Справа № 560/1094/19
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2019-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/1094/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Лабань Г.В.

Суддя-доповідач - Біла Л.М.

09 жовтня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Курка О. П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Черняк А.В.,

представника відповідачів: Кучерявої Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 травня 2019 року (повний текст якого складено 30 травня 2019 року у м. Хмельницькому) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафта-експрес" до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

у квітні 2019 року позивач - ТОВ "Нафта-експрес" звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Хмельницькій області, в якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просило визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 30.11.2018 №1008473/41138032, №100848/41138032, №1008520/41138032, №1007724/41138032, №1007719/41138032 та зобов`язати ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 07.09.2018 №118, від 11.09.2018 №133, від 11.09.2018 №134, від 20.09.2018 №155, від 24.09.2018 №170.

Позовні вимоги мотивовані тим, що комісія, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, безпідставно відмовила в реєстрації вказаних вище податкових накладних, оскільки ТОВ "Нафта-експрес" надало всі документи, які підтверджують реальність здійснення поставки фракції газойлево-гудронової легкої. На переконання позивача, всупереч вимогам Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117 (далі Порядок №117), контролюючий орган не зазначив, копії яких документів необхідно надати для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Також контролюючий орган не конкретизував причини відмови та не врахував надані позивачем пояснення та документи на підтвердження реальності здійснення операцій, а тому спірні рішення прийняті з порушенням Податкового кодексу України та Порядку №117.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 травня 2019 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 30.11.2018 №1008473/41138032, №100848/41138032, №1008520/41138032, №1007724/41138032, №1007719/41138032. Зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складені товариством з обмеженою відповідальністю "Нафта-експрес" податкові накладні від 07.09.2018 №118, від 11.09.2018 №133, від 11.09.2018 №134, від 20.09.2018 №155, від 24.09.2018 №170. Стягнуто на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Нафта-експрес" судовий збір в розмірі 9605,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Хмельницькій області. Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Нафта-експрес" судовий збір в розмірі 9605,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачі подали апеляційні скарги, в яких, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просили скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційних скарг зазначено, що в квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних чітко визначений критерій, який передбачений підпунктом 1.6 пункту 1 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, в Єдиному реєстрі податкових накладних. При цьому, платником не надано достатній пакет документів для прийняття рішень про реєстрацію вказаних податкових накладних, оскільки надані первинні документи не відповідають вимогам законодавства та складені з неточностями обов`язкових реквізитів, відповідно не розкривають зміст та не підтверджують реальність здійснення господарських операцій. На переконання апелянтів, підстави для реєстрації ДФС України вказаних податкових накладних, передбачені п. 19 Порядку введення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (далі - Порядок №1246) відсутні.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2019 року апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України повернуто особі, яка її подала.

28 липня 2019 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від позивача, в якому останній вказав на безпідставність доводів апеляційної скарги, у зв`язку із чим просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

24 вересня 2019 року від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке задоволено судом та відкладено розгляд справи на 09 жовтня 2019 року.

В судовому засіданні представник відповідачів підтримала доводи апеляційної скарги, просила скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду справи в судове засідання не з`явився.

При цьому, 09 жовтня 2019 року на електронну адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшла заява від позивача про відкладення розгляду справи, яка не підписана електронно-цифровим підписом у встановленому законом порядку. На підтвердження зазначеного, головним спеціалістом відділу надання інформаційних послуг, руху адміністративних справ та діловодства суду Друзь Ю.О. складено відповідну довідку.

Колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що правовий статус електронного цифрового підпису визначає Закон України "Про електронний цифровий підпис" від 22 травня 2003 року № 852-IV. Згідно з ст. 4 вказаного Закону електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів.

Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі.

За приписами ст. 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" від 22 травня 2003 року № 851-IV оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним цифровим підписом автора.

Між тим, положеннями ч. 2 ст. 167 КАС України визначено, якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Таким чином, оскільки заява не містить електронного цифрового підпису, тобто подана без додержання вимог ч. 1 ст. 167 КАС України, то остання не може бути розглянута судом та підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, ТОВ "Нафта-експрес" зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 08.02.2017.

ТОВ "Нафта-експрес" та ТОВ "Люксон Компані" уклали договір поставки нафтопродуктів від 08.08.2018 №080818-1, відповідно до умов якого ТОВ "Нафта-експрес" зобов`язалось поставити ТОВ "Люксон Компані" фракцію газойлево-гудронову легку, а ТОВ "Люксон Компані" прийняти та оплатити нафтопродукти.

