Справа № 340/66/19
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 жовтня 2019 року м. Дніпросправа № 340/66/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Головко О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Донцової Ольги Віталіївни на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 червня 2019 року (суддя суду 1 інстанції Притула К.М.) по справі за позовом Державного підприємства "Кіровоградський комбінат хлібопродуктів №2" Державного агентства резерву України до Старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Донцової Ольги Віталіївни за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Державне підприємство "Дослідне господарство "Червоний Землероб" Кіровоградської Державної сільськогосподарської дослідної станції Національної Академії Аграрних Наук України" про визнання протиправними дії, -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Кіровоградський комбінат хлібопродуктів №2" Державного агентства резерву України звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:

- визнати дії посадової особи суб`єкта владних повноважень - старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області - Донцової Ольги Віталіївни, стосовно розірвання договору щодо зберігання арештованого майна боржника ДП ДГ «Червоний землероб» від 24.06.2016 №04/398 незаконними;

- скасувати постанову про передачу майна на зберігання іншому зберігачу від 04.05.2018 ВП №52369947, яка була винесена старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області - Донцовою О.В.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 червня 2019 року позовні вимоги Державного підприємства "Кіровоградський комбінат хлібопродуктів №2" Державного агентства резерву України до Старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Донцової Ольги Віталіївни за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Державне підприємство "Дослідне господарство "Червоний Землероб" Кіровоградської Державної сільськогосподарської дослідної станції Національної Академії Аграрних Наук України" про визнання протиправними дії - задоволено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідачем, ані на підтвердження підстав для розірвання договору зберігання арештованого майна у зв`язку з істотною зміною обставин, ані на підтвердження порушення позивачем вказано договору зберігання майна, не надано жодних доказів. Суд зауважує, що чинним законодавством не передбачено розірвання в односторонньому порядку Договору зберігання арештованого майна.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби - не може бути належним відповідачем, оскільки, на його думку, не є суб`єктом владних повноважень.

Заявник зауважує, що судом першої інстанції неправильно вирішене питання розподілу судових витрат, оскільки до розгляду в справі не залучалося Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, а судові витрати стягнені судом саме із вказаної установи.

Відповідач в апеляційній скарзі наголошує, що позивачем пропущений строк звернення до суду, оскільки ним не правильно зазначена дата отримання оскаржуваної постанови, на вказану позивачем дату у своєму рішенні посилається й суд першої інстанції.

Заявник зазначає, що Договір зберігання арештованого майна не розірвано, оскільки між ним та позивачем не досягнена згода. А постанова державного виконавця про передачу арештованого майна на зберігання іншому зберігачу не впливає жодним чином на права позивача.

Позивач та третя особа не скористалися правом подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Перевіривши судове рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що між державним підприємством «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів №2» Державного агентства резерву України (далі - ДП «Кіровоградський КХП №2») та державним підприємством «Дослідне господарство «Червоний землероб» Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» (далі - ДП ДГ «Червоний землероб») 24.07.2015 укладено Договір зберігання №04/261 (далі - Договір).

Згідно умов Договору Поклажодавець зобов`язується передати, а Зерновий склад зобов`язується прийняти на відповідальне, зберігання зернові і олійні культури: пшеницю, ячмінь, соняшник та кукурудзу (на кормові потреби), в подальшому "майно", довести його до діючих нормативних кондицій у відповідності з умовами укладеного договору та зберігати майно до 01 липня 2016 року з подальшим його відвантаженням від імені та за рахунок Поклажодавця.

Оскільки ДП ДГ «Червоний землероб» не було виконано зобов`язання за вищезазначеним договором, то ДП «Кіровоградський КХП №2» звернувся з відповідною позовною заявою до господарського суду.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 11.07.2016 по справі №912/2084/16, позов ДП «Кіровоградський КХП №2» задоволено повністю та стягнено з державного підприємства «Дослідне господарство «Червоний землероб» Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» (адреса: 27241, Кіровоградська область, Бобринецький район, село Чарівне, вул. Леніна, 39) на користь державного підприємства «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів №2» Державного агентства резерву України (адреса: 25014, м. Кіровоград, пр. Інженерів, 2) 29894 грн. 10 коп. боргу, 4882 грн. 55 коп. пені, 1855 грн. 68 коп.. інфляційних втрат, 536 грн. 23. коп. річних, 1378 грн. судового збору.

