Справа № 160/5281/19
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2019-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2019 року Справа № 160/5281/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Боженко Н.В.
07 червня 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Південно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, в якій позивачка просила:
- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, стосовно відмови у призначені пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зазначена у листі Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 05 червня 2019 року за № 7/1-1928/нв-19, протиправною та зобов`язати вчинити певні дії, а саме зобов`язати Головне управління Пенсійного Фронду України в Дніпропетровській області розглянути поданий пакет документів для призначення пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства України;
Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що в червні 2019 року нею отримано листа Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції від 05 червня 2019 року № 7/1-1928/нв-19 за інформацію якого стало відомо, що Головне управляння Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повернуло без виконання до Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції матеріали пенсійної справи стосовно ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що відсутні правові підстави для призначення пенсії за вислугу років. Позивачка не погоджується з такою позицією Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оскільки такі дії відповідача є протиправними та порушують особисту соціальну гарантію на пенсійне забезпечення, тому позивачка була вимушена звернутися до суду
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 червня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 160/5281/19. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).
02 липня 2019 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог позивача, та вважає їх необґрунтованими з наступних підстав. Наказом Південно-Східного міжрегіонального управляння з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 07.12.2017 року № 409 о/с «Про особовий склад», відповідно до пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про національну поліцію» ОСОБА_1 була звільнена зі служби в Державній кримінально-виконавчій служби України, з посади начальника Заводського районного сектору Кам`янського міського відділу уповноваженого органу з питань пробації зазначеного вище управління. На момент звільнення вислуга років позивача, станом на 07.12.2017 року, становила: у календарному обчислені 18 років 03 місяці 22 дні; у пільговому 23 роки 05 місяців 11 днів. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області наголошує, що пенсія за вислугу років призначається незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби і на день звільнення мають вислугу років 23 календарних роки та 6 місяців і більше. Пільгові роки необхідні для правильного вирахування суми пенсії, а право на пенсію визначається календарними роками вислуги. Таким чином, на день звільнення позивача за даними подання про призначення пенсії № 9353 від 13.05.2019 календарна вислуга років складає 18 років 03 місяці 22 дні, підстави для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відсутні.
Згідно положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, що підтверджується копією паспорту від 01.12.2017 року.
Довідка про реєстрацію місця проживання особи від 10.04.2019 року № 18/1725 видана на ім`я, ОСОБА_1 підтверджує громадянство позивачки, а також підтверджує місце проживання за адресою АДРЕСА_2 .
Згідно інформації з трудової книжки серії НОМЕР_2 , позивачка у період з 15.08.1999 по 07.12.2017 роки проходила службу в державній кримінально-виконавчій служби України.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.03.2019 р. у адміністративній справі №160/469/18 позов ОСОБА_1 задоволено, визнано бездіяльність Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, яка полягає у відмові ОСОБА_1 у задоволені заяви щодо підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення пенсії за вислугу років, та зобов`язано підготувати та направити до органів Пенсійного фонду України необхідні документи для призначення пенсії, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби», який затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року за номером 3-1, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за номером 135/13402.

На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.03.2019 р. у адміністративній справі №160/469/19 Південно-східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації листом направлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області матеріали пенсійної справи колишнього працівника ОСОБА_1 , які листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 23.05.2019р. № 11109/03-02/15 повернуто через відсутність необхідної кількості вислуги років згідно з п. «а» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», про що було повідомлено позивача у листі Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 05.06.2019 року за номером 7/1-1928/нв-19.

Позивач, не погодившись з бездіяльністю відповідача стосовно відмови у призначенні пенсії, яка зазначена у листі Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації від 05.06.2019 року за номером 7/1-1928/нв-19, звернулась до суду з цим позовом.

Вирішуючи даний позов по суті, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України(далі - КАС), є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей", та постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 р. № 1522 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян» врегульовано постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 р., № 3-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Порядок № 3-1), яким, зокрема, передбачено:

- заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).

Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи), (пункт 1 цього Порядку);

- днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу, що призначає пенсії, письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дати їх відправлення. У разі, якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, заявнику (посадовій особі уповноваженого структурного підрозділу) роз`яснюється, які документи необхідно надати додатково. При поданні документів до закінчення тримісячного терміну з дня отримання роз`яснення днем звернення за призначенням пенсії вважається день подання заяви або дата відправлення документів поштою, ( пункт 6 цього Порядку);

- уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи (п. 12 зазначеного Порядку).

