Справа № 520/5013/19
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2019-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 р.Справа № 520/5013/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Ральченка І.М. , Бартош Н.С. ,

за участю секретаря судового засідання Мороза М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківського національного університету Повітряних Сил імені І.Кожедуба на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Мельников Р.В., м. Харків, повний текст складено 01.07.19 року по справі № 520/5013/19

за позовом ОСОБА_1

до Харківського національного університету Повітряних Сил імені І.Кожедуба

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба, яка полягає у не виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.08.2017 та не виплати ОСОБА_1 компенсації за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.08.2017;

- зобов`язати Харківський національний університет Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.08.2017 та компенсацію за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.08.2017;

- подати протягом п`ятнадцяті днів, з дня набрання судовим рішенням законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч. 1 ст. 382 КАС України.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність стосовно не нарахування і не виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.08.2017 та не виплати компенсації за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.08.2017.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба, яка полягає у не виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.08.2017 та не виплати ОСОБА_1 компенсації за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.08.2017. Зобов`язано Харківський національний університет Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.08.2017 та компенсацію за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.08.2017.

Харківський національний університет Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба , не погодившись з рішенням суду першої інстанції , подав апеляційну скаргу, вважає, що при його винесенні не надана належна оцінка обставинам, що мають значення для справи, рішення прийняте із порушенням норм матеріального права. Вважає , що судом першої інстанції не було встановлено факту перевищення індексів споживчих цін порогу у 103 відсотки в спірний період, що і є правовою підставою для індексації грошових доходів, за таких умов вбачається порушення норм матеріального права. Вважаємо, що індексація не належить до видів грошового забезпечення і не має щомісячного характеру виплат. Стосовно включення до розрахунку індексації грошового забезпечення зазначає, що даний вид виплат однозначно не є грошовим забезпеченням, а є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямованою на підтримання купівельної спроможності, тобто компенсаторна виплата, розмір якої варірується та не залежить від тих показників, які покладено в основу призначення грошового забезпечення військовослужбовцю. Таким чином, на теперішній час відсутні будь-які законні підстави для здійснення нарахування та виплатити ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016року по 31.08.2017 року та компенсації за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 31.08.2017року. Просить суд скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2019 р. повністю , ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні його позовних вимог повністю.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзив на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції , що ОСОБА_1 проходив військову службу Харківському національному університеті Повітряних Сил імені І.Кожедуба на посаді заступника начальника кафедри та був звільнений у запас і виключений зі списків особового складу з 31.08.2017 року.

Судом встановлено, що в період проходження військової служби в Харківському національному університеті Повітряних Сил імені І.Кожедуба позивач перебував на фінансовому забезпеченні у Харківському національному університеті Повітряних Сил імені І.Кожедуба та отримував грошове забезпечення.

Проте до дня виключення позивача зі списку особового складу університету, відповідачем не було здійснено з позивачем розрахунку за всіма видами забезпечення, зокрема з фінансового забезпечення.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачу індексація грошового забезпечення своєчасно виплачена не була за період з 01.01.2016 по 31.08.2017.

З приводу даного питання позивач звернувся до Харківського національного університету Повітряних Сил імені І.Кожедуба із заявою про виплату невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.08.2017 та виплатити позивачу компенсацію за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.08.2017.

Однак, відповідач листом від 22.01.2019 року №350/176/100-863/91 повідомив позивача, що відповідно до роз`яснень Міністерства соціальної політики України від 08.08.2017 № 13700/з та від 08.08.2017 № 78/0/66-17 механізму нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за попередні періоди немає.

Не погоджуючись з тим, що відповідачем не виплачено індексацію та компенсацію за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення позивач звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того , що позивач набув право на виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.08.2017 у визначеному законодавством порядку, однак відповідачем своєчасно не було вчинено таких дій.

