Справа № 460/1239/19
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року№ 857/8935/19
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Качмара В.Я.,

суддів Гінди О.М., Мікули О.І.,

при секретарі судового засідання Пильо І.І.

розглянувши у відкритому судовому в м.Львові апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 3 липня 2019 року у справі №460/1239/19 (суддя Комшелюк Т.О., рішення ухвалене о 10/27 год, м.Рівне, повний текст складено 8 липня 2019 року) за її позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП) звернулася до суду позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області (далі Головне управління) в якому просила визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 23.04.2019 №№, (далі ППР №№, відповідно) та рішення про застосування фінансових санкцій від 23.04.2019 № (далі Рішення).

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 3 липня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржила позивач, яка із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В доводах апеляційної скарги вказує, що висновки акту фактичної перевірки, на підставі якого прийняті оспорювані рішення, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки такий акт не містить підстави, за наявності якої може проводитись фактична перевірка, що на думку апелянта свідчить про неоднозначний підхід фіскального органу до підстав перевірки та зловживання повноваженнями посадовими особами контролюючого органу при здійсненні своїх посадових обов`язків, адже позивачу не було пред`явлено жодного документа на перевірку. Також посилається на постанову Кузнецовського міського суду Рівненської області від 23 квітня 2019 року у справі №565/695/19 (далі Постанова) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підставі того ж акту фактичної перевірки, якою з врахуванням пункту 2 частини першої статті 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) протокол про адміністративне правопорушення за статтею 155-1 КУпАП повернуто Головному управлінню. З огляду на це вважає, що оспорювані рішення прийняті з порушенням норм чинного законодавства України та підлягають скасуванню.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Учасники справи, в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС), вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані ППР №№, та Рішення прийняті відповідачем в порядку та у спосіб, що визначені чинним законодавством, в межах наданих йому повноважень, обґрунтовано і правомірно, а позивачем не доведено ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 29.05.2019 ОСОБА_1 , 22.08.2014 виконавчим комітетом Вараської міської ради Рівненської області зареєстрована як ФОП; з 14.08.2017 як платник податків перебуває на обліку у Головному управлінні (Сарненське управління, Вараська ДПІ); основний вид діяльності: 56.10. діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (а.с.28-32).

27.03.2019 працівниками Головного управління, відповідно до наказу від 19.03.2019 №804, на підставі направлень від 19.03.2019 №113 та №114, проведено фактичну перевірку додержання ФОП вимог законодавства України сфері обігу підакцизних товарів у господарській одиниці кафе-бар, який належить позивачу та розташований по АДРЕСА_1 .Незалежності АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , за наслідками якої складено акт від 27.03.2019 №206/17-00-40-01/ (далі Акт; а.с.41-42, 48-51).

За змістом Акта в ході проведення перевірки вказаної господарської одиниці встановлений факт реалізації кальяну (тютюн для куріння кальяну зі смаком малини та чорної смородини) на воді за ціною 150 грн. Бармен розрахункову операцію провів на повну суму покупки, не роздрукував та не видав розрахунковий документ, тобто без застосування реєстратора розрахункових операцій (далі РРО). Роздрібна торгівля тютюновими виробами здійснювалася без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, на які також не представлено товарно-супровідні документи, що про продаж тютюнових виробів, які не обліковані у встановленому законодавством порядку. Крім того, на момент перевірки по місцю реалізації та зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів були відсутні супровідні документи на тютюн для куріння кальяну зі смаком малини та чорної смородини, що перебував в реалізації.

Проведеною перевіркою встановлено порушення позивачем вимог:

1) частину чотирнадцяту статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів» (далі Закон №481/95-ВР);

2) пункти 1, 2, 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі Закон №265/95-ВР);

3) «Правила роздрібної торгівлі тютюновими виробами», затверджені наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 24.07.2002 №218, (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.08.2002 за №679/6967 (далі Правила).

На підставі Акта відповідачем 23.04.2019 прийнято:

ППР №№, 000338400, якими застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 1 грн та 300 грн відповідно;

Рішення відповідно до якого за роздрібну торгівлю тютюновими виробами без наявності у суб`єкта господарювання ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами згідно абзацу 5 частини другої статті 17 Закону №481/95-ВР до ФОП застосовано штрафні санкції у вигляді штрафу 17000 грн (а.с.43-45).

Не погоджуючись з такими рішеннями контролюючого органу позивач звернулась до суду із цим позовом.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів визначені Законом № 481/95-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Відповідно до статі 16 Закону №481/95-ВР контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

За змістом статті 19-1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - ПК) до функцій контролюючих органів відноситься, зокрема ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, оптової торгівлі спиртом, оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами та контроль за таким виробництвом; заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів; контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, які провадять оптову або роздрібну торгівлю алкогольними напоями, вимог законодавства щодо мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін на такі напої; визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобов`язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до положень статті 75 ПК контролюючі органи мають право проводити, зокрема, фактичні перевірки, яким вважаються перевірки, що здійснюються за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (підпункт 75.1.3 пункт 75.1 статті 75 ПК).

