Справа № 1.380.2019.003313
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2019-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.003313
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючий суддя Кравців О.Р.,

секретар судового засідання Шийович Р.Я.,

позивач ОСОБА_1 ,

від відповідача Заяць Н.М. ,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити дії.

Суть справи.

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач) у якому, з врахуванням останньої редакції позовних вимог (арк.спр.88-89), просив:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у врахування періоду роботи з 01.06.1995 по 31.05.2000 як періоду у 60 місяців, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключивши повністю період з 01.06.1995 по 31.12.1997, що сумарно становить менше 10% від загального стажу роботи, залишивши для обчислення пенсії період, за який враховується заробітна плата з 01.01.1998 по 31.05.2000, відомості про зарплату позивача за який містяться у Реєстрі зареєстрованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та включення до загального стажу роботи періоду здійснення позивачем підприємницької діяльності з грудня 2008 року до листопада 2009 року включно, за який позивачем сплачувався єдиний податок;

- зобов`язати відповідача здійснити відповідне нарахування пенсії відповідно до закону, прийнявши за період, за який враховується заробітна плата для обчислення пенсії, період з 01.06.1995 по 31.05.2000 з виключенням періоду з 01.06.1995 по 31.12.1997, та включити до загального стажу роботи період здійснення мною підприємницької діяльності з грудня 2008 року до листопада 2009 року включно, з моменту подачі позивачем заяви про призначення пенсії, а саме з 03.04.2019.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що незаконні дії органу Пенсійного фонду в частині неврахування та виключення певних періодів роботи під час обчислення йому пенсії призвели до отримання позивачем меншої за розміром, ніж можливо за законодавством, пенсії, що порушує його права. Відповідач не взяв до уваги низку фактів, які мають юридичне значення під час розрахунку розміру пенсії непрацюючій особі. Детально правова позиція позивача викладена в позовній заяві та додаткових поясненнях /арк.спр.17-19, 36-40, 76-77, 88-89, 99-100/.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги повністю, просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив повністю з підстав, вказаних у відзиві на позовну заяву та поясненнях /арк.спр.67-69, 93-95/. Вважає, що розмір пенсії позивача обчислений правильно, з врахуванням тривалості страхового стажу, середньомісячного заробітку, періоду, за який заробіток враховано для розрахунку пенсії, права на надбавки та підвищення. Просив відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 09.07.2019 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 06.08.2019 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

Суд заслухав пояснення сторін, з`ясував обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги і заперечення проти позову та ті, які мають інше значення для вирішення справи, дослідив письмові докази, долучені до матеріалів справи та -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 19.06.2019 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - Управління) з проханням провести нарахування пенсії за віком на підставі даних про його зарплату з 01.06.1995 по 30.06.2000. Зазначив, що підприємство, на якому він працював, не може забезпечити його довідкою про зарплату, оскільки їх бухгалтерські документи не були передані до державного архіву; дані про його зарплату починаючи з 1998 року є у Пенсійному фонді. Вказав, що на підставі ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» має право при нарахуванні пенсії виключити з 5-ти річного терміну будь-які місяці в кількості 10% від загального стажу роботи. Тому просив провести розрахунок пенсії на підставі даних за період з 01.01.1998 по 01.07.2000, що є у пенсійному фонді, виключивши повністю період з 01.06.1995 по 31.12.1997 та решту місяців з мінімальною заробітною платою за період з 01.01.1998 по 30.06.2000 /арк.спр.11/.

Управління надало ОСОБА_1 відповідь від 26.06.2019, зазначивши, що немає підстав для нарахування йому пенсії на підставі даних про заробітну плату з 01.06.1995 по 30.06.2000, оскільки відсутня довідка про заробітну плату за цей період /арк.спр.28-29/.

Також ще раніше, листом від 05.07.2019 Управління у відповідь на адвокатський запит повідомило позивача, що згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії довідка про заробітну плату особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією. Якщо підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення пенсії. Враховуючи вищевикладене, а також те, що довідку про заробітну плату встановленої форми ОСОБА_1 не подав, розмір пенсії обчислено з урахуванням заробітної плати (доходу) за весь період страхового стажу починаючи з 01.07.2000, що передбачено ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» /арк.спр.62-63/.