Колегія суддів частково не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" №1282-ХІІ, індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення трудових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

За приписами ст.2 Закону №1282-ХІІ, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника. Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Положеннями ст. 4 Закону №1282-ХІІ передбачено підстави для проведення індексації, зокрема, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Згідно з ч. 6 ст. 5 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Проте, цією нормою визначається джерело коштів на проведення індексації. Ця норма безпосередньо не скасовує виплату індексації заробітної плати та не пов`язує індексацію з надходженням коштів до власника підприємства, установи, організації. В Законі йдеться про фінансові ресурси бюджетів усіх рівнів.

З огляду на викладене вище, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що сума індексації грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія і відповідно до Закону, підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (далі - Порядок №1078).

Згідно з п. 1-1 Порядку №1078, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 №491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення". Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Пунктом 4 Порядку №1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексується, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Отже, на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації.

Колегія суддів вважає безпідставними посилання апелянта на ст. 5 Закону №1282-ХІІ, згідно з якої проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів на відповідний рік, оскільки будь-яких застережень щодо нездійснення в зв`язку з цим індексації з 01.01.2016 вказана норма не містить.

Також, суд відхиляє посилання апелянта на те, що фінансових ресурсів у Збройних Сил України коштів, передбачених Державним бюджетом України, для забезпечення потреб Міністерства оборони України щодо виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям у 2016-2017 роках Державними бюджетами України на 2016-2017 роки не було передбачено.

Аналогічний висновок міститься в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 26.05.2016 у справі №К/800/3206/16 (368/1047/15-а). Крім того, така позиція узгоджується з практикою Європейського Суду.

Так, при розгляді справи "Кечко проти України" Європейський Суд зауважив, що держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату надбавок з державного бюджету, однак свідома відмова в цих виплатах не допускається, доки відповідні положення є чинними (п. 23 Рішення Суду). У зв`язку з цим, Європейський Суд не прийняв до уваги позицію Уряду України про колізію двох нормативних актів, якими встановлені відповідні доплати та пільги з бюджету і які є діючими, та Закону України "Про Державний бюджет" на відповідний рік, де положення останнього, на думку Уряду України, превалювали як спеціальний закон. Суд не прийняв аргумент Уряду України щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (аналогічна позиція викладена в рішенні у справі № 59498/00 "Бурдов проти Росії").

Тобто, аргументи апелянта про відсутність механізму реалізації законодавчого положення, відсутність бюджетних асигнувань та відсутність коштів, як причина невиконання своїх зобов`язань, не можуть бути підставою для невиконання вимог закону.

Також, суд відхиляє посилання апелянта на роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України, оскільки вони мають рекомендаційний характер, а тому не можуть бути підставою для не нарахування та не виплати позивачу індексації за період з 01.01.2016 р. по 31.08.2017 р.

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували звернення відповідача щодо виділення коштів для виплат індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 р. по 31.08.2017 р., що свідчить саме про протиправну бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу індексації грошового забезпечення за вказані періоди.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка полягає у невиплаті позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 р. по 31.08.2017 р., та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 р. по 31.08.2017 р.

Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції в цій частині прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не виявила підстав для його скасування. Доводи апеляційної скарги в цій частині висновків суду першої інстанції не спростовують.

Що стосується рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про виплату компенсації втрати частини доходу, колегія суддів зазначає про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині та вважає їх передчасними, оскільки відповідно до ст. 4 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" №2050 виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Враховуючи відсутність підстав вважати, що право на отримання компенсації при виплаті індексації буде порушене відповідачем, задоволення позову в цій частині буде свідчити про вирішення спору, який ще відсутній, тобто на майбутнє, що суперечить засадам адміністративного судочинства та його принципам.

Судом першої інстанції не було враховано вищенаведених обставин, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба, яка полягає у не виплаті ОСОБА_1 компенсації за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.08.2017 та зобов`язання Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.08.2017 , з прийняттям в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні позову .

З урахуванням того, що відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, ця справа відноситься до справ незначної складності і відповідно до ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2019 року по справі № 520/5013/19 скасувати в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба, яка полягає у не виплаті ОСОБА_1 компенсації за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.08.2017 та зобов`язання Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.08.2017 .

В цій частині прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2019 року по справі № 520/5013/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) Н.С. Бартош І.М. Ральченко
Повний текст постанови складено 15.10.2019 року