З огляду на вказані приписи Порядку № 3-1 заяви про призначення пенсій за вислугу років особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом № 2262-ХІІ, подаються цими особами до Головних управлінь Пенсійного фонду України в областях, як органів, що призначає пенсії, через уповноважені структурні підрозділи, в даному випадку, установою, де працював позивач перед звільненням зі служби.

У свою чергу, рішення щодо призначення або відмови в призначенні певного виду пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» приймають органи Пенсійного фонду України (ст. 49 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.03.2019 р. у адміністративній справі №160/469/18 позов ОСОБА_1 задоволено, визнано бездіяльність Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, яка полягає у відмові ОСОБА_1 у задоволені заяви щодо підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення пенсії за вислугу років, та зобов`язано підготувати та направити до органів Пенсійного фонду України необхідні документи для призначення пенсії, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби», який затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року за номером 3-1, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за номером 135/13402.

На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.03.2019 р. у адміністративній справі № 160/469/18 Південно-східне міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації було направлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області матеріали пенсійної справи колишнього працівника ОСОБА_1 .

Згідно ст. 49 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та п.18 Порядку № 3-1 рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії оформляється розпорядженням органу, що призначає пенсії.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 23.05.2019р. №11109/03-02/15 матеріали було повернуто через відсутність необхідної кількості вислуги років згідно з п. «а» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Про повернення документів Пенсійним фондом позивачу повідомлено листом Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 05.06.2019 року за номером 7/1-1928/нв-19.

Суд зазначає, що відповідачем не надано доказів прийняття вмотивованого рішення про розгляд документів позивача на призначення пенсії. Не надано і доказів повідомлення позивача про прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області рішення щодо його документів, поданих Південно-східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації на призначення пенсії.

В свою чергу, лист від 23.05.2019 № 11109/03-02/15 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про повернення матеріалів для призначення пенсії через відсутність необхідної кількості вислуги років згідно зі ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" є таким, що не відповідає вимогам законодавчо встановленої процедури розгляду питання про можливість призначення пенсії з урахуванням тієї обставини, що рішення щодо призначення або відмови в призначенні певного виду пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» приймають органи Пенсійного фонду України (ст. 49 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», п.18 Порядку № 3-1).

Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повертаючи вищевказані матеріали для призначення пенсії листом без прийняття відповідного рішення, діяло поза межами делегованих йому повноважень та з порушенням норм чинного законодавства.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідачем не обґрунтовано правомірність своїх дій щодо повернення матеріали для призначення пенсії Південно-Східному міжрегіональному управлінню з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції без прийняття вмотивованого рішення про їх розгляд, та з зазначенням результату.

Відповідно до ч. 2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Позивач у позовних вимогах просить визнати протиправною бездіяльність відповідача стосовно відмови у призначенні пенсії, яка зазначена у листі Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 05 червня 2019 року за номером 7/1-1928/нв-19.

Однак, лист від 05.06.2019 року за номером 7/1-1928/нв-19 прийнятий Південно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції за відсутності доказів прийняття рішення про відмову у призначенні пенсії самим відповідачем.

Враховуючи викладене, з метою належного захисту прав позивача, суд вважає доцільним вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не вчинення дій, спрямованих на забезпечення прийняття відповідного рішення за результатами розгляду документів ОСОБА_1 на призначення пенсії за вислугу років згідно зі ст. 12 Закону № 2262-ХІІ на підставі документів, що надійшли від Південно-східного міжрегіонального управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.

З урахуванням зазначеного, на підставі наявних у матеріалах справи доказів, системного аналізу норм чинного законодавства України, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою і підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з положень ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим, з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 768,40 грн. відповідно до квитанції від 06.06.2019 № ПН 1737509.

Відповідно до частини 5 статті 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 9, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (59094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Південно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (49070, м. Дніпро, вул. Короленка, буд.4, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не вчинення дій, спрямованих на забезпечення прийняття рішення за результатами розгляду пакету документів ОСОБА_1 на призначення пенсії за вислугу років згідно зі ст. 12 Закону № 2262-ХІІ на підставі документів, що надійшли від Південно-Східного Міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції для прийняття рішення щодо призначення пенсії згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянути поданий пакет документів для призначення пенсії ОСОБА_1 , та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства України.

В іншій частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (59094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко