстиції ОСОБА_1 . Однак, відповідно до вхідних штампів на вказаній апеляційній скарзі: до Запорізького окружного адміністративного суду документ надійшов 21.01.2019 за вх. №2440, до Третього апеляційного адміністративного суду 11.02.2019 за вх.№5108/19.

18.02.2019 ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду в справі №808/2566/18 апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків шляхом подання до суду апеляційної інстанції заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин пропуску такого строку; оформлення належним чином документу про повноваження особи, яка підписала апеляційну скаргу; документу про сплату судового збору у розмірі 2114,40 грн. При цьому, в ухвалі зазначено, що апеляційну скаргу надіслано поштою 18.01.2019.

Представником відповідача надано витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.12.2018 №331 вважати таким, що вибув до медичного закладу на лікування майора юстиції ОСОБА_1 , помічника командира бригади з правової роботи начальника юридичної групи військової частини, до військового госпіталю НОМЕР_4 м. Запоріжжя з 13.12.2018. Підстава: довідка по хворим військової частини НОМЕР_1 на 14.12.2018.

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 17.01.2019 №13 вважати таким, що виписався із шпиталю 16.01.2019 майора юстиції ОСОБА_1 , помічника командира бригади з правової роботи начальника юридичної групи військової частини. Підстава: довідка по хворим військової частини НОМЕР_1 на 18.01.2019.

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 08.02.2019 №32 майора юстиції ОСОБА_1 , помічника командира бригади з правової роботи начальника юридичної групи військової частини, вважати таким, що з 17.01.2019 по 08.02.2019 знаходився на стаціонарному лікуванні у обласній клінічній лікарні м. Запоріжжя. Підстава: медична картка стаціонарного хворого №1058, довідка по хворим військової частини НОМЕР_1 .

Таким чином, станом на 18.01.2019 позивач знаходився на стаціонарному лікуванні та не мав можливості подати апеляційну скаргу до Запорізького окружного адміністративного суду.

Також, в акті службового розслідування зазначено про те, що позивачем не вжито заходів щодо зупинення (закриття) виконавчого провадження. Проте, саме акт (його мотивувальна частина) взагалі не містить ані відомостей про відкриття виконавчого провадження у справі № 808/2566/18, ані будь-якої іншої інформації щодо вказаного факту.

Відтак, суд вважає такі посилання відповідача надуманими та документально не підтвердженими.

Отже, під час службового розслідування та складання Акту службового розслідування не дотримано обсягу з`ясування питань, що наведені у наказі командира військової частини НОМЕР_1 від 16.03.2019 №369. Тому, такий акт не може вважатись належним доказом, що доводить провину позивача.

Пунктом 26 Статуту внутрішньої служби визначено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Оскільки не з`ясовано, хто саме готував апеляційну скаргу, хто пред`являв апеляційну скаргу до Запорізького окружного адміністративного суду та інші питання, щодо встановлення конкретного кола осіб та неправомірних дій військовослужбовців, якими вчинено правопорушення, суд вважає недоведеним висновок про порушення ОСОБА_1 вимог ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п. 5.5 Інструкції з організації претензійної та позовної роботи, представництва інтересів у судах і виконання рішень судів у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 30.12.2016 № 744.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, аналізуючи встановлені обставини справи, суд погоджується з доводами позивача, що застосування в даному випадку дисциплінарного стягнення як «догана» є неправомірним, оскільки відбулось без дослідження всіх фактичних обставин вчиненого правопорушення у процесі прийняття спірного рішення, що суперечить вимогам частини другої статті 2 КАС України, тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у частині визнання протиправними та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 №421 від 18.03.2019 «Про результати службового розслідування».

Щодо позовних вимог про стягнення з військової частини НОМЕР_1 моральної шкоди в розмірі 30000 грн., суд виходить з наступного.

