Справа № 1.380.2019.002532
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/9324/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Кухтея Р. В., Шевчук С. М.,

за участю секретаря судового засідання Джули В. М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2019 року в справі №1.380.2019.002532 (головуючий суддя Коморний О. І., м.Львів, повний текст судового рішення складено 31 липня 2019 року) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказів Головного управління національної поліції у Львівській області, поновлення на роботі та стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління національної поліції у Львівській області, в якому просило: визнати протиправним та скасувати Наказ ГУНП у Львівській області № 1271 від 17.04.2019 щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів поліції; визнати протиправним та скасувати незаконний Наказ № 246о/с від 17.04.2019 про звільнення ОСОБА_1 з органів поліції; поновити ОСОБА_1 на службі в органах поліції ГУ НП України у Львівській області на попередній чи рівнозначній посаді; стягнути з ГУ НП України у Львівській області в користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування вимог позовної заяви зазначає, що наказом ГУ НП у Львівській області від 17.04.2019 року № 1271, на дільничного офіцера поліції відділу превенції патрульної поліції Залізничного відділу поліції ГУНП у Львівській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції. Вважає своє звільнення незаконним, оскільки на даний час є обвинуваченим у кримінальному провадженні за ч. 3 ст.368 КК України, вказане кримінальне провадження розглядається Залізничним районним судом м. Львова. Вказує, що у даному кримінальному провадженні відносно позивача визначено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а також неодноразово судом було відсторонено від служби ухвалами суду. Однак, не зважаючи на це, на думку позивача, через особисті неприязні відносини щодо нього, керівництвом Залізничного ВП, а також працівниками ГУНП неправомірно складено - рапорт від 18.03.2019 року, наказ від 19.03.2019 року, наказ від 20.03.2019 року акт від 22.03.2019 року, та висновок службового розслідування від 05.04.2019 року, на підставі яких і видано оскаржуваний наказ про звільнення.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2019 року, в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою позов задоволити повністю. В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Позивач, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги підтримав та просив таку задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Встановлено, що Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області від 17.04.2019 № 1271 Про застосування дисциплінарного стягнення до працівника Залізничного ВП ГУНП у Львівській області за грубе порушення службової дисципліни, передбачених п.п. 1, 2 ст. 18 Закону України Про Національну поліцію, щодо неухильного дотримання положень Конституції України, Законів України та нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, на дільничного офіцера поліції відділу превенції патрульної поліції Залізничного відділу поліції ГУНП у Львівській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції (а. с. 17).

Не погоджуючись з прийнятим Головним управлінням Національної поліції у Львівській області наказом № 1271 від 17.04.2019 та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні даного позову, суд першої інстанції мотивував це тим, що оскаржувані накази прийняті на підставі, в порядку та у спосіб передбачений чинним законодавством, відтак скасуванню не підлягають.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII (в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин), поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3)поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6)інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно частин першої та другої статті 19 Закону України "Про Національну поліцію" у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно пунктів 1, 5, частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут) службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України Про Національну поліцію, зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника.

Частиною першою статті 11 Дисциплінарного статуту передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Частинами другою, третьою, десятою статті 14 Дисциплінарного статуту визначено, що службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Таким чином, рішення про проведення службового розслідування належить до повноважень керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення, накладенню якого передує службове розслідування.

Наказом Міністерством внутрішніх справ України № 893 від 07.11.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1355/32807, "Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України" затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Порядок) та Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України.

Згідно пункту 1 розділу ІІ «Призначення службового розслідування» Порядку підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Підставою для проведення службового розслідування був рапорт начальника ВППП Залізничного ВП ГУНП у Львівській області капітана поліції В.М. Клуб від 18.03.2019 про не прибуття на службову нараду 18.03.2019 о 09:00 год дільничного офіцера поліції ОСОБА_1 (а.с.12)

Наказом №102 від 19.03.2019 начальника полковника поліції О ОСОБА_2 призначено службове розслідування (а.с.13).

20.03.2019 наказом №948 начальника генерала поліції третього рангу В.В. Середи, на виконання ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 26.02.2019 по справі №462/30/18 та відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України Про Національну поліцію відсторонено від посади позивача з 26.02.2019 до 26.04.2019 (а.с.15).

Відповідно до висновків службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни працівником Залізничного відділу поліції ГУНП у Львівській області, позивач був відсутній в робочий час 18.03.2019 з 09:00 до 18:00, 22.03.2019 з 09:00 до 16:45, 25.03.2019 з 09:00 до 18:00, 26.03.2019 з 09:00 до 18:00, 27.03.2019 з 09:00 до 18:00, 28.03.2019 з 09:00 до 18:00, 29.03.2019 з 09:00 до 16:45, 01.04.2019 з 09:00 до 18:00, 02.04.2019 з 09:00 до 18:00, 03.04.2019 з 09:00 до 18:00, 04.04.2019 з 09:00 до 18:00 (без урахування обідньої перерви з 13:00 до 13:45 у вказані дні) без поважних причин та про місце свого перебування керівництво не повідомив, на лікуванні згідно листа ДУ ТМО МВС України від 04.04.2019 №33/34-317 не перебував.

