Справа № 460/890/19
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/7316/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Пліша М.А., Шинкар Т.І.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 07 червня 2019 року в справі № 460/890/19 (головуючий суддя Комшелюк Т.О., м. Рівне) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - управління Державної казначейської служби України у м. Рівне Рівненської області, про зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, управління Державної казначейської служби України у м. Рівне Рівненської області, в якому просив: а) зобов`язати відповідача сформувати та подати до управління Державної казначейської служби України у м. Рівне Рівненської області подання про повернення позивачу збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 17661,13 грн, сплаченого згідно з квитанцією від 14.11.2018.

б) стягнути з Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на користь позивача 2000 грн витрат на професійну правничу допомогу та 768, 40 грн сплаченого судового збору.

Рішенням від 07 червня 2019 року Рівненський окружний адміністративний суд позов задовольнив повністю.

Визнав протиправною бездіяльність Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо формування та направлення до управління Державної казначейської служби України у м. Рівному Рівненської області подання про повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування в сумі 17661,13 грн, сплаченого згідно з квитанцією від 14 листопада 2018 року № 0002884.

Зобов`язав Рівненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області сформувати та направити до Управління Державної казначейської служби України у м. Рівному Рівненської області подання про повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування в сумі 17661,13 грн, сплаченого згідно з квитанцією від 14 листопада 2018 року № 0002884.

Стягнув на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області судовий збір в сумі 768,40 грн.

У стягненні витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн на користь ОСОБА_1 відмовив.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції в частині відмови у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення в цій частині прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що суд першої інстанції, відмовляючи у стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу, не дотримався вимог ст. 134 КАС України і практики ЄСПЛ, не врахував конкретні обставини справи, не виходив з критеріїв реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, не врахував того, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір є обґрунтованим і співмірним з врахуванням конкретних обставин даної справи.

Так, скаржник вважає, що надав суду всі необхідні документи, які в повній мірі підтверджують понесені ним витрати за фактично надані послуги адвокатом. Такими, зокрема, є наступні: акт приймання-передачі правової (правничої) допомоги згідно з договором б/н від 15.03.2019, підписаний позивачем та керівником адвокатського бюро «Катерини Самардак» 10.04.2019; рахунок №007 від 15.03.2019; квитанція від 10.04.2019 №0.0..1, в якій зазначено призначення платежу: гонорар за надання правової допомоги клієнту згідно з п.1.2 Договору про надання правової допомоги б/н від 15.03.2019 відповідно до рахунку №007 від 15.03.2019.

Апелянт також вказує на те, що фактично вартість послуг адвоката, наданих по даній справі, становить 4 228, 80 грн, що підтверджується описом наданих послуг в акті від 10.04.2019. Проте між позивачем та АБ «Катерини Самардак» досягнута згода, що загальна вартість наданих адвокатом послуг за договором від 15.03.2019 становить 2000 грн.

Відтак, позивач вважає вказаний вище розмір витрат обґрунтованим та пропорційним до предмету спору.

Щодо обґрунтувань рішення суду першої інстанції в частині, що оскаржується, з приводу необхідності зазначення в акті наданих послуг найменування суду, до якого повинна була подаватися позовна заява, найменування сторін за позовом, зміст позовних вимог, найменування доданих до позовної заяви документів, з яких виготовлялися копії, нормами КАС України не передбачено.

З наданих суду документів чітко вбачається, у якій саме справі надано професійну правничу допомогу.

З огляду на викладене, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити вказану вимогу.

Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області подало відзив на апеляційну скаргу, в якому обґрунтовує правомірність оскарженого відповідачем рішення суду першої інстанції та просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Суд апеляційної інстанції в порядку ст. 52 КАС України допустив заміну Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області його процесуальним правонаступником - Головним управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рівненський окружний адміністративний суд, ухвалюючи рішення про відмову у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн, дійшов висновку, що надані позивачем документи на підтвердження понесених витрат не можна ідентифікувати з послугами, наданими в даній адміністративній справі. Так, у таких не зазначено ні до якого суду мала подаватися позовна заява, ні найменування сторін за позовом, ні зміст позовних вимог, ні найменування доданих до позовної заяви документів, з яких виготовлялися копії.

