Справа № 616/948/18
Суддя: Риков М. І.
Дата ухвалення: 2019-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер № 616/948/18
Провадження № 2-а/616/7/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

„30" вересня 2019 року Великобурлуцький районний суд

Харківської області

в складі головуючого - судді РИКОВА М.І.

за участю секретаря ШЕГДИ В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Бурлук справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП лейтенанта поліції Детюка Р.В. про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП лейтенанта поліції Детюка Р.В. в якому позивач просить:

- визнати дії відповідача щодо винесення постанови серії НК № 960260 від 13.10.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі незаконними;

- визнати протиправною та скасувати постанову від 13.10.2018 серії НК № 960260 щодо накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн 00 к. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП;

- провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування адміністративного позову ОСОБА_1 зазначив, що 13 жовтня 2018 року о 20 год. 50 хв. інспектором роти № 1 батальйону УПП в Полтавській області ДПП лейтенантом поліції Детюком Р.В. відносно нього була винесена постанова серії НК № 960260 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ст.132-1 КУпАП, з якої вбачається, що він, керуючи автомобілем «DAF FT XE 105 460», номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом «ЕХО 99981», номерний знак НОМЕР_2 , 13 жовтня 2018 року на автомобільній дорозі М-03 «Київ-Харків-Довжанський» 429 км., порушив правила перевезення великогабаритних вантажів, а саме: перевозив комбайн зернозбиральний «CLAAS LEXION 580», габарити якого по ширині становили на думку іспекторів 3.5 м без узгодження з органами Національної поліції, чим порушив п.22.5. ПДР України. Вказаною постановою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн 00 к.

Позивач вказує, що інформація, щодо того, яким чином інспектором було проведено визначення габаритів транспортного засобу у оскаржуваної постанові серії НК № 960260 відсутня.

В позовній заяві позивач зазначає, що габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключи в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівникам відповідних органів. Вимоги до контрольно-вимірювального обладнання та пунктів габаритно-вагового контролю передбачені п.п.7-14 вищевказаного Порядку. Зокрема, вимірювальне зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повила утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестації такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична перевірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває несправному стані. Вимоги до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритне вагового контролю визначаються Мінінфраструктури.

Окрім того, ОСОБА_1 зазначає, що на протязі того самого маршруту, відповідно до подорожнього листа № 13/10-1 від 13 жовтня 2018 року, 14 жовтня 2018 року 01:28:53 на а/д «Київ - Чернігів - Н.Яриловичі», 68 км ОСОБА_1 був змушений оплатити штраф за постановою серія ЕАВ № 663577 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, яку склав інспектор лейтенант поліції 1 батальйону 4 роти УПП в Чернігівській області Гаркуша В.В. Позивач вказує, що таким чином на протязі одного маршруту його було повторно притягнуто до адміністративної відповідальності за одне і теж адміністративне правопорушення, чим було порушено його конституційні права, передбачені ст.61 Конституції України.

Позивач вважає протиправним притягнення його до адміністративної відповідальності у зв`язку з порушення відповідачем порядку здійснення габаритного контролю, а також подвійного притягнення його до адміністративної відповідальності, а тому право позивача є порушеним, у зв`язку з чим воно підлягає до захисту судом, шляхом задоволення вказаного позову.

Відповідач інспектор роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП лейтенанта поліції Детюк Р.В. не погодившись із адміністративним позовом подав відзив в якому зазначив, що позов є безпідставним та необґрунтованим, тому відповідач повністю заперечую проти задоволення позовних вимог з наступних підстав. Повноваженнями поліцейського патрульної поліції (відповідно до посадової інструкції, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 05.01.2016 р. за № 4/1) під час несення служби є: розгляд справи про адміністративні правопорушення та застосування заходів адміністративного впливу до правопорушників, які вчинили адміністративне правопорушення у випадках та в спосіб, які передбачені законодавством.

Позивач своїми діями посягнув на безпеку дорожнього руху, а саме: 13 жовтня 2018 року о 20 год. 50 хв. на 208 км. а/д М-03 «Київ-Харків-Довжанський» ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом DAF РТ ХЕ , державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом ЕХО 99981, державний номерний знак НОМЕР_2 , перевозив великогабаритний вантаж (комбайн зернозбиральний), ширина якого становила більше 2,6 м., а саме 3,5 м., без відповідного погодження з органами Національної поліції, чим порушив п.п.22.5 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.132-1 КУпАП. Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 грудня 1993 року. Відповідно до п.п. «г» п.2.1 Правил дорожнього руху України, водій великогабаритного транспортного засобу повинен мати при собі документацію, відповідно до вимог спеціальних правил, однак позивач таких документів не надав. Відповідач зазначає, що він фактично здійснював перевірку дозволу на рух, але виявивши порушення вимог дозволу, керуючись ст.222, ст.132-1 КУпАП, притягнув порушника до відповідальності.