Листом від 18.04.2019 Управління повідомило ОСОБА_1, що розглянуло його заяву від 04.04.2019 щодо проведення позапланової перевірки даних, поданих до системи персоніфікованого обліку на ОСОБА_1 , як застраховану особу за 2009 рік та встановило, що ОСОБА_1 припинив підприємницьку діяльність 30.07.2014. Тому вважає, що для здійснення позапланової перевірки за письмовою заявою особи, яка позбавлена статусу підприємця, немає законодавчих підстав /арк.спр.85-86/.

Листом від 18.07.2019 на звернення ОСОБА_1 щодо сплати страхових внесків у 2009 році повідомило, що дані до реєстру застрахованих осіб, зміни та уточнення до них вносяться на підставі звітності, що подається страхувальниками до органів доходів і зборів та передається до Пенсійного фонду України в порядку міжвідомчого обміну інформацією. Відповідальним за правильність заповнення звіту є страхувальник. Згідно з реєстром застрахованих осіб відомості по фізичній особі-підприємцю за 2009 рік відсутні. Водночас зазначено, що у період з 01.01.2019 по 31.12.2009 ОСОБА_1 перебував на спрощеній системі оподаткування - єдиний податок. Протягом 2009 року зараховано внесків в сумі 735 грн. (відщеплення від сплати єдиного податку у розмірі 42%) /арк.спр.44/.

Вважаючи дії Управління протиправними, такими, що порушують права на отримання належного розміру пенсійних виплат, позивач звернувся за їх захистом до суду.

Вирішуючи справу, суд керується таким.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Одними із основних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 2 КАС України є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Пенсійне забезпечення громадян в Україні здійснюється відповідно до законів України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів.

Розмір пенсії, обчислений за нормами цих законів залежить від тривалості страхового стажу, середньомісячного заробітку, періоду, за яких заробіток враховано для розрахунку пенсії, права на надбавки та підвищення.

Позивач перебуває на обліку як непрацюючий пенсіонер, одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 за №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058), з 16.02.2019.

За приписами ст. 40 Закону №1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв (ч. 1).

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж (ч. 2).

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців (ч. 3).

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини (ч. 4).

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку (ч. 5).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 41 Закону №1058 до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються, зокрема, суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону;

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону №1058 затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок №22-1).

Підпунктом 3 п. 2.1 розділу ІІ Порядку №22-1 визначено, що за бажанням пенсіонера ним може подаватися довідка про заробітну плату по 30.06.2000 із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Згідно з п. 2.10 розділу ІІ Порядку №22-1 довідка про заробітну плату особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили свою діяльність з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ, організацій або архівними установами.

Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

Враховуючи викладене, з позиції Управління, оскільки позивач не надав довідку про заробітну плату до 01.07.2000 за формою та відповідно до Порядку №22-1, розмір пенсії обчислено з врахуванням заробітної плати за весь період страхового стажу починаючи з 01.07.2000, як передбачено ст. 40 Закону №1058.

Щодо вимоги позивача виключити період стажу з 01.06.1995 по 31.12.1997, що сумарно становить менше 10% від загального стажу роботи, залишивши для обчислення пенсії період, за який враховується заробітна плата з 01.01.1998 по 31.05.2000, то таке, на думку відповідача, знову ж таки можливе лише за наявності довідки про заробітну плату за вказані періоди.

Також, з позиції відповідача, немає підстав включити до загального стажу роботи період здійснення позивачем підприємницької діяльності з грудня 2008 року до листопада 2009 року включно, оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутні записи за цей період.

Позивач не погодився з такою позицією відповідача та надав суду листи з якими він звертався до керівника підприємства, на якому раніше працював, з проханням видати довідку про заробітну плату з 1992 по 2003 роки для обчислення пенсії /арк.спр.9, 10, 27/. Однак такі звернення залишилися без відповіді.