Вказані операції з поставки фракції газойлево-гудронової легкої ТОВ "Нафта-експрес" оформило податковими накладними від 07.09.2018 №118, від 11.09.2018 №133, від 11.09.2018 №134, від 20.09.2018 №155, від 24.09.2018 №170, які надіслало для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Головне управління ДФС в Хмельницькій області надіслало позивачу квитанції від 26.09.2018, 27.09.2018, 28.09.2018, 12.10.2018 про зупинення реєстрації зазначених податкових накладних, вказавши, що податкові накладні відповідають вимогам пп. 1.6 п. 1 "Критеріїв ризиковості платника податку" та запропонувало надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

ТОВ "Нафта-експрес" направило контролюючому органу повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних, реєстрацію яких зупинено, а також скановані копії документів: договори позички нежитлового приміщення від 02.04.2017, 25.04.2017, 01.09.2018, укладені з ФОП ОСОБА_1 ; договір транспортного перевезення від 21.04.2018 №ТП-21/04/18; додаткова угода до договору від 05.09.2018 №25/18; договір поставки нафтопродуктів від 08.08.2018 №080818-1, специфікація від 11.09.2018 №110918, від 20.09.2018 №200918, від 24.09.2018 №240918, від 11.09.2018 №110918, від 07.09.2018 №070918; акт приймання-передачі нежитлового приміщення від 25.04.2018; акт звірки взаємних розрахунків станом на 31.10.2018 з ТОВ "Люксон Компані" за період 01.09.2018 - 31.10.2018; акти здачі-приймання робіт (надання послуг) від 16.10.2018 №39, від 25.10.2018 №40, від 01.11.2018 №41, додаток до акту здачі-приймання робіт (надання послуг) від 01.11.2018 №41; видаткові накладні від 07.09.2018 №118, від 11.09.2018 №134, від 24.09.2018 №152, від 11.09.2018 №133, від 20.09.2018 №149, від 06.09.2018 №34; довіреності від 07.09.2018, 11.09.2018, 20.09.2018, 24.09.2018; квитанції №1 від 26.10.2018, 20.09.2018, 11.09.2018, 24.09.2018, 26.09.2018, 28.09.2018, 12.10.2018; податкові накладні від 06.09.2018 №2, від 11.09.2018 №3, від 20.09.2018 №4, від 07.09.2018 №118, від 11.09.2018 №134, від 20.09.2018 №155, від 24.09.2018 №170; специфікації до договору поставки від 08.08.2018 №080818-1 від 11.09.2018, 20.09.2018, 24.09.2018, 11.09.2018, 07.09.2018; товаро-транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів (нафти) від 07.09.2018, 11.09.2018, 24.09.2018, 20.09.2018, 06.09.2018, 11.09.2018, 20.09.2018; платіжні доручення від 11.09.2018 №84, 86, 88, від 18.09.2018 №104, 105, 106, від 20.09.2018 №107, 108, від 21.09.2018 №110, від 27.09.2018 №117, 118, від 02.10.2018 №125, від 03.10.2018 №126, від 18.10.2018 №140, від 17.09.2018 №102, від 18.10.2018 №138, від 29.10.2018 №145, від 10.09.2018 №83; паспорт якості від 10.09.2018 №905.

Рішеннями від 30.11.2018 №1008473/41138032, №100848/41138032, №1008520/41138032, №1007724/41138032, №1007719/41138032 Головне управління ДФС у Хмельницькій області відмовило позивачу у реєстрації податкових накладних від 07.09.2018 №118, від 11.09.2018 №133, від 11.09.2018 №134, від 20.09.2018 №155, від 24.09.2018 №170. Підставою для відмови слугувало ненадання ТОВ "Нафта-експрес" договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них, та первинних документів щодо постачання/придбання товарів, послуг, зберігання, транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційнтх описів), у тому числі рахунків фактури/інвойси, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг), з урахування наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

ТОВ "Нафта-експрес" подало до ДФС України скарги на вказані рішення.

Рішеннями від 17.12.2018 №52301/41138032/2, від 18.12.2018 №52632/41138032/2, №52743/41138032/2, №52633/41138032/2, №52634/41138032/2 ДФС України скарги ТОВ "Нафта-експрес" залишила без задоволення, оскаржувані рішення без змін.

