Справа № 640/14352/19
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Єгорової Н.М.

суддів Сорочка Є.О.

Федотова І.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом Міністерства оборони України до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа - ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 , в якій, з урахуванням позовної заяви в новій редакції, просило: визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесену в рамках виконавчого провадження (ВП №58811030) від 11 липня 2019 року про накладення штрафу; зобов`язати старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винести постанову про закінчення виконавчого провадження №58811030 у зв`язку з фактичним виконанням рішення.

Рішенням Окружного адміністративного суду місті Києва від 16 вересня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Міністерство оборони України подало апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 жовтня 2018 року у справі № 826/9936/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду, задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , а саме, зобов`язано Міністерство оборони України прийняти рішення за результатами розгляду питання щодо виплати (або відмови у виплаті) одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності після звільнення з військової служби, з урахуванням висновків даного рішення суду.

На думку позивача, суд, не втручаючись у дискрецію суб`єкта владних повноважень, зобов`язав позивача розглянути заяву та прийняти відповідне рішення, з урахуванням висновків суду.

На виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 жовтня 2018 року № 826/9936/18, комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги розглянуто документи ОСОБА_1 та прийнято рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності (протокол №62 від 24 травня 2019 року), що, за твердженнями апелянта, свідчить про фактичне виконання судового рішення.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу суду не надходив.

У зв`язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Згідно з ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження № 58811030 з примусового виконання виконавчого листа № 826/9936/18, виданого 13 березня 2019 року Окружним адміністративним судом міста Києва про зобов`язання Міністерства оборони України прийняти рішення за результатами розгляду питання щодо виплати (або відмову у виплаті) ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності після звільнення з військової служби, з урахуванням висновків даного рішення суду.

04 квітня 2019 року від Міністерства оборони України на адресу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшла заява про закінчення виконавчого провадження, в якій повідомлялось, що на виконання рішення суду комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, розглянуто заяву ОСОБА_1 та прийнято рішення про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності, до якої додано витяг з протоколу від 28 травня 2019 року №62.

Однак, постановою Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮС від 11 липня 2019 року на Міністерство оборони України накладено штраф у розмірі 5100,00 грн., у зв`язку з тим, що останнім не виконане рішення суду у справі № 826/9936/18.

Позивач, вважаючи дії Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо накладення штрафу протиправними, а виконавче провадження таким, що підлягає закінченню, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що Міністерством оборони України не доведено, а судом не встановлено фактичного виконання в повному обсязі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 жовтня 2018 року у справі № 826/9936/18 згідно з виконавчим листом, оскільки Міністерством оборони України під час прийняття рішення за результатами розгляду питання щодо виплати або відмови у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги не було враховано висновків рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 жовтня 2018 року, зокрема, щодо встановлення рішенням суду права у ОСОБА_1 на отримання одноразової грошової допомоги у відповідності до частини 2 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" 20 грудня 1991 року № 2011-XII.

Колегія суддів, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, дійшла наступних висновків.

Відповідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникли між сторонами у справі регулюються Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII (надалі - Закон від 02 червня 2016 року №1404-VIII).

Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 26 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії матеріалів виконавчого провадження № 58811030 (а.с. 46-65), 29 березня 2019 року на адресу відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшла заява представника ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 826/9936/18, виданого Окружним адміністративним судом міста Києва 13 березня 2019 року на підставі рішення суду від 18 жовтня 2018 року у справі №826/9936/18, яке набрало законної сили 14 січня 2019 року, яким зобов`язано Міністерство оборони України прийняти рішення за результатами розгляду питання щодо виплати (або відмову у виплаті) ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності після звільнення з військової служби, з урахуванням висновків даного рішення суду (а.с. 50).

Абзацом 1 частини 6 статті 26 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII передбачено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Так, постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 04 квітня 2019 року відкрито виконавче провадження № 58811030 з примусового виконання виконавчого листа № 826/9936/18, виданого Окружним адміністративним судом міста Києва 13 березня 2019 року про зобов`язання Міністерства оборони України вчинити дії, якою боржника повідомлено про необхідність виконати рішення суду протягом 10 робочих днів та невідкладно повідомити державного виконавця з наданням відповідних документів (а.с. 52).

