Справа № 200/5746/19-а
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2019 р. Справа№200/5746/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стойки В.В.,

при секретарі Дідевич І.О.,

за участю:

представника позивача Разборського І.А.

представника відповідача Голуб П.А.

представників третьої особи Фінк О.Є., Бречко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Часовоярської міської ради до Державної служби України з питань праці, третьої особи Публічного акціонерного товариства "Часовоярський вогнетривкий комбінат" про визнання протиправним та скасування акту про надання гірничого відводу.

В С Т А Н О В И В:

24.04.2019 року Часовоярська міська рада звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної служби України з питань праці, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Часівоярський вогнетривкий комбінат» в якій просив визнати протиправним та скасувати акт про надання гірничого відводу від 06.08.2018 року №3362, виданий Державною службою України з питань праці на вимогу ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» з метою продовження розробки Часовоярського родовища вогнетривких глин в Бахмутському районі Донецької області та встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, шляхом зобов`язання відповідача подати до суду звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог представником позивача було зазначено, що під час проведеня службового розслідування було встановлено, що лист від 26.01.2018 року за № 02-41/125 про погодження надання гірничого відводу, копію якого ПАТ «ЧВК» надав до Держпраці, Часовоярською міською радою не видавався.

Вказаний лист є невідомого походження та не є документом у значенні чинного законодавства України, як не оформлений згідно з установленим порядком матеріальний об`єкт, що містить у зафіксованому вигляді інформацію і не має відповідно до чинного законодавства юридичної сили.

Ухвалою суду від 26.04.2019 року судом було відмовлено у задоволенні заяви Часовоярської міської ради про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 02.05.2019 року було відкрито провадження по адміністративній справі та призначено підготовче засідання на16.05.2019 року об 12 год. 30 хв.

Ухвалою суду від 13.05.2019 року представнику відповідача було відмовлено у задоволенні клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції .

Ухвалою суду 16.05.2019 року в судовому засіданні було оголошено перерву до 29.05.2019 року.

Ухвалою суду від 29.05.2019 року в судовому засіданні ухвалою суду було відповлено у задоволенні клопотання відповідача про передачу справи до іншого суду.

05.06.2019 року від третьої особи на адресу суду надійшла апеляційна скарга на ухвалу суду від 02.05.2019 року, якою відкрито провадження у справі №200/5746/19-а з порушення правил територіальної підсудності.

Ухвалою суду від 11.06.2019 року судом було зупинено провадження по справі.

Ухвалою від 10.07.2019 року Перший апеляційний адміністративний суд відмовив у відкритті апеляційного провадження у зв`язку з пропущення строків на апеляційне оскарження.

Ухвалою суду від 08.08.2019 року було продовжено строк підготовчого засідання на тридцять днів та призначення підготовчого засідання на 22.08.2019 року на 12.00 годин.

21.08.2019 року від представника відповідача та третьої особи надійшли клопотання про зупинення провадження по справі.

Ухвалою від 22.08.2019 року було відмовлено в задоволенні клопотання про зупинення та винесено відповідну ухвалу.

03.09.2019 року в судовому засіданні було вирішено питання стосовно клопотання позивача про залучення третіх осіб, судом було відмовлено у задоволенні даного клопотання та винесено відповідну ухвалу.

Ухвалою суду від 03.09.2019 року було закінчено підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті на 02.10.2019 року на 11:30 годин.

Відповадач надав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що вимога позивача щодо визнання протиправним та скасування акту про надання гірничого відводу від 06.08.2019 року №3362, виданого Державною службою з питань праці є безпідставною, акт про надання гірничого відводу було видано згідно чинного законодавства та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог Часовоярської міської ради.

Позивач надав відповідь на відзив, де зазначив, що оформлення права надавати в користування надра для розробки родовищ корисних копалин згідно нормами права надане виключно виконавчими органами сільських, селищних, міських рад і воно може бути реалізоване виключно в вигляді рішень, оскільки відповідними приписами нормативно-правових актів не на міського голову, а на органи місцевого сомоврядування покладено право надавати в користування надра для розробки родовищ корисних копалин.

Представник відповідача надав заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначається, що позивачем порушено правила територіальної підсудності та оскаржуваний акт не є актом індивідуальної дії в цій справі.