Враховуючи оскарження позивачем рішення суду першої інстанції лише в частині відмови у задоволенні вимоги про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно зі ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Пунктами 4, 6 частини першої статті першої Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору; інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Статтею 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, зокрема, такі види адвокатської діяльності як: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Аналіз наведених правових норм свідчить, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, відноситься до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

З матеріалів справи суд апеляційної інстанції встановив, що на підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано наступні документи: договір про надання правової допомоги від 15.03.2019, укладений між позивачем і Адвокатським бюро «Катерини Самардак», в особі Засновника ОСОБА_2 (а.с. 10); акт приймання-передачі наданої правової (правничої) допомоги від 10.04.2019 із описом фактично виконаної роботи (надалі - Акт від 10.04.2019); рахунок від 15.03.2019 № 007; оригінал квитанції від 10.04.2019 № 0.0..1 про сплату гонорару за надання правової допомоги в сумі 2000 грн (а.с. 8, 9, 24). Так, у Акті від 10.04.2019 зазначено ряд послуг адвоката, які були надані позивачу з метою вирішення питання щодо повернення сплаченого збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з пенсійним органом, а не представництва позивача в суді чи підготовки процесуальних документів у вказаній справі.

Проте зазначений вище Акт містить і такі послуги як підготовка позовної заяви, виготовлення копій позовної заяви з додатками, які в розумінні статей 132 та 134 КАС України є професійною правничою допомогою, пов`язаною з розглядом справи.

Вартість таких послуг становить 1409, 60 грн з розрахунку 2 год. роботи.

Однак суд апеляційної інстанції також враховує, що такі послуги адвоката як збирання інформації та інших доказів для ведення справи, зокрема, перевірені відомості з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, ЄДР речових прав на нерухоме майно, отримання довідок з КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» щодо здійснення державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна за ОСОБА_1 , та від виконавчого комітету Здовбицької сільської ради Здолбунівського району Рівненської області; інформації від Рівненського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» щодо використання позивачем житлового чека на приватизацію житла, також пов`язані з підготовкою справи до судового розгляду, а тому входять до складу витрат на правничу допомогу.

При цьому, аналізуючи зміст вказаних вище документів, зокрема, Акта від 10.04.2019, колегія суддів вважає, що з таких можливо встановити предмет позову в адміністративній справі №460/89/19, оскільки перелік усіх послуг, наданих адвокатом, в тому числі досудових, містить посилання на договір купівлі-продажу від 14.11.2018, за яким позивач сплатив збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, аналіз законодавства та вироблення правової позиції щодо повернення помилково сплаченого збору з операції купівлі-продажу житлового будинку, а також звернення до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області з заявою про повернення безпідставно сплачених коштів.

Апеляційний суд звертає також увагу на наявний в матеріалах справи оригінал квитанції від 10.04.2019 про оплату позивачем гонорару за надання правової допомоги відповідно до договору від 15.03.2019 та згідно з рахунком №007 від 15.03.2019 в сумі 2000 грн.

Відтак, на переконання колегії суддів, наданими позивачем документами витрати на правову допомогу у конкретній адміністративній справі підтверджено належними та допустимими доказами, а тому вимога про відшкодування таких витрат в сумі 2000 грн підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції не звернув на вказані обставини належної уваги, не дослідив їх належним чином та не надав їм відповідної правової оцінки, а тому дійшов помилкового висновку щодо відсутності підстав для відшкодування витрат позивача на професійну правничу допомогу.

В силу приписів ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для вирішення питання, та неправильне застосування норм матеріального права, а тому вважає правильним скасувати судове рішення суду першої інстанції в частині стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов у цій частині задовольнити.

Керуючись ст.ст. 243, 310, 315, 317, 321, 322 , 325, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 07 червня 2019 року в справі № 460/890/19 в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу скасувати та ухвалити в цій частині постанову, якою стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фону України в Рівненській області (вул. Короленка, 7, м. Рівне, 33028, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 2000 (дві тисячі) грн витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фону України в Рівненській області (вул. Короленка, 7, м. Рівне, 33028, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1 152 (одна тисяча сто п`ятдесят дві) грн 60 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді М. А. Пліш
Т. І. Шинкар