Також надав суду інформаційний лист-відповідь від 02.04.2019 Державного архіву Львівської області, в якому повідомлялося, що документи «Екті автопром» (НВО «Автопромпокриття») в архів на державне зберігання не надходили. Тому надати довідку про заробітну плату ОСОБА_1 за період з 06.1992-01.2001 рр. неможливо /арк.спр.14/.

На доказ тривалості трудового стажу позивач надав суду трудову книжку /арк.спр.24-26/.

Крім того, позивач звертався до Управління з запитом на підготовку індивідуальних відомостей про застраховану особу (форми ОК-5), отримав такі відомості та надав їх суду. З Реєстру застрахованих осіб судом встановлено, що відомості про ОСОБА_1 як застраховану особу зберігаються в Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування з початку 1998 року /арк.спр.20-22/. З цього слід зробити висновок, що Управління могло їх використати для обрахування розміру пенсії позивача.

Також на доказ здійснення підприємницької діяльності позивач надав суду довідку про взяття на облік платника податків ОСОБА_1 від 19.12.2008 №13729 /арк.спр.49/; повідомлення від Управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі від 17.12.2008 про взяття на облік фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ; звіти суб`єкта малого підприємництва - фізичної особи - платника єдиного податку ОСОБА_1 за ІІІ та IV квартали 2009 року, згідно з якими позивач отримував виручку від зайняття підприємницькою діяльністю і сплачував єдиний податок /арк.спр.50-51/.

Суд також бере до уваги лист від 18.07.2019, у якому Управління визнало, що у період з 01.01.2019 по 31.12.2009 ОСОБА_1 перебував на спрощеній системі оподаткування - єдиний податок. Протягом 2009 року зараховано внесків в сумі 735 грн. (відщеплення від сплати єдиного податку у розмірі 42%) /арк.спр.44/.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позивачем належними та допустимими доказами своїх вимог та доведеність протиправності у діях відповідача в частині неврахування аргументів позивача щодо призначення йому пенсійних виплат. Тому позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (п. 4).

З врахуванням повноважень суду при розгляді адміністративних справ у співставленні з позовними вимогами, суд вважає належним способом захисту прав позивача є визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо відмови позивачу у врахуванні періоду роботи з 01.06.2000 як періоду у 60 місяців, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключивши повністю період з 01.06.1995 року по 31.12.1997, залишивши для обчислення пенсії період, за який враховується заробітна плата з 01.01.1998 по 30.05.2000, та включення до загального стажу роботи періоду здійснення підприємницької діяльності з грудня 2008 року до листопада 2009 року включно; зобов`язання відповідача здійснити нарахування пенсії позивачу відповідно до закону, прийнявши за період, за який враховується заробітна плата для обчислення пенсії, період з 01.06.1995 по 31.05.2000 з виключенням періоду з 01.06.1995 по 31.12.1997, та включити до загального стажу роботи період здійснення підприємницької діяльності з грудня 2008 року до листопада 2009 року включно, з дати подання заяви про призначення пенсії 03.04.2019.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 КАС України).

Отже понесені позивачем судові витрати у виді судового збору в сумі 768,40 грн. належить відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 77, 90, 242-246, 268-272, 294, пп. 15.5 п. 15 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у врахуванні періоду роботи з 01.06.2000 як періоду у 60 місяців, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключивши повністю період з 01.06.1995 року по 31.12.1997, залишивши для обчислення пенсії період, за який враховується заробітна плата з 01.01.1998 по 30.05.2000, та включення до загального стажу роботи періоду здійснення підприємницької діяльності з грудня 2008 року до листопада 2009 року включно.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (м. Львів, вул. Митрополита Андрея,10; ) здійснити нарахування пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідно до закону, прийнявши за період, за який враховується заробітна плата для обчислення пенсії, період з 01.06.1995 по 31.05.2000 з виключенням періоду з 01.06.1995 по 31.12.1997, та включити до загального стажу роботи період здійснення підприємницької діяльності з грудня 2008 року до листопада 2009 року включно, з дати подання заяви про призначення пенсії 03.04.2019.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (м. Львів, вул. Митрополита Андрея,10; ) судові витрати у виді судового збору в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 15.10.2019.

Суддя Кравців О.Р.