Згідно з висновками цього службового розслідування дисциплінарна комісія вирішила: за грубе порушення службової дисципліни, а саме п.1, 2 ст. 18 Закону України Про Національну поліцію, яке виразилось у недотриманні п. 1.3 розділу 1 Внутрішнього розпорядку дня поліцейських, державних службовців, працівників поліції апарату та інших органів і підрозділів ГУНП у Львівській області та порядок компенсації за службу (працю) в понаднормовий (надурочний) час, у вихідні, святкові, неробочі дні" затвердженого наказом ГУНП у Львівській області від 10.08.2016 № 1863, наказу ГУНП від 20.03.2019 № 948, ч. ч. 1, 2 розділу ІІ "Правил етичної поведінки поліцейських", затверджених наказом МВС від 09.11.2016 № 1179, ч. 1, 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України клопотати перед керівництвом ГУНП у Львівській області про застосування дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби в поліції до дільничного офіцера поліції відділу превенції патрульної поліції Залізничного відділу поліції ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 . (а.с.8-11)

Позивачу під час проведення службового розслідування було запропоновано надати пояснення, однак він відмовився надавати пояснення в порядку статті 63 Конституції України (а.с. 14).

Відносно покликань на те, що ухвалами Залізничного районного суду м.Львів позивача було відсторонено від служби та визначено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а тому він не прибував на робоче місце, необхідно вказати наступне.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 26.02.2019 ОСОБА_1 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 26 квітня 2019 року, у п. 3 резолютивної частини якої прописано: не відлучатись з місця проживання з 23:00 год. до 06:00 год, наступної доби (а.с. 40).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 26.02.2019 відсторонено обвинуваченого ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 від посади дільничного офіцера поліції відділу превенції патрульної поліції Залізничного відділу поліції ГУ НП у Львівській області терміном на 2 місяці, до 26 квітня 2019 року включно (а.с. 44).

Згідно з ч. 1 ст. 70 ЗУ Про Національну поліцію - поліцейський, щодо якого проводиться службове розслідування, може бути відсторонений від виконання службових обов`язків у порядку, визначеному Дисциплінарним статутом Національної поліції України.

Разом з тим відповідно до ч. 8 ст. 17 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, під час відсторонення від виконання службових обов`язків (посади) поліцейський зобов`язаний перебувати на робочому місці, визначеному керівником, до повноважень якого належить призначення на посаду та звільнення з посади поліцейського, та сприяти проведенню службового розслідування.

За змістом п.2 ч.1 ст. 18 Закону України Про національну поліцію, при проходженні служби поліцейський виконує службові обов`язки та посадові (функціональні) обов`язки.

Слід зазначити, що ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 26.02.2019 позивача відсторонено саме від посади, тобто виконання службових обов`язків за займаною посадою, однак від обов`язків, пов`язаних з проходженням позивачем служби як поліцейським в поліції (на іншій тимчасовій посаді, в іншому підрозділі тощо) позивача не було відсторонено.

Так, відповідно до наказу №948 від 20.03.2019 виданого на виконання ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 26.02.2019 щодо відсторення ОСОБА_1 , позивача згідно п.1 вказаного наказу відсторонено саме від посади, при цьому згідно з п.2 наказу, місцем перебування позивача в робочий час (згідно розпорядку дня) визначено кабінет №26 залізничного відділу поліції ГУ НП у Львівській області (а.с.15). З вказаним наказом позивач ознайомлений 22.03.2019 року, про що свідчить його підпис про ознайомлення.

Однак, незважаючи на обізнаність з наказом №948 від 20.03.2019 року, позивач згідно з висновком службового розслідування був відсутній на місці несення служби у вищезазначені дні без поважних причин та про місце свого перебування керівництво не повідомив, на лікуванні згідно листа ДУ ТМО МВС України від 04.04.2019 №33/34-317 не перебував.

Поряд з цим слід вказати, що висновки позивача про необґрунтованість застосування до нього дисциплінарного стягнення за вчинення виявлених порушень є безпідставними через те, що відповідно до приписів Дисциплінарного статуту підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є наявність самого дисциплінарного порушення, при цьому вид дисциплінарного стягнення визначається особою, яка вирішує питання про його накладення.

Частиною 1 статті 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Частина 3 статті 13 Дисциплінарного статуту не визначає конкретної послідовності та черговості накладення дисциплінарних стягнень за ступенем їх суворості, а лише визначає види дисциплінарних стягнень.

Це в свою чергу наділяє уповноважену особу правом самостійно визначати вид стягнення за його суворістю в залежності від конкретних обставин дисциплінарного проступку.

Зазначені висновки узгоджуються з Рекомендаціями № R (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 щодо визначення дискреційних повноважень та ступенем свободи адміністративного органу.

Аналогічний висновок з цього питання викладений Верховним Судом у постанові від 10 квітня 2019 року (справа №813/3020/16 провадження 9901/22208/18).

Враховуючи встановленні обставини справи та норми чинного законодавства колегія суддів прийшла до неспростовного переконання, що оскаржувані накази є правомірними, а відтак скасуванню не підлягають.

Згідно з ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись статтями 229, 241, 243, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2019 року в справі №1.380.2019.002532 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 10 жовтня 2019 року