Вважаючи рішення відповідача щодо відмови у реєстрації податкових накладних протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та контрагентом, а також на те, що такі документи були надані контролюючому органу, то останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних від 07.09.2018 №118, від 11.09.2018 №133, від 11.09.2018 №134, від 20.09.2018 №155, від 24.09.2018 №170. Більше того, відмовивши у реєстрації податкових накладних у зв`язку з ненаданням копій документів, фіскальний орган у квитанціях не зазначав, яких пояснень та документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію цих податкових накладних, а відтак оскаржувані рішення прийняті Головним управління ДФС в Хмельницькій області з порушенням принципу "належного урядування" та без дотримання процедур, визначених законодавством.

Колегія суддів, переглядаючи судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги, вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Положеннями п. 201.10 ст. 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

За приписами п. 187.1 ст. 187 ПК України встановлено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Положеннями п. 74.2 ст. 74 ПК України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних / розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зі змісту пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29/12/2010 (далі - Порядок № 1246) слідує визначення, що податкова накладна-електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог ПК України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Відповідно до п.п. 12, 13 та 14 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки:

відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту);

чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу;

наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу;

наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200 1.3 і 200 1.9 статті 200 1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.);

наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;

факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;

наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування;

дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція). Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначає постанова № 117 від 21.02.2018 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" (далі - Порядок №117).

Пунктом 3 Порядку №117 визначено, що податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику), що подаються на реєстрацію в Реєстрі до проведення моніторингу, за результатами якого можливе зупинення їх реєстрації, перевіряються відповідно до таких ознак:

1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, що є звільненою від оподаткування;

2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних / розрахунках коригування (крім розрахунків коригування, поданих на реєстрацію у місяці, іншому ніж місяць, в якому вони складені), зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної / розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень за умови, що обсяг постачання товарів/послуг, зазначений в них у поточному місяці за операціями з одним отримувачем - платником податку, не перевищує 50 тис. гривень, та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку;

3) одночасно значення показників D та P, розрахованих у наведеному у цьому підпункті, мають такі розміри: D > 0,05, P < P м х 1,4, де:

D - розрахункова величина, яка дорівнює S/T;

S - загальна сума сплачених за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування, сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої під час ввезення товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами;

T - загальна сума постачання товарів/послуг на митній території України, що оподатковуються за ставками 0,20 і 7 відсотків, зазначеними платником податку в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування;

P - сума податку на додану вартість, зазначена платником податку в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі у звітному (податковому) періоді, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної / розрахунку коригування;

P м - найбільша місячна сума податку на додану вартість, зазначена у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих платником податку в Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування.

Значення показника D за останні 12 календарних місяців обраховується ДФС станом на перше число календарного місяця та кожного 10 числа стає доступним платнику податку в електронному кабінеті.

Згідно з п.п. 5, 6 Порядку №117 податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку. У разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Відповідно до п. 13 Порядку №117 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування;

2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;

3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Згідно з п. 10 Порядку №117 критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС за погодженням Мінфіну.

За приписами пп. 1.6 Критеріїв ризиковості платника податку, наведених в листі ДФС України від 21.03.2018 №959/99-99-07-18 комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим); дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс); наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Відповідно до пункту 21 Порядку №117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Даючи правову оцінку доводам апеляційної скарги відповідача щодо правомірності винесення рішення про відмову у реєстрації податкових накладних від 30.11.2018 №1008473/41138032, №100848/41138032, №1008520/41138032, №1007724/41138032, №1007719/41138032 , суд апеляційної інстанції враховує наступне.

З матеріалів справи слідує, що у квитанціях, відповідно до яких зупинено реєстрацію вказаних податкових накладних, зазначено, що податкові накладні/розрахунки коригування відповідають критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним підпунктом 1.6 пункту 1 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 №567. Запропоновано надати пояснення та /або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накиданих.

На виконання вимог контролюючого органу, позивач надав пояснення та копії вказаних вище документів.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивачем не надано достатній пакет документів для прийняття рішень про реєстрацію вказаних податкових накладних, оскільки надані первинні документи не відповідають вимогам законодавства та складені з неточностями обов`язкових реквізитів, відповідно не розкривають зміст та не підтверджують реальність здійснення господарських операцій. Крім того, позивачем не надано належним чином оформлених первинних документів, які б підтвердили оприбуткування товарно-матеріальних цінностей.

Так, апелянт вказує на те, що ТОВ "Нафта-експерс" не надано договору, укладеного з постачальником ТОВ "Нова-Трейд Компані", а відтак відсутня інформація щодо умов поставки та їх відповідності даним, зазначеним в ТТН №00824 від 06.09.2018, №00838 від 11.09.2018, №00871 від 20.09.2018.

