Справа № 712/6106/19
Суддя: Пироженко (С.А.) С. А.
Дата ухвалення: 2019-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/712/191/19
Справа № 712/6106/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2019 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - ПИРОЖЕНКО С.А.

при секретарі - ТІТОВА О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до Інспектора роти 1 БУПП в Черкаській області КАРАГОДІНА Олександра Анатолійовича (адреса: м. Черкаси, вул. Л. Українки 21), третя особа: Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, посилаючись на те, що постановою Інспектора роти 1 БУПП в Черкаській області Карагодіна О.А. Серії НК № 358295 від 07 квітня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, його притягнуто до відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КпАП України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді накладення штрафу в сумі 425 грн.

В обґрунтування позову позивач вказує, що 07 квітня 2019 року близько 20.00 він рухався в м. Черкаси по вул. Ложешникова на автомобілі RENAULT LOGAN, д.н.з. НОМЕР_1 . Рухаючись з дотриманням правил дорожнього руху, автомобіль був зупинений невідомим, як в подальшому з`ясувалося із постанови, був інспектором роти БУПП Черкаської області ДПП старшим лейтенантом поліції Карагодіним О.А., який вибіг на проїзну частину, чим змусив його вчинити екстрене гальмування. Відповідач при цьому не представився, тому не було зрозуміло, хто до нього звертається та на підставі чого вимагає документи. Відповідач, відкривши двері його автомобіля, проник до його приватного майна, чим порушив ст.. 30 Конституції України, та почав вимагати посвідчення водія, при цьому не ознайомив з усіма нормативно-правовими актами, на підставі яких до нього застосовуються превентивні заходи.

Без підготовки до розгляду, як і без самого розгляду адміністративної справи, порушуючи норми законодавства відповідач виніс постанову без оцінки доказів, які мали бути вписані в постанову, не ознайомив його з правами як особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, не ознайомивши з матеріалами справи, не відібравши пояснення, чим порушив ст.. 268 КпАП України. Також не надав можливості скористатися юридичною допомогою. Крім того, в постанові не вірно зазначена адреса проживання, оскільки в нього цю інформацію ніхто не запитував.

Вважає, що вказана постанова підлягає скасуванню, оскільки обставини справи, що встановлені в ній не відповідають дійсності, а винесена постанова є незаконною та необґрунтованою.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач, явка якого судом була визнана обов`язковою, до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзиву на адміністративний позов до суду не надав.

Представник третьої особи в судовому засіданні просила у задоволенні позовних вимог відмовити з підстав, викладених у них письмових поясненнях, доданих до матеріалів справи.

Суд, заслухавши пояснення сторін дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного.

Адміністративним правопорушенням на підставі ч. 1 ст. 126 КпАП України є керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

З постанови Інспектора роти 1 БУПП в Черкаській області Карагодіна О.А. Серії НК № 358295 від 07 квітня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, вбачається, що 07 квітня 2019 року о 20 год. 00 хв., ОСОБА_1 здійснив зупинку на перехресті з круговим рухом, та при перевірці документів не пред`явив посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.4 ПДР України. На підставі даних фактів відповідач притягнув позивача за адміністративне правопорушення відповідно до ч. 1 ст. 126 КпАП України до відповідальності у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

В обґрунтування адміністративного позову, позивач зазначив, що, дійсно, 07 квітня 2019 року близько 20.00 він рухався в м. Черкаси по вул. Ложешникова на автомобілі RENAULT LOGAN, д.н.з. НОМЕР_1 . Рухаючись з дотриманням правил дорожнього руху, автомобіль був зупинений невідомим, як в подальшому з`ясувалося із постанови, був інспектором роти БУПП Черкаської області ДПП старшим лейтенантом поліції Карагодіним О.А., який вибіг на проїзну частину, чим змусив його вчинити екстрене гальмування. Відповідач при цьому не представився, тому не було зрозуміло, хто до нього звертається та на підставі чого вимагає документи. Відповідач, відкривши двері його автомобіля, проник до його приватного майна, чим порушив ст.. 30 Конституції України, та почав вимагати посвідчення водія, при цьому не ознайомив з усіма нормативно-правовими актами, на підставі яких до нього застосовуються превентивні заходи.

