Справа № 642/6047/19
Суддя: Гримайло А. М.
Дата ухвалення: 2019-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

"09" жовтня 2019 р.
Справа №642/6047/19
Провадження №2а/642/116/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року Ленінський районний суд м.Харкова суд у складі:

головуючого судді: Гримайло А.М.

за участі секретаря судового засідання: Сорокіної Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові справу в порядку спрощеного провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Волинської митниці Державної фіскальної служби (Волинська обл., Любомльський район, с.Римачі, вул.Призалізнична 13) про визнання незаконної та скасування постанови в справі про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В:

02 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м.Харкова з позовною заявою в якій просив визнати незаконною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 5250/20500/18 від 03.10.2018 року про визнання ОСОБА_1 винним у порушенні митних правил, передбаченого частиною 3 ст. 470 Митного кодексу України, якою накладено на нього штраф у розмірі 8500 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 03 вересня 2019 року позивачу ОСОБА_1 поновлено строк оскарження зазначеної постанови.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що листом Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків ГТУЮ в Харківській області № 51016 від 10.07.2019 року, який був отриманий моїм роботодавцем (ПАТ «Українська залізниця») позивачу стало відомо, що відносно нього було відкрито виконавче провадження № 58413492, на підставі постанови Волинської митниці ДФС № 5250/20500/18 від 03.10.2018 року. Після чого, лише 20.08.2019 року ознайомився з змістом оскаржуваної постанови № 5250/20500/18 від 03.10.2018 року.

Разом з тим, 22.01.2019 року позивач здійснив митне оформлення транспортного засобу Ауді, win код WAUZZZ8DZYA171215 за правилами визначеними у п.93 Розділу ХХІ Прикінцевих та перехідних положень МК України і сплатив добровільний внесок у розмірі 8500,00 грн. та розраховував на звільнення від сплати штрафу.

Так, позивач вважає, сплата добровільного внеску під час здійснення митного оформлення транспортного засобу у вільний обіг звільняє від обов`язку сплати штрафу у справі про порушення митних правил № 5250/20500/18, у зв`язку з чим просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник Волинської митниці ДФС за довіреністю Крижановська О. ОСОБА_2 . подала відзив на позовну заяву в якому просила відмовити у задоволенні позову, обґрунтовуючи, тим, що позивач вчинив правопорушення, за яке його було притягнуто до відповідальності, а саме порушив строк для транзитного перевезення автомобіля в режимі «імпорт», не надав доказів наявності обставин непереборної сили або аварії, та розгляд справи про вчинення позивачем адміністративного правопорушення було здійснено з дотриманням вимог законодавства і сплата ним добровільного внеску не є підставою для звільнення від накладення штрафу за порушення строку, визначеного у ст. 95 МК України.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце судового розгляду повідомлялися своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомили.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки.

Відповідно до ст. 205, 268 КАС України, суд прийшов до висновку про розгляд справи на підставі наявних матеріалів та доказів.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України, у зв`язку з неявкою сторін у судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу «Акорд» по справі не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У відповідно до п. 1 ст.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 КУпАП - питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним кодексом України.

Судом встановлено, що 26.05.2018 року через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС, громадянином України ОСОБА_1 було ввезено автомобіль марки Ауді А4, номер кузова НОМЕР_1 . Транспортний засіб слідував з метою транзиту по смузі рухи «зелений коридор» на митну територію України. Оскільки, в порушення вимог ст.95 МК України, автомобіль не вивезено та в інший митний режим не заявлено, ОСОБА_1 викликано на митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС для дачі пояснень.

Виклик № ФОП-7639/20/03-70-61/36 від 21.06.2018 для надання пояснень щодо порушення термінів транзитного переміщення автомобіля ОСОБА_1 отримав 20 липня 2018 року, що підтверджується поштовим повідомленням в матеріалах митної справи, але на Волинську митницю ДФС останній не прибув.

Статтею 494 Митного кодексу України передбачено, що про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

У протоколі про порушення митних правил зазначається дата і місце його складення; посада, прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол; необхідні для розгляду справи відомості про особу, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, якщо її встановлено; місце, час вчинення, вид та характер порушення митних правил; посилання на статтю цього Кодексу, що передбачає адміністративну відповідальність за таке порушення; прізвища та адреси свідків, якщо вони є; відомості щодо товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення та документів, вилучених згідно із статтею 511 цього Кодексу; інші необхідні для вирішення справи відомості.