В обґрунтування заявленої вимоги позивач зазначає, що у зв`язку з неправомірними діями відповідача, позивачу завдано моральну шкоду, що виражається в моральних переживаннях, що супроводжується психоемоційним стресом. На підтвердження надає Консультаційний висновок спеціаліста Запорізької обласної клінічної лікарні від 05.04.2019, виписним із медичної карти амбулаторного (стаціонарного)хворого №759 від 11.04.2019, довідку госпіталя з медичної частини від 11.04.2019 №81.

Досліджуючи вказані документи, суд зазначає, що довідка госпіталя з медичної частини від 11.04.2019 №81 підтверджує перебування позивача на стаціонарному лікуванні у військовому госпіталі (військова частина НОМЕР_4 ) військово-медичного клінічного центру Південного регіону у період з 01.04.2019 по 11.04.2019. Відповідно до Виписного із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №759 відповідно до діагнозу не встановлено психоемоційного стресу. Згідно короткого анамнезу, викладеного в Виписному, будь-яких емоційних стресів не встановлено, при цьому психоемоційне навантаження пов`язує із знаходженням в зоні АТО, гіпертонічна хвороба ІІ стадії встановлена у грудні 2018 року.

Зміст статті 56 Конституції України гарантує кожному право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Положеннями статті 23 Цивільного кодексу України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно із цією статтею моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Водночас, суд зазначає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження заподіяння йому моральної шкоди, як і не зазначено мотивів, з яких позивач виходив, визначаючи розмір моральної шкоди.

Відтак будь-яких доказів наявності моральних страждань, пов`язаних з проведенням службового розслідування позивачем не надано, а позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно з ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При звернення до суду з даним позовом позивач звільнений від сплати судового збору як учасник бойових дій на підставі підпункту 13 пункту 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», що підтверджується посвідченням НОМЕР_5 .

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу по справі у розмірі 6750 грн., відповідно до поданої заяви (вх.. №33934 від 16.08.2019), суд зазначає наступне.

В обґрунтування понесених витрат до матеріалів справи позивачем подано договір №22.04-2019/1 від 22.04.2019, укладений між позивачем та адвокатом Тіуновим Сергієм Миколайовичем, предметом якого є надання допомоги у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних прав та законних інтересів клієнта; додаткову угоду №3 від 22.04.2019 до Договору про надання правової допомоги від 22.04.2019 №22.04-2019/1, відповідно до якої погоджено розцінки послуги адвоката; Акт №1 виконаних робіт від 16.08.2019 на суму 6750 грн.

Згідно пунктами 1,2,3 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу;

Відповідно до підпункту 1-5 до статті 134 КАС України:

1. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

3. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

4. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

5. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З метою розподілу судових витрат позивач повинен подати до суду детальний опис виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Таким чином, матеріали справи повинні містити докази на підтвердження виконаних об`ємів робіт, їх кількості та видів.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Акту виконаних робіт (наданих послуг) від 16.08.2019, на виконання Договору про надання правової допомоги від 22.04.2019 №22.04-2019/1 адвокатом виконані наступні роботи: усна консультація з вивчення документів 22.04.2019 на суму 500 грн., складання позовної заяви 26.04.2019 на суму 3000 грн.; складання відповіді на відзив 24.06.2019 на суму 2000 грн.; участь у судовому засіданні (справа №280/2152/19) 24.07.2019 на суму 4000 грн.; запланована участь у судовому засіданні 19.08.2019 на суму 4000 грн. Загальна вартість 13500 грн., з урахуванням знижки клієнту як учаснику бойових дій, складає 50%, всього до сплати 6750 грн.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову, витрати на правову допомогу підлягають стягненню на користь позивача в частині, а саме 3 375,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 .

Керуючись ст.ст. 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_6 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ) про визнання протиправними дії, скасування наказу та стягнення моральної шкоди, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 №421 від 18.03.2019 «Про результати службового розслідування».

У задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 3375,00 грн. (три тисячі триста сімдесят п`ять гривень) 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі складено та підписано 30.09.2019.

Суддя Л.Я. Максименко