Згідно з пунктом 80.1, підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи), та може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Пунктом 81.1 статті 81 ПК передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

За приписами пункту 86.5 статті 86 ПК акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

З матеріалів справи вбачається, що контролюючим органом проведено фактичну перевірку позивача. Копію наказу про проведення перевірки, відповідно до вимог пункту 81.1 статті 81 ПК, вручено 27.03.2019, а також пред`явлено направлення та службові посвідчення, про що зазначено в Акті, підписаному ФОП позивача із вказівкою про відсутність зауважень до висновків Акта, а також підтверджується розписками позивача про ознайомлення із направленими, посвідченнями та вручення наказу.

Докази, які б свідчили про недопуск позивачем посадових осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки, а саме акт про недопуск до проведення такої перевірки, матеріали справи не містять.

Водночас платник податку, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки, зокрема фактичної, щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до податкової перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Вказані висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду щодо розглядуваного питання викладеною у постановах від 30 листопада 2018, 12 березня 2019 року, 3 жовтня 2019 року у справах №№808/1641/15, 826/630/15, 826/15418/14 відповідно.

Відтак, суд апеляційної інстанції відхиляє усі доводи скаржника щодо безпідставності та порушення порядку проведення перевірки.

За приписами абзацу 5 підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 ПК реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів це продаж пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших об`єктах громадського харчування.

Згідно з пунктом 215.1 статті 215 ПК до підакцизних товарів належить, зокрема, тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну.

Тютюнові вироби це сигарети з фільтром або без фільтру, цигарки, сигари, сигарили, а також люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінників для куріння, нюхання, смоктання чи жування (підпункт 14.1.252 пункту 14.1 статті 14 ПК та стаття 1 Закону №481/95-ВР).

Частиною двадцятою статті 15 Закону №481/95-ВР визначено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Згідно з частиною 28 статті 15 Закону №481/95-ВР ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання.

Порядок роздрібної торгівлі сигаретами, цигарками, сигарами, сигарилами, тютюном люльковим, нюхальним, смоктальним, жувальним та іншими виробами з тютюну і його замінниками (далі тютюнові вироби), визначаються Правилами (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) за пунктом 2 яких, роздрібна торгівля тютюновими виробами це діяльність з продажу тютюнових виробів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків.

Правила поширюються на всіх суб`єктів підприємницької діяльності на території України незалежно від форм власності, які пройшли реєстрацію в установленому порядку і мають ліцензію на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, одержану в порядку, визначеному законодавством України (пункт 4 Правил).

Таким чином, роздрібна торгівля тютюновими виробами здійснюється суб`єктом господарювання виключно за наявності відповідної ліцензії.

Як видно із пояснень позивача до Акта така не знала, що потрібна ліцензія на право продажу тютюнових виробів не знала. Супровідних документів на тютюн для кальяну зі смаком малини та чорної смородини не має.

Відсутність у ФОП ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами на час перевірки не спростовано жодними доводами та доказами і в апеляційній скарзі.

У частині першій статті 17 Закону №481/95-ВР передбачено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

За змістом абзацу 5 частини 2 статті 17 цього ж Закону до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Таким чином, Рішення прийняте відповідачем, в порядку та у спосіб, що визначені чинним законодавством, в межах наданих йому повноважень, обґрунтовано і правомірно.

Щодо штрафних (фінансових) санкцій застосованих до ФОП згідно ППР №№, 000338400, то необхідно зазначити наступне.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначаються Законом № 265/95-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Відповідно до частини першої статті 15 Закону №265/95-ВР контроль за додержанням суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи доходів і зборів шляхом проведення фактичних та документальних перевірок відповідно до ПК.

Частиною першою статті 3 Закону №265/95-ВР визначено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок (п.1); видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції (п.2); вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку (п.12).

Пунктом 1 частини першої статті 17 Закону №265/95-ВР встановлено, що за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); не проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності у юридичних осіб на місці проведення розрахунків суми готівкових коштів сумі коштів, зазначеній у денному звіті, більше ніж на 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, а в разі використання юридичною особою розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; не роздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання: вчинене вперше - 1 гривня.

В силу вимог статті 20 Закону №265/95-В, до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості не облікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з розрахунком штрафних (фінансових) санкцій сума штрафних санкцій становить:

1) 300 грн (150*200%) за ведення з порушенням порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів місцем їх реалізації та зберігання;

2) 1,00 грн за не проведення розрахункових операцій через РРО з фіскальним режимом роботи вчинене вперше (а.с.19).

Частинами першою-другою статті 77 КАС передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вище наведене, суд апеляційної інстанції вважає вірними висновки суду першої інстанції про не доведеність апелянтом обставин щодо безпідставності та протиправності прийняття оскаржуваних ППР №№, 000338400 та Рішення.

При цьому, апеляційний суд також вважає слушним, посилання суду першої інстанції щодо недоцільності покликання позивача на Постанову, як на обставину протиправності спірних рішень та на підставу відсутності складу правопорушення зі сторони позивача, оскільки вказаним судовим рішенням не встановлено таких обставин, а лише встановлено порушення порядку заповнення протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, відсутність дати та часу його складання (вчинення правопорушення), який Постановою було повернуто Головному управлінню. Тобто питання щодо притягнення ФОП до відповідальності за порушення, встановлені в Акті, судом в межах справи №565/695/19 не розглядалося. Відтак, такі обставини не є обов`язковими для іншого суду відповідно до частини шостої статті 78 КАС.

Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених вище правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанцій, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційні скарги слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 3 липня 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Головуючий суддя В. Я. Качмар
судді О. М. Гінда
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 11 жовтня 2019 року.