Протокол підписується посадовою особою, яка його склала. Якщо при складенні протоколу була присутня особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, протокол підписується і цією особою, а за наявності свідків - і свідками.

Якщо при складенні протоколу особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не була присутня, до протоколу вноситься відповідний запис, який підписується посадовою особою органу доходів і зборів, яка склала протокол, та свідками, якщо вони є, після чого один примірник протягом трьох робочих днів надсилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, за повідомленою нею або наявною в органах доходів і зборів адресою (місце проживання або фактичного перебування).

Відповідно до ч.1 ст. 495 Митного кодексу України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Відповідно до ч.2 ст. 495 Митного кодексу України, посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

ОСОБА_1 на митний пост не прибув, однак встановлено, що він перевищив встановлений ст.95 МК України строк транзитного перевезення автомобіля марки Ауді А4, номер кузова НОМЕР_1 , про що складено протокол про порушення митних правил №5250/20500/18 за ч.3 ст.470 МК України. Розгляд справи призначено на 03.10.2018 року за адресою: Волинська область, Любомльський район, с.Римачі, Волинська митниця ДФС.

Зазначений протокол з повідомленням про його розгляд 14.09.2018 року був направлений ОСОБА_1 , але матеріали митної справи не містять доказів отримання та сповіщення правопорушника, як слідство на розгляд справи ОСОБА_1 не з`явився, заяв чи клопотань не надсилав.

Відповідно ст. 526 МК України передбачено, що справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

03.10.2018 року за результатами розгляду справи, винесено постанову №5250/20500/18, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, без його участі.

Зазначену постанову 04.10.2018 року направлено ОСОБА_1 , але матеріали митної справи не містять доказів отримання та сповіщення правопорушника, а також не містять даних про направлення для примусового виконання до ДВС.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи про порушення митних правил №5250/20500/18, копію якої надано представником відповідача разом із відзивом на позовну заяву.

Порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність (ст.458 Митного кодексу України).

Згідно ч.2 ст.459 Митного кодексу України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Відповідно до ст. 460 Митного кодексу України, вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Матеріалами справи про порушення митних правил підтверджується подія та склад адміністративного правопорушення, але суд звертає увагу на те, що у матеріалах справи позивача про порушення митних правил відсутні жодні докази його повідомлення про дату, час та місце розгляду відповідачем його справи, протокол про порушення митних правил від 14.09.2018 р., на підставі якого винесено оскаржувану постанову, складено за відсутності позивача, такий протокол не містить жодних підписів, свідки при його складанні також не залучалися.

Зазначені обставини у їх сукупності зумовлюють наявність правових підстав для скасування оскаржуваної позивачем постанови від 03.10.2018 р. про притягнення його до адміністративної відповідальності і закриття провадження у справі про порушення митних правил, у зв`язку з допущенням відповідачем грубих порушень процедури притягнення до відповідальності та фактично позбавлено позивача права на захист при розгляді його справи та всіх інших гарантій.

Однак, мотивом ОСОБА_1 для звернення до суду за захистом своїх прав стало те, що 22.01.2019 року він здійснив митне оформлення транспортного засобу Ауді А4, номер кузова НОМЕР_1 за правилами визначеними у п.93 Розділу ХХІ Прикінцевих та перехідних положень МК України і розраховував на звільнення від сплати штрафу.

Надаючи правову оцінку доводам сторін щодо правових наслідків митного оформлення транспортного засобу Ауді А4, номер кузова НОМЕР_1 за правилами п.93 Розділу ХХІ Прикінцевих та перехідних положень МК України суд виходить з наступного.

Митному оформленню присвячено Розділ VIII МК України.

Відповідно до ч.1 ст.246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії (ч.5 ст.255 МК України).

08.11.2018 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 2612-VIII «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України».

Відповідно до п.13 Розділу І цього закону, у розділі XXI "Прикінцеві та перехідні положення" у п.93 установлено, що протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України" митне оформлення транспортного засобу, що класифікується за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД та щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється за умови сплати належних митних платежів та добровільної сплати до державного бюджету фізичною особою, яка є власником такого транспортного засобу або уповноважена розпоряджатися ним та декларує такий транспортний засіб для вільного обігу на митній території України, коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Здійснення митного оформлення транспортного засобу з дотриманням умов, визначених абзацом першим цього пункту, звільняє осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 цього Кодексу, за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту".

