Справа № 500/2900/18
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2019-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/5813/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Матковської З.М.,

при секретарі судового засідання: Мельничук Б.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2019 року (суддя- Мартиць О.І., ухвалене в м. Тернополі о 16:02, повний текст складено 20.04.2019р.) у справі № 500/2900/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління ДФС у Тернопільській області в якому просив визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДФС у Тернопільській області №Ф-30760-17 від 11.12.2018.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2019 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду ОСОБА_1 оскаржив його подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Вважає, що оскаржуване рішення винесене без належного з`ясування обставин справи і з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить його скасувати та прийняти нове рішення про відмову в позові.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається зокрема на те, що оскільки він як самозайнята особа перебуває на обліку в органах ДФС один раз, відтак він і сплачує податки та всі обов`язкові платежі, відповідно до присвоєного йому РНОКПП № НОМЕР_1 .

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу вважає рішення суду першої інстанції законним та просить залишити його без змін.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, не забезпечили явки повноважних представників в судове засідання, що відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без їхньої участі.

Протокольною ухвалою суду від 07.10.2019р. замінено відповідача Головне управління ДФС у Тернопільській області процесуальним правонаступником Головним управлінням ДПС у Тернопільській області

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що станом на 10.01.2019 державну реєстрацію позивача як фізичної особи - підприємця здійснено 08.04.2010, на податковому обліку перебуває з 12.04.2010 року як фізична особа-підприємець, 08.04.2010 взятий на облік як платник єдиного внеску за реєстраційний номер 3. Також з відомостей з Реєстру страхувальників видно, що позивач ОСОБА_1 08.04.2010 взятий на облік як платник єдиного внеску реєстраційний номер 3, код КВЕД по якому призначений клас ризику: 74.11.1-адвокатська діяльність.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру адвокатів України, позивач на підставі рішення від 17.04.2010 року №25 має право на заняття адвокатською діяльністю, про що Тернопільською обласною кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури видано відповідне свідоцтво №587 від 17.04.2010 року, провадить індивідуальну адвокатську діяльність. (арк.спр.21,32)

Також, згідно довідки виданої згідно Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1588 від 24.12.2013 за №490 форми №4-ОПП про взяття на облік платника податків ОСОБА_1 перебуває на обліку в Тернопільській ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області, як фізична особа підприємець та фізична особа, яка займається незалежною професійною діяльністю - адвокат.

З 01.01.2016 року позивач є платником єдиного податку третьої групи ставкою 5%.

11.12.2018 контролюючим органом на підставі даних інтегрованої картки сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-30760-17 на суму 15000 грн. 48 коп.

Дана сума виникла у зв`язку з несплатою позивачем єдиного внеску у сумі 15000,48 грн.:

- як платником єдиного внеску, особою, яка провадить незалежну професійну діяльність, адвокатську діяльність за 2017 рік у сумі 5171,76 грн. (враховано сплачені суми) у термін до 01.05.2018 року (мінімальний страховий внесок за місяць у 2017 році 3200 грн. *22%=704,00 грн.);

- як платником єдиного внеску, особою, яка провадить незалежну професійну діяльність, адвокатську діяльність за 2018 рік - 4914,36 грн. (мінімальний страховий внесок за місяць у 2018 р. 3723 грн.*22%= 819,06 грн.) терміни сплати такі:

за II квартал 2018 року (сплата до 20.07.2018 року) у сумі 2457,18 грн.,

за ІІІ квартал 2018року (сплата до 20.10.2018 року) у сумі 2457,18 грн.;

- як платником єдиного внеску, фізичною особою - підприємцем, який обрав спрощену систему оподаткування за 2018 рік - 4914,36 грн. (мінімальний страховий внесок за місяць у 2018 році 3723 грн.*22%= 819,06 грн.) терміни сплати такі:

за II квартал 2018 року (сплата до 20.07.2018 року) у сумі 2457,18 грн.,

за ІП квартал 2018 року (сплата до 20.10.2018 року) у сумі 2457,18 грн.

Позивачем за 2018 рік подано звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску, де у таблиці 1 "Нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" у графі "Сума нарахованого єдиного внеску" з січня по грудень включно зазначено по 819,06 грн. (усього 9828,72 грн.) єдиного внеску до сплати. (арк.спр.49-50)

Не погодившись з вимогою про сплату боргу ОСОБА_1 звернувся в суд з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції зробив висновок, що позивачем не доведено протиправності вимоги про сплату боргу.