Без підготовки до розгляду, як і без самого розгляду адміністративної справи, порушуючи норми законодавства відповідач виніс постанову без оцінки доказів, які мали бути вписані в постанову, не ознайомив його з правами як особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, не ознайомивши з матеріалами справи, не відібравши пояснення, чим порушив ст.. 268 КпАП України. Також не надав можливості скористатися юридичною допомогою. Крім того, в постанові не вірно зазначена адреса проживання, оскільки в нього цю інформацію ніхто не запитував.

З наданого представником третьої особи відеозапису, який був переглянутий в судовому засіданні, фіксації вчинення правопорушення, про яке вказує відповідач у винесеній постанові, судом не встановлено. Зокрема, у відеоматеріалах відсутні будь-які зафіксовані встановленому порядку відомості, обставини, що вказують на факт зупинки транспортного засобу у зв`язку з вчиненням будь-якого правопорушення, розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідачем, роз`яснення прав особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, участі в розгляді справи, надання пояснень чи заперечень, подання доказів, винесення постанови про адміністративне правопорушення, ознайомлення з нею особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та фіксації його відмови від підписання постанови та отримання копії постанови.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В розумінні статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.. Ці дані встановлюються такими доказами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до вимог статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 74 КАС України, передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Стаття 75 КАС України передбачає, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи., а вимоги сттатті 76 КАС України визначають, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Крім того, згідно частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до частин третьої - п`ятої статті 77 КАС України, Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно з статтею 31 Закону №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Судом досліджуючи наданий відповідачем відеозапис від 07 квітня 2019 року встановити, що ним підтверджується вчинення позивачем вказаного в оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення, а саме здійснення зупинки на перехресті з круговим рухом та не пред`явлення для перевірки документів на транспортний засіб, водійського посвідчення та страхового поліса, не представилось можливим, так як дані відомості не зафіксовані.

Водночас, позивач заперечуючи вчинення вказаного порушення ПДР України зазначив, що оглянутий судом відеозапис є неповним та не відображає всіх обставин події, яка відбувалася за участю позивача та інспектора патрульної поліції, а тому не може бути доказом вчинення ним адміністративних правопорушень.

Відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення.

Таким чином, в порушення частини 3 статті 283 КУпАП у постанові по справі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, та не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось, не надано інших доказів вчинення правопорушення.

З цього приводу суд зазначає, що зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтею 283 КУпАП. У ній зокрема необхідно зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення від 07 квітня 2019 року серії НК № 358295 посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, наданий відповідачем відеофайл від 07 квітня 2019 року не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративних правопорушень.

Отже, судом не встановлено наявність, та не надано суду відповідачем інших доказів у підтвердження вини позивача у вчиненні вказаних в оскаржуваній постанові адміністративних правопорушень.

Натомість відповідач в судове засідання не з`явився, жодних доказів на підтвердження правомірності винесеної постанови суду не надав.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, судом було встановлено, що під час складання постанови по справі про адміністративне правопорушення відповідачем були порушені вимоги ст. ст. 268, 283 КпАП України. Крім того, дослідивши надані докази суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки в матеріалах справи відсутні підтверджуючі дані про вчинення даного правопорушення. За таких обставин суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова є незаконною та підлягає до скасування, а справа про адміністративне правопорушення - до закриття, що передбачено п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 72-74, 122, 242-244, 250, 262, 286 КАС України, ст.ст. 122, 245, 251, 268, 283 КпАП України, суд -

В И Р І Ш И В:

Постанову серії НК № 358295 від 07 квітня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, яка винесена Інспектором роти 1 БУПП в Черкаській області КАРАГОДІНИМ Олександром Анатолійовичем про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн., на ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126 КпАП України - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня його проголошення в порядку визначеному ч. 4 ст. 286 та ст. 297 КАС України.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Повний текст судового рішення складено 11 жовтня 2019 року.