Також, на переконання апелянта, в наданих ТТН від 07.09.2018, від 11.09.218, від 24.09.2018, від 20.09.2018 на перевезення Фракцію газойлево-гудронову легку вказано пункт навантаження смт. Віньківці. У видаткових накладних № 118 від 07.09.2018, №134 від 11.09.2018, №152 від 24.09.2018, №133 від 11.09.2018, №149 від 20.09.2018 вказано місце складання теж смт. Віньківці, що видається незрозумілим, зважаючи на те, що складські приміщення, де б зберігалися ТРЦ таких специфічних властивостей у позивача в смт. Віньківці відсутні.

З даного приводу колегія суддів зауважує, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Водночас, в оскаржуваних рішеннях відсутнє будь-яке посилання на те, що підставою для їх прийняття слугувало саме неподання позивачем документів, які відповідач зазначає в своїй апеляційній скарзі або наявність неточностей у ТТН та видаткових накладних, як на цьому наголошує апелянт.

Тобто, доводи апеляційної скарги фактично ґрунтуються на доказах, які не були покладені в основу прийняття оскаржуваних рішення про відмову у реєстрації податкових накладних, а відтак з урахуванням вимог ч. 2 ст. 77 КАС України не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

Більше того, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що сукупність первинних документів, наданих позивачем як на вимогу відповідача, так і долучених до матеріалів справи, не дають підстав для сумніву щодо реальності здійснення поставки нафтопродуктів відповідно до договору від 08.08.2018 №080818-1, укладеного між позивачем та ТОВ "Люксон Компані", на виконання вимог якого складено податкові накладні від 30.11.2018 №1008473/41138032, №100848/41138032, №1008520/41138032, №1007724/41138032, №1007719/41138032.

При цьому, факт зупинення реєстрації податкової накладної у ЄРПН не спростовує факту здійснення платником податків господарської операції, що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна.

Зважаючи на наявність у позивача передбачених чинним законодавством України документів, а також на те, що такі документи були надані позивачем контролюючому органу, то суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації вказаних податкових накладних.

Разом з тим, оскаржувані рішення Комісії ГУ ДФС у Хмельницькій області, яким позивачу відмовлено у реєстрації податкових накладних ґрунтуються на тому, що платником податку не надано: договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них; первинних документів щодо постачання/придбання товарів, послуг, зберігання, транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційних описів), у тому числі рахунків фактури/інвойси, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг), з урахування наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити).

Проте, як вірно зазначено судом першої інстанції, оскаржуване рішення містить лише формальну підставу для його прийняття, оскільки в останньому не зазначено, якими мотивами керувалася Комісія ГУ ДФС у Хмельницькій області, вважаючи, що надані документи не є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Колегія суддів звертає увагу і на те, що відповідачами не вказано на підставі якого саме критерію оцінки ступеня ризиків було здійснено зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН та не зазначено, які саме копії документів (за вичерпним переліком) пропонується надати позивачу, які були б достатніми для прийняття контролюючим органом рішень про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Слід також зазначити, що у пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку наведено сім обставин, які вказують на наявність у контролюючого органу повноважень щодо розгляду питання про встановлення ризиковості платника податків.

За загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Так, можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пп. 1.6 п. 1 Критеріїв без наведення відповідного підпункту (обставини), є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 23 жовтня 2018 року по справі №822/1817/18 та у постанові від 02 квітня 2019 року по справі №822/1878/18.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини, зокрема, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та "Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

За встановлених обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що апелянт не довів правомірності оскаржуваних рішень про відмову в реєстрації податкових накладних від 30.11.2018 №1008473/41138032, №100848/41138032, №1008520/41138032, №1007724/41138032, №1007719/41138032.

Відповідно до пункту 28 Порядку № 117 податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийнято та набрало чинності рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; протягом п`яти робочих днів не прийнято та/або не зареєстровано в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданих податкової накладної/розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить менше 30 млн. гривень; протягом семи робочих днів не прийнято та/або не зареєстровано в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданих податкової накладної/розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить більше 30 млн. гривень включно.

Згідно з нормами пунктів 19, 20 Порядку № 1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Виходячи з наведеного вище, колегія суддів вважає обґрунтованою позицією суду першої інстанції, що з метою ефективного захисту порушеного права позивача необхідно зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати зазначені податкові накладні.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 травня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 10 жовтня 2019 року.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М. Курко О. П.