Апеляційний суд з таким висновком суду першої інстанції погоджується з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3 статті 4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Згідно статті 13 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою.

Підпунктом 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що самозайнятою особою є платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності. Незалежна професійна діяльність - це, зокрема, діяльність адвокатів за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Згідно частини першої статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VІ платниками єдиного внеску є: 1) роботодавці: 4) фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування; 5) особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності;

Пунктом 1 частини другої статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Як передбачено частиною першою статті 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", єдиний внесок нараховується: 1) для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами;

для платників, зазначених в абзаці сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму грошового забезпечення кожної застрахованої особи, оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності, що здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами; допомоги, надбавки або компенсації відповідно до законодавства.

Нарахування та сплата єдиного внеску за платників, зазначених у абзаці сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, але не менше мінімального страхового внеску за кожну особу.

2) для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску;

3) для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Пунктом 5 частини першої статті 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" передбачено, що мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця.

Відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

У разі якщо база нарахування єдиного внеску не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід, сума єдиного внеску розраховується як добуток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), та ставки єдиного внеску.

При нарахуванні заробітної плати (доходів) фізичним особам з джерел не за основним місцем роботи ставка єдиного внеску, встановлена цією частиною, застосовується до визначеної бази нарахування незалежно від її розміру.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, мінімальна заробітна плата у 2017 році відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" з 01 січня 2017 року становила- 3200 гривень. Згідно абзацу 4 частини восьмої статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (у редакції чинній у 2017році) платники єдиного внеску, зазначені у пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 1 травня наступного року.

У 2018 році установлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 3723 гривні згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік". Згідно абзацу 3 частини восьмої статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" з 01.01.2018 року платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Згідно частини дванадцятої статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Як вже зазначалось вище, згідно даних інтегрованої картки платника, позивачем станом на 30.11.2018 року не сплачено єдиний внесок у сумі 15000,48 грн.

Відповідно до частини четвертої статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Відповідно до пункту 2 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України 20 квітня 2015 року №449 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 04 травня 2018 року №469, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07 травня 2015 року за №508/26953 (далі Інструкція №449) у разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції. Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена в строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів на суму боргу, що перевищує 10 гривень. Вимога про сплату боргу (недоїмки), крім загальних реквізитів, має містити відомості про розмір боргу, в тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк. Вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом (пункт 3 розділу VI Інструкції №449).

Пунктом 4 розділу VI даної інструкції передбачено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції.

Відповідно до пункту 5 розділу VI Інструкції №449 вимога про сплату боргу (недоїмки) не підлягає адміністративному оскарженню в частині сум недоїмки, які виникли на підставі поданих звітів щодо сум нарахованого єдиного внеску.

Частиною другою та шістнадцятою та статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" передбачено, що строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується. У разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею, однак даний обов`язок позивач не виконав.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідно Класифікатора професій ДК 003:2010, затвердженого наказом Держспоживстандарту України 28.07.2010 №327, адвокат є окремою професією з відповідним кодом 2421.2.

Також судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є фізичною особою - підприємцем та крім того, займається адвокатською діяльністю, що підтверджується також матеріалами справи.

Відтак колегія суддів апеляційного суду погоджується з судом першої інстанції, що, платник єдиного внеску визначений пунктами 4, 5 частини першої статті 4 Закону № 2646-УІ, перебуваючи на обліку у контролюючому органі, зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок відповідно до визначеної бази нарахування єдиного внеску, оскільки чинним законодавством не передбачено звільнення такого платника від сплати єдиного внеску, який одночасно є найманим працівником на підприємстві.

Також судом першої інстанції вірно не взято до уваги, посилання ОСОБА_1 на протиправність вимоги у зв`язку з тим, що він при здійсненні адвокатської діяльності, не отримував доходу від неї, оскільки він не знятий з обліку платників єдиного соціального внеску.

Враховуючи викладене вище, судом першої інстанції зроблено вірний висновок, що вимога про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДФС у Тернопільській області №Ф-30760-17 від 11.12.2018 прийнята правомірно.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів апеляційного суду вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції з наведених мотивів, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 308, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2019 року у справі № 500/2900/18 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді О. І. Довга
З. М. Матковська
Повне судове рішення складено 10.10.2019р.