Представник третьої особи надав до суду пояснення до позову в якому зазначається, що згідно Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» не відносить до повноважень місцевих рад погоджувати (надавати згоду) на видачу Акту гірничого відводу для розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення, також у позовній заяві не зазначено, яким чином Акт гірничого відводу обмежує права та інтереси територіальної громади та/або обмежує повноваження ради та органів ради. Просив відмови у у задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні представник позивача наполягав на позовних вимогах, просив суд їх задовольнити.

Представники відповідача та третьої особи у судовому засіданні заперечували проти задалення позову з підстав зазначених у відзиві та поясненні до позову.

Суд, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

17.07.2018 року ПАТ «Часівоярський вогнетривкий завод» звернувся до Державної служби України з питань праці з заявкою на одержання гірничого відводу з метою продовження розробки Часів-Ярського родовища вогнетривких глин, дана обставина зазначена в листі №9976/1/10.3-ДП-18 від 11.12.2018р. Державної служби України з питань праці.

Згідно листа ПАТ «Часівоярський вогнетривкий завод» від 18.10.2018р. №01-28 стосовно узгодження та доповнення генерального плану Часовоярській міській раді стало відомо про існування акту надання гірничого відводу №3362 від 06.08.2018р.

Відповідно листа №02-42/1349 від 09.11.2018р., до Державної служби України з питань праці Часовоярська міська рада не надавала ніякої письмової згоди на надання гірничого відводу ПАТ «Часовоярський вогнетривкий завод» з метою розробки Часів-Ярського родовища вогнетривких глин та ПАТ «Часовоярський вогнетривкий завод» не звертався до ради с такою вимогою та просить скасувати акт про надання гірничого відводу №3362.

Згідно відповіді №9976/1/10.3-ДП-18 від 11.12.2018р. Державної служби України з питань праці, ПАТ «Часовоярський вогнетривкий комбінат» звернувся з заявкою на одержання гірничого відводу з дотриманням вимог зазначених в постанові КМУ від 27.01.1995 №59 (далі - Положення), зокрема також було надано лист Часовоярської міської ради від 26.01.2018р. №02-41/125 про погодження надання ПАТ «Чосовоярський вогнетривкий комбінат» гірничого відводу.

Згідно листа №02-42/1593 від 20.12.2018 Часовоярської міської ради лист від 26.01.2018р. №02-41/125 про погодження надання гірничого відводу не надавався та не пересилався, рішення Часовоярської міської ради щодо погодження вказаного питання не приймалося.

Листом Державної служби України з питань праці №521/3/10.3-ДП-19 від 18.01.2019р. Чосовоярській міській раді було надано копію листа від 26.01.2018р. №02-41/125 про погодження надання ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» гірничого відводу для розробки Часів-Ярського родовища вогнетривких глин.

Згідно розпорядження міського голови від 24.01.2019р. №12рр було проведено службове розслідування в результаті якого, встановлено, що лист Чосовоярської міської ради від 26.01.2018р. №02-41/125 не видавався, є невідомого походження, та не є документом у значенні чинного законодавства України.

Часовоярська міська рада звернулася зі зверненнями до Бахмутського відділу поліції ГУНП у Донецькій області та Артемівської місцевої прокуратури стосовно встановлення осіб, причетних до факту службового підроблення, за результатами звернень було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012 за ознаками кримінального правопорушення.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно загальної позиції відповідача, відповідно до підпункту 1, 4 абзацу «б» частини 1 ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: б) делеговані повноваження: 1) здійснення контролю за дотриманням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів; 4) погодження клопотань про надання дозволу на спеціальне використання природних ресурсів загальнодержавного значення.

Відповідно до частини 4 статті 24 КУпН користувач надр (інвестор), який отримав спеціальний дозвіл на користування надрами та гірничий відвід або уклав угоду про розподіл продукції, має виключне право здійснювати в його межах користування надрами відповідно до цього спеціального дозволу та угоди про розподіл продукції. Будь-яка діяльність, пов`язана з користуванням надрами в межах гірничого відводу, може здійснюватися тільки за згодою користувача надр (інвестора), якому він наданий. Така згода або відмова в її наданні має бути надана протягом двадцяти календарних днів після отримання відповідного письмового запиту. У разі ненадання жодної відповіді протягом зазначеного часу така згода вважається наданою.

Згідно з статтею 25 КУпН права користувачів надр охороняються законом і можуть бути обмежені лише у випадках, передбачених законодавством України.