Після набрання рішенням від 11.07.2016 законної сили, було видано відповідний наказ Господарського суду Кіровоградської області про примусове виконання рішення від 29.07.2016 по справі №912/2084/16, який був пред`явлений до виконання та відкрито виконавче провадження №52048348.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що між ДП «Кіровоградський КХП №2» та державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області - Мехед Олегом Валерійовичем, укладено договір щодо зберігання арештованого майна боржника ДП ДГ «Червоний землероб» від 24.06.2016.

За умовами зазначеного договору, «Кіровоградський КХП №2» надавало послуги зі зберігання арештованого майна ДП «Червоний землероб», а саме: пшениці 3 класу в кількості 28230 кг.

Згідно п. 2.1. розділу 2 Договору щодо зберігання арештованого майна боржника ДП «Червоний землероб» №04/398 від 24.06.2016, за послуги зі зберігання майна Зберігач отримує винагороду з розрахунку за одну добу 50,00 грн. (п`ятдесят гривень коп.), але не більше ніж 5% від вартості арештованого майна на місяць (а.с. 59-60).

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи станом на грудень 2018 року, арештоване майно не реалізоване, внаслідок чого й розрахунків за договором зберігання арештованого майна боржника ДП ДГ «Червоний землероб» №04/398 від 24.06.2016 ДП «Кіровоградський КХП №2» не здійснено.

Крім того, ДП «Кіровоградський КХП №2» щомісячно направляло на адресу Відділу примусового виконання рішень Управління державної служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області акти здачі-прийняття робіт (а.с.61-64), але виплати за Договором зберігання арештованого майна боржника ДПДГ «Червоний землероб» №04/398 від 24.06.2016 також не здійснювалися.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ухвалою Господарського суду Кіровоградської області у справі №912/2391/16 від 13.09.2018, порушено провадження у справі про банкрутство Державного підприємства «Дослідне господарство «Червоний землероб» Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника - Державного підприємства «Дослідне господарство «Червоний землероб» Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України.

Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області своїм листом №5835/021-26 від 04.05.2018, повідомив позивача про розірвання договору у зв`язку істотною зміною обставин.

Згідно із змістом зазначеного листа відповідача зазначено, що порушення судом провадження у справі про банкрутство ДП ДГ «Червоний землероб» є істотною зміною обставин, які значно впливають на умови договору, щодо зберігання арештованого майна боржника ДП ДГ «Червоний землероб» №04/398 від 24.06.2016, а саме унеможливлюють оплату за надані послуги зберігання, також вказано, що в разі якби державний виконавець міг передбачити настання такої обставини, то договір зберігання не укладав. До зазначено листа додано копію постанови про передачу майна на зберігання іншому зберігачу від 04.05.2018 ВП №52369947, яка була винесена старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області - Донцовою О.В.

Згідно з даною Постановою від 04.05.2018 ВП №52369947 вирішено описане й арештоване майно боржника, відповідно до акту про опис та арешт складеного 23.06.2016, а саме пшениця 3 класу в кількості 28230 кг. передати на відповідальне іншому зберігачеві - директору ДП ДГ «Червоний землероб» Злобіній Олені Олександрівні .

Згідно зі статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII), визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 34 Закону № 1404-VIII виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом. Виконавець не зупиняє вчинення виконавчих дій за рішеннями про виплату заробітної плати, аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, авторської винагороди, повернення невикористаних та своєчасно неповернутих коштів загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, рішеннями немайнового характеру, у разі перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника).

Частинами 2, 5 статті 19 закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження (проваджень) у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення виконавчого провадження. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу або особі, яка здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та знаходженням його майна. Дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів; на виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян; на виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення.

Згідно з частиною 1 статті 35 Закону № 1404-VIII виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у випадках, передбачених пунктами 1, 4, 6, 8, 11 частини першої статті 34 цього Закону, до закінчення строку дії зазначених обставин, а у випадках, передбачених пунктами 2, 3 і 5 частини першої статті 34 цього Закону, - до розгляду питання по суті.

Частиною 4 статті 34 Закону № 1404-VIII передбачено, що арешт, накладений виконавцем на майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах, протягом строку, на який виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, не знімається, крім випадку, передбаченого пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. У період зупинення вчинення виконавчих дій виконавець має право звертатися до суду в порядку, встановленому цим Законом, а також вживати заходів до розшуку боржника (його майна) або проведення перевірки його майнового стану.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, відповідно до облікової картки на зведене виконавче провадження про стягнення коштів з ДП «Дослідне господарство «Червоний землероб», на виконанні відповідача перебуває 48 виконавчих документи, з яких зупинене виконання по 47.

З урахуванням приписів частини 4 статті 34 Закону № 1404-VIII у період зупинення вчинення виконавчих дій виконавець має право звертатися до суду в порядку, встановленому цим Законом, а також вживати заходів до розшуку боржника (його майна) або проведення перевірки його майнового стану.