У відповідності до пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

10 червня 2019 року на адресу відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від Міністерства оборони України надійшла заява, в якій останній просив закінчити виконавче провадження № 58811030 у зв`язку з виконанням в повному обсязі судового рішення та винести відповідну постанову, а також не вживати заходів примусового характеру щодо стягнення штрафів з рахунків Міноборони (а.с. 61).

До вказаної заяви Міністерством оборони України було додано витяг з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 24 травня 2019 року № 62, згідно змісту якого комісією на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 жовтня 2018 року у справі № 826/9936/18 розглянуто подані документи, за результатами яких прийнято рішення про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги (а.с. 62).

При цьому, суд зазначає, що пункт 3 резолютивної частини рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 жовтня 2018 року у справі № 826/9936/18 викладений у наступній редакції: "Зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення за результатами розгляду питання щодо виплати (або відмову у виплаті) ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності після звільнення з військової служби, з урахуванням висновків даного рішення суду."

Тобто, в даному випадку, під фактичним виконанням рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 жовтня 2018 року у справі № 826/9936/18 є прийняття рішення Міністерством оборони України за результатами розгляду питання щодо виплати (або відмову у виплаті) ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності після звільнення з військової служби, з урахуванням висновків саме цього рішення суду.

На підставі викладеного, колегія суддів зазначає, що вказаним рішенням суду останнього було зобов`язано лише прийняти рішення за результатами розгляду питання щодо виплати (або відмову у виплаті) ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, що й було зроблено Міністерством оборони України, про що 04 квітня 2019 року повідомлено Відділ примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ.

Згідно з частиною 1 статті 13 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частин 1, 2 статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З наведеного вбачається, що Законом України "Про виконавче провадження" встановлено відповідальність боржника саме за невиконання судового рішення, а тому, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу, має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Так, постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 11 липня 2019 року на Міністерство оборони України накладено штраф за невиконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 жовтня 2018 року у справі № 826/9936/18 у розмірі 5100,00 грн, у мотивувальній частині якої головний державний виконавець зазначив, що "Судом встановлено, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги на підставі статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та відповідно до Порядку № 975, оскільки таке право не пов`язується з часом звільнення його з військової служби, а пов`язується з фактом і часом встановлення йому інвалідності як звільненому зі служби військовослужбовцю, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, незалежно від строку, що минув після звільнення з військової служби. Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги у відповідності до частини 2 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" 20 грудня 1991 року № 2011-XII.". Враховуючи, що рішенням суду зобов`язано боржника вчинити дії з урахуванням висновків, прийняття протоколу від 24 травня 2019 року № 62 щодо відмови в призначенні одноразової грошової допомоги з підстав, що були дослідженні судом та надано оцінку як необґрунтовані, подані документи Міністерством оборони України до відділу не можуть вважатись фактичним виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Таким чином, станом на 11 липня 2019 року рішення суду залишається невиконаним боржником без поважних причин" (а.с. 63-64).

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів доходить до висновку про фактичне виконання Міністерством оборони України рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 жовтня 2018 року у справі № 826/9936/18, на виконання якого судом було видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження № 58811030, а постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про накладення штрафу від 11 липня 2019 року протиправною, оскільки у відповідача не було правових підстав для її винесення.

Колегія суддів вважає, що накладення на Міністерство оборони України штрафу було зроблено на підставі передчасних та необґрунтованих висновків відповідача та вказує на протиправність постанови від 11 липня 2019 року у виконавчому провадженні № 58811030, у зв`язку з чим остання підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 58811030 у зв`язку з фактичним виконанням рішення, колегія суддів вважає її передчасною та такою що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу, шляхом скасування постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесену в рамках виконавчого провадження (ВП №58811030) від 11 липня 2019 року про накладення штрафу.

Враховуючи, що судом першої інстанції було неповною мірою з`ясовано обставини, що мають значення для вирішення справи, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення вимог апеляційної скарги та скасування рішення Окружного адміністративного суду місті Києва від 16 вересня 2019 року з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

У відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з п. 1 п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 271, 272, 287, 308, 311, 315, 317, 321 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України - задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду місті Києва від 16 вересня 2019 року - скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги Міністерства оборони України задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесену в рамках виконавчого провадження (ВП №58811030) від 11 липня 2019 року про накладення штрафу.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Н.М. Єгорова

Судді Є.О. Сорочко

І.В. Федотов

Повний текст постанови виготовлено 08 жовтня 2019 року.