Справа № 826/11790/17
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2019-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В.,Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління державної фіскальної служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління державної фіскальної служби у м. Києві про скасування рішення №59 від 28.03.2017 року про анулювання реєстрації платника єдиного податку.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 березня 2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 березня 2019 року та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення повно, всебічно та об`єктивно з`ясував обставини справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому рішення є законним та обґрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ФОП ОСОБА_1 з 01.01.2012 року здійснював діяльність на спрощеній системі оподаткування, 3 група.

28.03.2017 року ДПІ у Дарницькому районі прийнято рішення №59 про анулювання реєстрації платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1

Підставою для прийняття вказаного рішення слугувало наявність у позивача податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів, відповідно до абзацу восьмого підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України.

З матеріалів справи вбачається, що вказане рішення було прийнято на підставі довідки про наявність підстав для анулювання реєстрації платника єдиного податку від 28 березня 2017 року №59, в якій зазначено, що за позивачем обліковується заборгованість у сумі 37 633,25 грн.

Позивачем подано скарги на вказане рішення, однак рішеннями від 09.06.2017 року №6061/Д/26-15-13-02-15 та від 16.08.2017 року №10549/Д/99-99-13-01-02-14 ГУДФС у м. Києві та ДФС України залишено без змін рішення №59, а скарги залишено без задоволення.

Позивач, не погоджуючись з вказаним рішенням відповідача, звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що спірне рішення контролюючого органу було прийняте на підставі картки особового рахунку (КОР) платника податку, а не на підставі акта перевірки, як передбачено п. 299.11 ст. 299 Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 295.1. ст. 295 ПК України платники єдиного податку першої і другої групи сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більше як до кінця поточного звітного року.

Пунктом 299.10. ст. 299 ПК України встановлено, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу, зокрема у випадку передбаченому пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 цього Кодексу тобто, у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.

Згідно з абз. 8 п.п. 298.2.3. п. 298.2. ст. 298 ПК України платник єдиного податку зобов`язаний в останній день другого із двох послідовних кварталів перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, зокрема у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.

У разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої-третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої-третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом (п. 299.11 ст. 299 ПК України).

З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що підставою для анулювання реєстрації платника єдиного податку є встановлення контролюючим органом за наслідками перевірки факту наявності у платника податків податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.

Проте, як встановлено судом першої інстанції, жодної перевірки ФОП ОСОБА_1 контролюючим органом проведено не було та, відповідно не було складено акту про порушення вимог чинного законодавства, на підставі якого прийнято рішення про анулювання свідоцтва платника єдиного податку.

Спірне рішення № 59 від 28.03.2017 року про анулювання реєстрації платника єдиного податку було прийняте контролюючим органом на підставі картки особового рахунку (КОР) платника податку та довідки, а не на підставі акта перевірки, як встановлено в п. 299.11 ст. 299 ПК України.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що згідно виписки з банку ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" податкові зобов`язання з єдиного податку до місцевого бюджету, а саме: 19 квітня 2016 року було сплачено 6 350,00 грн. за платежем єдиний податок, код бюджетної класифікації 16050200; 19 травня 2016 року сплачено 6 350,00 грн. за платежем єдиний податок, код бюджетної класифікації 16050200; 27 липня 2016 року сплачено 1 500,00 грн. за платежем єдиний податок, код бюджетної класифікації 1605200; 20 жовтня 2016 року сплачено 1 900,00 грн. за платежем єдиний податок, код бюджетної класифікації 1605200; 11 січня 2017 року сплачено 2 200,00 грн. за платежем єдиний податок, код бюджетної класифікації 1605200.

Водночас, вказані платежі сплачені позивачем на помилковий код бюджетної класифікації, а саме замість коду 1605200 вказано 16050200.

Колегія суддів зазначає, що сплата коштів на помилковий код бюджетної класифікації не може вважатися підставою для висновку про несплату позивачем податкового зобов`язання та застосування до нього відповідних санкцій.

Враховуючи викладене у сукупності колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що контролюючий орган при прийнятті рішення № 59 від 28.03.2017 року щодо ФОП ОСОБА_1 про анулювання реєстрації платника єдиного податку діяв всупереч та не у відповідності до повноважень, наданих йому законодавством України, а тому зазначене рішення контролюючого органу є протиправним і підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги не дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління державної фіскальної служби у м. Києві - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 березня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 09.10.2019 року.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: В.В. Файдюк

Є.І.Мєзєнцев