Щодо посилань позивача на порушення вимог ст.61 Конституції України відповідач зазначає, що ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за два різних порушення, а саме інспектором Детюком Р. В. за порушення, яке відповідно до постанови серії НК № 960260 допустив позивач о 20 год. 50 хв. 13.10.2018 на 208 км. а/д М-03 «Київ-Харків-Довжанський», інспектором Гаркушею В.В. відповідно до постанови серії ЕАВ № 663577 за порушення, яке допустив позивач о 01 год. 15 хв. 14 жовтня 2018 року на 68 км. а/д М-01 «Київ - Чернігів - Н.Ярловичі». Час та місце вчинення правопорушення є обов`язковою складовою об`єктивної сторони вчиненого проступку, а оскільки час та місце вчинених правопорушень ОСОБА_1 не співпадають, то було вчинено два різних правопорушення.

Щодо вимог в частині визнання незаконними дій під час розгляду справи та застосування адміністративного штрафу, зазначає, що поліцейський законом наділений повноваженнями щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення і накладення адміністративних стягнень від імені органів Національної поліції. Відповідач зазначає, що не дії інспектора, а його рішення у формі постанови про накладення адміністративного стягнення породжує для позивача певні правові наслідки і має обов`язковий характер. Крім того, дії з складання постанови по справі про адміністративне правопорушення є по суті виконанням службовими особами своїх службових повноважень, наданих чинним законодавством. Вважає необґрунтованим позовні вимоги про визнання дій інспектора Детюка Р.В. при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення незаконними.

Просив прийняти рішення у справі, яким повністю відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

У судове засідання позивач не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, судову повістку отримано 27 серпня 2019 року (а.с.82), на адресу суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовну заяву підтримує повністю (а.с.49).

Відповідач інспектор роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП лейтенанта поліції Детюк Р.В., будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, судову повістку отримано 27 серпня 2019 (а.с.81), в судове засідання не з`явився. У відзиві на позовну заяву просив розглядати адміністративний позов без його участі (а.с.43-47).

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що в задоволені позову слід відмовити з наступних підстав.

Згідно вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами та доповненнями).

Згідно п.1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Із статті 280 КУпАП вбачається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 13 жовтня 2018 року інспектором роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП лейтенантом поліції Детюком Р.В. було винесено постанову серії НК № 960260 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП та накладення на нього штрафу в сумі 510 грн 00 к.

Відповідно постанови серія НК № 960260 від 13.10.2018 р., ОСОБА_1 13 жовтня 2018 року о 20 год. 50 хв. на автомобільній дорозі М-03 «Київ-Харків-Довжанський» на 208 км., керуючи автомобілем «DAF FT XE 105 460», номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом «ЕХО 99981», номерний знак НОМЕР_2 , здійснював перевезення негабаритного (небезпечного) вантажу (комбайн зернозбиральний «CLAAS LEXION 580»), габарити якого по ширині становили більше 2 м. 60 см., чим порушив п.22.5 ПДР України (а.с.08).

Згідно ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Патрульні поліцейські у своїй діяльності керуються, зокрема, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі затвердженою Наказом МВС України 07.11.2015 року № 1395. Ця Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі. Інструкція розроблена відповідно до Кодексу про адміністративні правопорушення, Законів України «Про центральні органи виконавчої влади», «Про дорожній рух», «Про Національну поліцію» та ряду інших підзаконних актів.

Відповідно до п.4 Розділу I Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Ст.222 КУпАП визначає компетенцію органів Національної поліції по розгляду справ про адміністративні правопорушення. Зокрема, до компетенції органів Національної поліції входять адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, передбачені ст. 132-1 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Диспозицією ст.132-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Об`єктом правопорушення виступають охоронювані законом відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в галузі шляхового господарства і зв`язку.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у порушенні правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами (формальний склад).

Санкція ст.132-1 КУпАП, передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 № 2862-IV передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно із ч.4 ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-III у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відтак, великогабаритний транспортний засіб має право здійснювати проїзд автомобільними дорогами або за умови отримання відповідного дозволу на рух, або документа про внесення плати за проїзд.

Згідно з п.22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 р. (далі за текстом «ПДР»), за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Частиною 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою КМУ № 30 від 18.01.2001 року, встановлено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Забороняється проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів без дозволу, зазначеного у пункті 4 цих Правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, що повинні знаходитися у водія і пред`являтися на вимогу уповноважених осіб (п.25 Правил).

Згідно зі ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до листа - відповіді Управління патрульної поліції в Полтавській області, керівництвом управління патрульної поліції в Полтавській області було проведено перевірку за фактами, викладеними у скарзі ОСОБА_1 , який в скарзі просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 13 жовтня 2018 року серії НК № 960260 за ст.132-1 КУпАП.