Однак, вчинення виконавцем інших дій, в тому числі і щодо передачі майна іншому зберігачу, у період зупинення вчинення виконавчих дій Законом № 1404-VIII не передбачене.

Проте, частиною 4 статті 58 Закону № 1404-VIII констатовано, що виконавець своєю постановою може передати майно на зберігання іншому зберігачу.

Як встановлено пунктом 13 Розділу VIII Інструкції № 512/5 у разі необхідності після передачі майна на зберігання за постановою виконавця таке майно може бути передано на зберігання іншому зберігачу. У постанові зазначаються причина передачі майна іншому зберігачу, прізвище, ім`я та по батькові зберігача, який здійснював зберігання майна, та прізвище, ім`я та по батькові нового зберігача. У разі необхідності (наявність інформації про псування або розтрату майна тощо) виконавець до моменту передачі майна новому зберігачу може здійснити вихід за місцем зберігання майна для його огляду. У разі зміни кількісних чи якісних характеристик майна про це зазначається в постанові про призначення нового зберігача, при цьому виконавець готує повідомлення до органів досудового розслідування щодо притягнення зберігача до кримінальної відповідальності. Факт передачі майна новому зберігачу засвідчується актом виконавця або актом приймання-передавання майна, який долучається до постанови про заміну зберігача.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що для зміни зберігача та передачі майна на зберігання іншому зберігачу, виконавець мав би зазначити вагомі підстави або вказати обставини, існування яких викликає необхідність заміни зберігача.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази зворотного щодо порушення позивачем - ДП «Кіровоградський КХП №2», обов`язків зберігача арештованого майна чи неналежного виконання умов договору.

Колегія суддів не погоджується з доводами відповідача викладеними в апеляційній скарзі, що оскаржувана постанова про зміну зберігача арештованого майна на іншого зберігача (боржника ДП ДГ «Червоний землероб») не порушує права ДП «Кіровоградський КХП №2», оскільки зазначена зміна зберігачів суттєво може вплинути на отримання позивачем заборгованості за надані послуги зберігання як арештованого майна так і боргових зобов`язань за зведеним виконавчим провадженням, за яким боржником виступає ДП ДГ «Червоний землероб».

Нормами ч. 1 ст. 651 ЦК України регламентовано, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідно до приписів ст. 651 ЦПК України, розірвання Договору щодо зберігання арештованого майна боржника ДП ДГ «Червоний землероб» №04/398 від 24.06.2016 в односторонньому порядку не допускається.

Отже, дії старшого державного виконавця, які полягали у винесенні постанови про передачу майна на зберігання іншому зберігачу від 04.05.2018 ВП № 52369947, що фактично й підтверджує розірвання договору в односторонньому, є незаконними.

Також, відповідачем в апеляційній скарзі зачіпається питання пропущення позивачем строку звернення до суду, оскільки останнім не правильно зазначена дата отримання оскаржуваної постанови.

Колегія суддів наголошує, що дотримання строку та його поновлення було предметом розгляду при вирішенні судом першої інстанції питання щодо можливості відкриття провадження у даній справі. І як наслідок, ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 січня 2019 року даний адміністративний позов повернено позивачу, з підстав не усунення недоліків заяви, які стосувалися саме пропуску строку про який зазначає відповідач в апеляційній скарзі.

Однак, зазначену ухвалу суду першої інстанції від 23 січня 2019 року скасовано постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року, підстави пропуску строку визнано поважними, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Що стосується доводів відповідача, що старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби - не може бути належним відповідачем, оскільки, на його думку, не є суб`єктом владних повноважень, колегія суддів зазначає наступне.

Нормами ст. ст. 2, 4 та 19 КАС України, визначені завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Статтею 4 КАС України визначено значення у яких вжито термін суб`єкт владних повноважень - це орган державно влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавця та інших посадових осіб органів державної виконавчої служби передбачено й ст. 74 Закону України «»Про виконавче провадження».

Отже, гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Крім того, відповідачем в апеляційній скарзі наголошено на неправильному вирішенні питання розподілу судових витрат судом першої інстанції, оскільки, на думку заявника, до розгляду в справі не залучалося Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, а судові витрати стягнені судом саме із вказаної установи.

Однак, колегія суддів звертає увагу, що питання розподілу судових витрат встановлено ст. 139 КАС України, де в частині 1 вказаної статті зазначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321,322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Донцової Ольги Віталіївни - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 червня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з 15.10.2019 та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров

суддя О.В. Головко