Відповідно до п.1 розділу ІІ Закону № 2612-VIII, цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, крім пунктів 7 і 8 розділу І та підпункту 1 пункту 2 розділу II цього Закону, які набирають чинності через 180 днів з дня, наступного за днем опублікування цього Закону.

Закон України № 2612-VIII від 08.11.2018 року опубліковано в газеті Голос України 24.11.2018 року, відтак він набрав чинності 25.11.2018 року.

ОСОБА_1 здійснював митне оформлення транспортного засобу 22.01.2019 року, здійснив всі митні формальності та сплатив добровільний внесок коли п.93 розділу XXI Прикінцеві та перехідні положення МК України набув чинності та звільняв осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 цього Кодексу, за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту.

Позивачем виконано всі умови передбачені абзаці першому п.93 розділу XXI Прикінцеві та перехідні положення МК України, тому він правомірно розраховує на звільнення від сплати штрафу за ст.470 МК України, як це передбачено у абзаці другому п.93 розділу XXIПрикінцеві та перехідні положення МК України.

До спірних правовідносин підлягають застосуванні норми Закону України "Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України" № 2612-VIII від 08.11.2018, яким були внесені зміни до Митного кодексу України, а саме пункт 13Закону № 2612-VIII вносив зміни до розділу XXI "Прикінцеві та перехідні положення" Митного кодексу України, який було доповнено пунктом 9-2 та 9-3, та при цьому виключають наявність події адміністративного правопорушення, оскільки позивачем вчинялися дії, спрямовані на розмитнення ввезеного ним автомобіля, відповідно до вимог Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо оподаткування акцизним податком легкових транспортних засобів" та Закону України "Про внесення змін до Митного кодексу України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України", що набрали чинності 25.11.2018, митне оформлення транспортного засобу позивачем здійснено в межах 180-денного строку.

Тому, представник відповідача Волинської митниці ДФС дійшов неправильних висновків, щодо відсутності підстав для звільнення від обов`язку сплатити штраф у справі про порушення митних правил №5250/20500/18.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керуються принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та обов`язки визначаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч.2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод та інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України визначено: за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Приписами ст.129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

Крім того, відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами: 1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в вину; 2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані; 3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї; 4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію; 5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

З огляду на встановлені по справі обставини та наведені вимоги закону, слід дійти висновків, що хоча і винесено постанову № 5250/20500/18 від 03.10.2018 року про визнання винним ОСОБА_1 у чиненні правопорушення передбаченого ст.470 МК України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 8 500,00 грн., однак ОСОБА_1 звільнений від адміністративної відповідальності за ст.470 МК України на підставі абзацу другого п.93 розділу XXI Прикінцеві та перехідні положення МК України.

Оскільки Волинська митниця ДФС не визнає право ОСОБА_1 на звільнення від адміністративної відповідальності за ст.470 МК України на підставі абзацу другого п.93 розділу XXI Прикінцеві та перехідні положення МК України, ефективним способом захисту його порушеного права є скасування постанови № 5250/20500/18 від 03.10.2018 року.

Вимоги щодо визнання постанови відповідача незаконною задоволенню не підлягають, оскільки ефективним способом захисту є заявлені позивачем вимоги щодо визнання оскаржуваної постанови такою, що підлягає скасуванню, а справа закриттю, що відповідає положенням ч.3 ст. 286 КАС України, і додаткові вимоги щодо визнання її незаконною не підлягають задоволенню в даному випадку, оскільки охоплюються вимогами щодо скасування постанови та закриття провадження у справі.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 5, 9, 72, 74, 75, 77, 205, 241, 242, 244, 246, 250, 255, 268, 286, 295, 297 КАС України, ст.ст.95,470, п.93 розділу XXI Прикінцеві та перехідні положення Митного кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Волинської митниці Державної фіскальної служби (Волинська обл., Любомльський район, с.Римачі, вул.Призалізнична 13) про визнання незаконної та скасування постанови в справі про порушення митних правил - задовольнити частково.

Постанову Волинської митниці ДФС у справі про порушення митних правил №5250/20500/18 від 03 жовтня 2018 року за ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного стягнення у вигляді штрафу 8 500,00 грн. - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.470 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

В іншій частині вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до/або через Ленінський районний суд м. Харкова

Суддя: А.М.Гримайло