Проведеною перевіркою встановлено, що 13 жовтня 2018 року о 20 год. 50 хв. на автомобільній дорозі М-03 «Київ-Харків-Довжанський» на 208 км., керуючи автомобілем «DAF FT XE 105 460», номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом «ЕХО 99981», номерний знак НОМЕР_2 , здійснював перевезення великогабаритного (небезпечного) вантажу (комбайн зернозбиральний «CLAAS LEXION 580»), габарити якого по ширині становили більше 2 м. 60 см., без відповідного дозволу, передбаченого законодавством, чим порушив п.22.5 ПДР України. Перевіркою було встановлено, що ОСОБА_1 не мав при собі жодного документа, який дозволяє перевозити великогабаритний вантаж. Також встановлено, що посилання скаржника на порушення вимог ст.61 Конституції України є безпідставним, оскільки ОСОБА_1 було вчинено два різних правопорушення. Окрім того, ОСОБА_1 власноруч зазначив про повідомлення йому поліцейським щодо заборони подальшого руху, що засвідчив особистим підписом, а тому вищевказану постанову було залишено без змін, а скаргу ОСОБА_1 без задоволення (а.с.12).

Відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою КМУ № 30 від 18.01.2001 року «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306. Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 таких документів не мав, чого він фактично не заперечує в самому позові.

З тексту адміністративного позову вбачається, що ОСОБА_1 у своєму адміністративному позові визнав факт перевезення ним 13 жовтня 2018 року автомобілем «DAF FT XE 105 460», номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом «ЕХО 99981» (номерний знак НОМЕР_2 ), зернозбирального комбайну «CLAAS LEXION 580» (а.с.03-06).

Згідно технічних характеристик зернозбирального комбайну «CLAAS LEXION 580», його габарити становлять довжина - 4,2 м, ширина - 3,5 м, висота - 3 м (а.с.84).

Таким чином, проаналізувавши зібрані в судовому засіданні докази та норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП, доведена повністю, а дії відповідача відповідають вимогам чинного законодавства.

Щодо посилання позивача на порушення його конституційних прав, а саме ст.61 Конституції України, щодо повторного притягнення його до адміністративної відповідальності за одне й теж правопорушення суд зазначає наступне.

Частина 1 ст.9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Згідно з ч.1-3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Позивач просив звернути увагу на те, що на протязі того самого маршруту, відповідно до подорожнього листа № 13/10-1 від 13 жовтня 2018 року, 14 жовтня 2018 року 01:28:53 на а/д «Київ - Чернігів - Н.Яриловичі», 68 км ОСОБА_1 був змушений оплатити штраф за постановою серія ЕАВ № 663577 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, яку склав інспектор лейтенант поліції 1 батальйону 4 роти УПП в Чернігівській області Гаркуша В.В.

Як убачається з подорожнього листа № 13/10-1 від 13 жовтня 2018 року завданням водія ОСОБА_1 було доставити вантаж з с. Анискине Великобурлуцького району Харківської області до с. Володимирівка Городнянського району Чернігівської області, найменування вантажу комбайн «CLASS», відстань 750 км, вагою 20 тонн (а.с.09).

Позивач в позові не заперечує проти того, що в нього була відсутня документація на перевезення великогабаритного транспортного засобу, однак вважає, що оскільки його вже було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП, а саме: постановою ЕАВ № 663577 від 14 жовтня 2018 року, повторне притягнення його до адміністративної відповідальності є порушенням ст.61 Конституції України. Однак такі твердження позивача суд вважає помилковими, оскільки відсутність документації на перевезення великогабаритного транспортного засобу у водія виключає його право на перевезення великогабаритних вантажів, а порушення правил перевезення великогабаритних вантажів, тягне за собою накладення штрафу.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що дотримання ПДР України є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху, з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, суд прийшов до переконання, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення, винесена відносно ОСОБА_1 від 13 жовтня 2018 року серії НК НОМЕР_4 відповідає вимогам ст.283 КУпАП, є законною та обґрунтованою, оскільки при її винесенні виконано усі вимоги чинного законодавства та на підставі повного і всебічного з`ясування обставин вирішено справу, а тому скасуванню не підлягає. В зв`язку з чим, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП лейтенанта поліції Детюка Р.В. про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2,19,211,242-246,293 КАС України, ЗУ «Про Національну поліцію», суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП лейтенанта поліції Детюка Р.В. про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.4 ст.286 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення з урахуванням положень, встановлених ст.ст. 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п.п.15.5 п.15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Головуючий - Суддя Великобурлуцького районного суду

Харківської області М.І.РИКОВ