Відповідно до статті 19 КУпН, надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу. Тобто, видачі акта про надання гірничого відводу ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» від 18.08.2018 № 3362, передувало надання спеціального дозволу на користування надрами від 17.01.2003 № 2904 з метою видобування глин, придатних для виробництва вогнетривких виробів.

Частинами першою, другою та п`ятою статті 17 КУпН визначено, що гірничим відводом є частина надр, надана користувачам для промислової розробки родовищ корисних копалин та цілей, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин. Користування надрами за межами гірничого відводу забороняється.

Гірничі відводи для розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення, будівництва і експлуатації підземних споруд та інших цілей, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин, надаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Отже, гірничий відвід (частина надр на яку вже надано спеціальний дозвіл на користування надрами) зобов`язує надрокористувача використовувати частину надр відповідно до цілей для яких надано спеціальний дозвіл на користування надрами, запобігати самовільному користуванню надрами іншим особам, забезпечувати раціональне і комплексне використання надр та їх охорону.

Крім того, гірничий відвід (частина надр, проекція ділянки надр на земну поверхню) не обмежує право користування земельними ділянками, а лише вимагає від землекористувача дотримання вимог чинного законодавства щодо режиму користування земельними ділянками (водопостачання, водовідведення, недопущення забруднення стічними водами тощо).

Порядок надання гірничих відводів встановлюється Кабінетом Міністрів України, а саме, Положенням про порядок надання гірничих відводів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 59 (далі - Положення).

Згідно з пунктами 3, 4 зазначеного Положення право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу. Гірничі відводи можуть надаватися підприємствам, установам, організаціям, іноземним юридичним особам, об`єднанням юридичних осіб, створеним в Україні чи за її межами (далі - підприємства), а також громадянам України, іноземцям та особам без громадянства (далі - громадяни) лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр, а також затвердженого в установленому порядку проекту розробки родовища корисних копалин або будівництва гірничодобувного об`єкта чи підземної споруди, не пов`язаної з видобуванням корисних копалин.

Відповідно до пункту 10 Положення Гірничі відводи під територією, де розміщені будівлі, споруди, населені пункти, джерела водопостачання, водоймища, об`єкти природно-заповідного фонду, пам`ятки історії, культури та мистецтва, об`єкти спеціального й іншого призначення, надаються за згодою відповідних місцевих рад та органів виконавчої влади.

Представником позивача до суду не було надано жодних доказів того, що на території гірничого відводу розміщені будівлі, споруди, населені пункти, джерела водопостачання, водоймища, об`єкти природно-заповідного фонду, пам`ятки історії, культури та мистецтва, об`єкти спеціального й іншого призначення, виходячи з цього суд вважає, що позивач не має права надавати згоду на видачу гірничого відводу.

Як передбачено пунктом 23 Порядку, для одержання гірничого відводу підприємство чи громадянин залежно від виду родовища корисних копалин подає заявку місцевому органу державного гірничого нагляду або Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласній, Київській чи Севастопольській міській Раді народних депутатів.

Заявка включає в себе: заяву, в якій зазначаються найменування підприємства чи відомості про громадянина, що мають намір одержати гірничий відвід, місцезнаходження гірничого відводу та мета, для якої він одержується; проект гірничого відводу у двох примірниках, складений відповідно до затвердженої форми.

Згідно пункту 24 Положення після погодження заявки на одержання гірничого відводу для розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення або інших цілей, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин, місцевим органом державного гірничого нагляду вона подається на розгляд Держпраці, який приймає рішення про надання гірничого відводу.

Рішення стосовно заявки на одержання гірничого відводу приймається протягом не більше 21 дня.

Надання гірничого відводу оформлюється актом, а також надписом у верхньому правому куті копії топографічного плану. Акт складається у двох примірниках. Один примірник акта і проекту гірничого відводу зберігається в органі, що його надав, інший видається підприємству чи громадянину, які подали заявку.

Частиною 4 пункту 26 Порядку передбачено, що у разі незгоди з рішенням про надання гірничого відводу воно може бути оскаржено в установленому порядку.

Державний контроль за наявністю у підприємств і громадян, які використовують надра, актів про надання гірничого відводу, повнотою і правильністю оформлення гірничовідводної документації, а також за додержанням вимог законодавства про надра під час виконання робіт у межах гірничого відводу проводиться згідно з порядком здійснення державного гірничого нагляду.

