Справа № 822/1083/18
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

10 жовтня 2019 року

Київ

справа №822/1083/18

адміністративне провадження №К/9901/61222/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Головуючого - Бучик А.Ю.,

суддів: Мороз Л.Л., Стеценка С.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 15 серпня 2018 року (колегія суддів: Біла Л.М., Гонтарук В.М., Граб Л.С.) у справі № 822/1083/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування наказу, визнання дій протиправної та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

У березні 2018 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області, в якому просив: визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області щодо відмови йому у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням другої групи інвалідності, що настала внаслідок захворювань, пов`язаних з проходженням служби в поліції; зобов`язати Головне управління Національної поліції України в Хмельницькій області нарахувати і виплатити йому одноразову грошову допомогу в розмірі і порядку, передбаченому ст. ст. 97, 99 Закону України "Про Національну поліцію", Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 №4.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 травня 2018 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 22.02.2018 № 295 в частині скасування у пункті 1 наказу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 16.11.2017 № 1952 абзацу щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги. Визнано протиправним та скасовано висновок Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 16.02.2018 про відмову у призначені ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області вчинити дії щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як інваліду ІІ групи, у порядку та розмірі, визначеному відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом МВС України № 4 від 11.01.2016, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 97 закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 15 серпня 2018 року рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 травня 2018 року скасовано.

Прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить її скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У касаційній скарзі скаржник вказує на те, що ані Законом України № 580-VIII, ані Порядком № 4 не встановлено обмеження щодо реалізації поліцейським права на отримання одноразової грошової допомоги в залежності від дати чи підстави звільнення зі служби в Національній поліції. Право на отримання одноразової грошової допомоги виникає у поліцейського відповідно до пункту 4 частини першої статті 97 Закону № 580-VIII з дати встановлення втрати працездатності, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії і не залежить від дати чи причини звільнення зі служби в поліції.

У відзиві на касаційну скаргу Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області проти задоволення касаційної скарги заперечує.

У зв`язку із відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, ця справа розглядалася в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до пункту 1 частини першої статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах МВС України, а згодом - в органах Національної поліції.

Наказом начальника ГУНП в Хмельницькій області від 30.08.2017 № 294 о/с позивач звільнений зі служби в поліції на підставі пункту 7 частини 1 статті 77 Закону № 580-VIII (за власним бажанням) з 01.09.2017.

13.10.2017 Хмельницька обласна МСЕК встановила позивачу ІІ групу інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ (довідка серії АВ № 1003905).

14.11.2017 позивач звернувся до ГУНП в Хмельницькій області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності на підставі пункту 4 частини 1 статті 97 Закону № 580-VIII.

На підставі поданих позивачем документів ГУНП в Хмельницькій області сформувало висновок від 14.11.2017 про призначення одноразової грошової допомоги в розмірі 144 000,0 грн. Начальник ГУНП в Хмельницький області затвердив вказаний висновок та 16.11.2017 видав наказ № 1952 про виплату позивачу одноразової грошової допомоги у вказаному вище розмірі.

Здійснивши у 2018 році повторну перевірку документів, на підставі яких позивачу у 2017 році призначена одноразова грошова допомога, 16 лютого 2018 року Головним управлінням Національної поліції в Хмельницькій області був складений висновок про відмову у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію" .

Наказом від 22.02.2018 № 295 "Про скасування окремих пунктів наказів ГУНП щодо виплати одноразової грошової допомоги" начальник ГУНП в Хмельницькій області скасував пункт 1 наказу ГУНП в Хмельницькій області від 16.11.2017 № 1952 в частині виплати ОСОБА_1 , інваліду ІІ групи, одноразової грошової допомоги в сумі 144 000,00 грн.

Листом від 26.02.2018 № 230/121/29/04-2018 відповідач повідомив позивача про те, що в результаті перегляду матеріалів на виплату одноразової грошової допомоги та встановлення відсутності правових підстав для виплати грошової допомоги, передбачених статтею 97 Закону № 580-VIII, 16.02.2018 ГУНП в Хмельницькій області складений висновок про відмову позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги та виданий наказ від 22.02.2018 № 295 про скасування виплати одноразової допомоги, раніше призначеної наказом від 16.11.2017 № 1952.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що звільнення позивача за власним бажанням не позбавляє його права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності, що пов`язана з проходженням служби в поліції, оскільки днем виникнення права позивача на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії. Проте, з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд визнав за необхідне саме зобов`язати відповідача вчинити дії щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги, як інваліду ІІ групи, у порядку та розмірі, визначеному відповідно до Порядку № 4, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 97 Закону № 580-VIII.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний суд, виходив з того, що однією з обов`язкових умов на отримання особою одноразової грошової допомоги є те, що причина звільнення такої особи з поліції повинна бути зумовлена захворюванням або пораненням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції.

Колегія суддів, дослідивши спірні правовідносини, зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію" одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі:

1) загибелі поліцейського, що настала внаслідок протиправних дій третіх осіб, або під час учинення дій, спрямованих на рятування життя людей або усунення загрози їхньому життю, чи в ході участі в антитерористичній операції, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або смерті поліцейського внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого за зазначених обставин;

2) смерті поліцейського, що настала під час проходження ним служби в поліції;

3) визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

4) визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

5) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності;

6) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності.

Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 4 від 11.01.2016 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 року за № 163/28293, який набрав чинності 29.02.2016 (далі - Порядок №4).

Згідно із пунктом 1 Розділу ІІ Порядку № 4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського (пункт 3 Розділу ІІІ Порядку № 4).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 97 Закону № 580-VIII одноразова грошова допомога є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Таким чином, зазначене положення Закону застосовується виключно за обов`язкової одночасної наявності, щонайменше, трьох умов (причина інвалідності, час настання інвалідності та причина звільнення):

1. інвалідність повинна наступити внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції;

2. інвалідність повинна наступити не пізніше, ніж протягом шести місяців після звільнення особи з поліції;

3. причиною звільнення такої особи з поліції повинна бути зумовлена захворюванням або пораненням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах, зокрема, від 19 вересня 2018 року у справі № 373/1188/16-а, від 20 вересня 2018 року у справі № 296/9456/16-а, від 01 листопада 2018 року у справі № 822/3788/17.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 звільнений зі служби в поліції не внаслідок захворювання, у зв`язку з яким йому визначено інвалідність, а за власним бажанням на підставі рапорту.

Щодо посилань позивача на те, що звільнення його за власним бажанням не позбавляє його права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням поліцейському інвалідності, що пов`язана з проходженням служби в органах поліції є необґрунтованим та не відповідає положенням Закону України «Про Національну поліцію», оскільки зміст ч. 1 ст. 97 цього Закону вказує на вичерпний перелік випадків, за яких виникає право на виплату одноразової грошової допомоги. При цьому, розширеному тлумаченню дана норма Закону не підлягає.

Таким чином, встановивши, що причиною звільнення позивача з поліції не є хвороба, що зумовлена захворюванням або пораненням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, суд апеляційної інстанції правомірно дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 345, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 15 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий А.Ю. Бучик

Судді Л.Л. Мороз

С.Г. Стеценко