Також суд наголошує на тому, що в листі Часовоярської міської ради від 04.02.2019 № 02- 42/221, за підписом секретаря міської ради Чауса С.В., який надійшов до Держпраці 05.02.2019 вх. № 1344/0/2-ДП-19, відсутнє документальне підтвердження, що лист від 26.01.2018 № 02-41/125, за підписом міського голови О .М. Опанасенко , про погодження надання ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» гірничого відводу з метою продовження розробки вищевказаного родовища, Часовоярською міською радою не видавався і має невідоме походження.

Положенням не встановлено порядок щодо скасування актів про надання гірничих відводів.

З огляду на зазначене Держпраці не мала правових підстав для скасування акта про надання гірничого відводу від 06.08.2018 № 3362 виданого ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» з метою розробки Часів-Ярського родовища та Блоку № 19 Часів-Ярського родовища вогнетривких глин в Бахмутському районі Донецької області.

Станом на теперішній час у суду немає жодних документів які б підтверджували факт службового підроблення листа Часовоярської міської ради від 26.01.2018р. №02-41/125.

Крім того, суд наголошує про помилковость висновків Часовоярської міської ради щодо наявності у неї повноважень на погодження клопотань про надання актів гірничого відводу, оскільки, відповідно до підпункту 4 абзацу «б» частини 1 ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до повноважень ради належить погодження клопотань про надання дозволу на спеціальне використання природних ресурсів загальнодержавного значення.

Згідно позиції Часовоярської міської ради, Державна служба України з питань праці порушила право Часовоярської міської ради, як землевласника земельної ділянки, щодо видання погоджувального документу з рішенням про надання гірничого відводу, оскільки здійснила його видання на підставі підробленого документу, що не є локальним нормативно-правовим актом, яким є рішення міської ради.

При цьому, представником позивача не зазначено, яким чином Акт про надання гірничого відводу порушує права та законні інтереси територіальної громади та/або обмежує повноваження ради та повноваження органів ради.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Тобто, умовою для звернення особи до адміністративного суду з позовом щодо оскарження рішення, дії чи бездіяльності будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб таких органів є наявність у позивача суб`єктивного переконання в порушенні його прав або свобод чи в існуванні перешкод у здійсненні цих прав.

У свою чергу, порушенням суб`єктивного права особи є створення будь-яких перепон у реалізації нею такого права, що унеможливлюють одержання особою того, на що вона може розраховувати в разі належної поведінки зобов`язаної особи.

Отже, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб`єктивних прав та обов`язків такої особи, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

При цьому, виходячи з наведених вище положень частини другої статті 55 Конституції України, особа-позивач на власний розсуд визначає, чи порушені її права рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Водночас задоволення відповідних позовних вимог особи можливе лише в разі наявності порушення, тобто встановлення, що рішення, дія або бездіяльність протиправно породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин, при цьому така зміна відбувається з порушенням критеріїв правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, встановлених ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. При цьому, суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорено права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, а позивач посилається на формальне порушення закону, у адміністративного суду відсутні підстави для задоволення позову.

Отже, у розумінні приписів Кодексу адміністративного судочинства України ефективний захист порушеного права здійснюється шляхом його відновлення.

Разом з цим, суд зазначає, що у разі задоволення позовних вимог позивача та скасування спірного рішення суд ні яким чином не змінить та не захистить його права, а тому завдання адміністративного судочинства не буде виконано.

Суд зазначає, що представник позивача також не зміг пояснити суду, яким чином скасування спірного рішення поновить його права.

Рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відтак, суд констатує недоведеність порушення прав та законних інтересів позивача оскаржуваним Актом про надання гірничого відводу від 06.08.2018 року №3362, виданого Державною службою України з питань праці на вимогу ПАТ «Часовоярський вогнетривкий комбінат» з метою продовження розробки Часовоярського родовища вогнетривких глин в Бахмутському районі Донецької області, визнати його протиправним та порушуючим закони та Конституцію України, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, беручи до уваги, що ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, відмовити в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 90, 132, 139, 193, 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Часовоярської міської ради до Державної служби України з питань праці, третьої особи Публічного акціонерного товариства "Часовоярський вогнетривкий комбінат" про визнання протиправним та скасування акту про надання гірничого відводу від 06.08.2018 року № 3362 - відмовити.

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 02.10.2019 року.

Повний текст рішення складено протягом десяти днів.

Рішення суду першої інстанції може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.В. Стойка