Справа № 804/182/3470/18
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2019-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

11 жовтня 2019 року

Київ

справа №804/182/3470/18

адміністративне провадження №К/9901/3378/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

головуючого - Бевзенка В.М.,

суддів: Данилевич Н.А., Шевцової Н.В.

розглянувши у попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу № 804/182/3470/18

за позовом ОСОБА_1

до Виконавчого комітету Нікопольської міської ради, ОСОБА_2 ,

про визнання бездіяльності протиправною, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу та рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2018 року (головуючий суддя - Голобутовський Р.З.) та постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року (головуючий суддя - Чепурнова Д.В., судді - Мельник В.В., Сафронова С.В.)

ВСТАНОВИВ :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. 16 травня 2018 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області із позовною заявою до Виконавчого комітету Нікопольської міської ради (далі - відповідач 1), ОСОБА_2 (далі - відповідач 2), у якій просить:

- визнати дії ПП "Броккер Н" у квартирі № 1 незаконними та припинити його діяльність;

- зобов`язати відділ реєстрації середнього та малого бізнесу Нікопольської міськради зняти з реєстрації ПП "Броккер Н" за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати ОСОБА_2 використовувати приміщення квартири АДРЕСА_1 за призначенням;

- у зв`язку із зловживанням правом власності, що спричинило здоров`ю позивача суттєву шкоду, фізичні страждання, нервово-психічні перенавантаження, бездомність (бомжування на протязі низки років), особам мешкаючих в квартирах АДРЕСА_1 заборонити користуватись електронною технікою, крім телевізора, холодильника, мобільного телефону, уночі - категорично;

- визнати бездіяльність Виконавчого комітету Нікопольської міської ради у неспроможності створення умов проживання у власній квартирі, не розгляді її скарг та звернень з приводу нецільового використання приміщення квартири № 1, в будинку № 6, по пр. Трубників, в м. Нікополі - незаконною;

- стягнути з Виконавчого комітету Нікопольської міської ради на мою користь моральну шкоду в розмірі - 10000,00 грн. за порушення прав людини, що мало серйозні наслідки для мене.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 2009 року в неї раптово погіршилось самопочуття, вона стала відчувати постійні болі та втому. Вказані явища вона пов`язує з діяльністю ПП «Брокер Н», яке знаходиться в її будинку в кв. № 1 . Із вказаної квартири, вона постійно відчуває акустичний шум, вібрації та електромагнітне випромінювання, яке на її думку спричинило в неї захворювання на гіперчутливість до електромагнітного поля.

Позивач зазначає, що неодноразово зверталась із вказаною проблемою до Виконавчого комітету Нікопольської міської ради, Верховної Ради України та поліції. Проте, її проблема залишилась не вирішеною.

ОСОБА_1 вважає, що реєстрація ПП «Броккер» за адресою: АДРЕСА_1 є незаконною, оскільки не можна реєструвати юридичну особу в багатоквартирному житловому будинку, де мешкають люди.

Крім того, бездіяльність Виконавчого комітету Нікопольської міської ради в частині неспроможності створити для неї нормальні умови проживання в квартирі порушує її конституційні права та спричиняє моральну шкоду.

З огляду на викладене, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області (суддя Тихомиров І.В.) справу направлено до Дніпропетровського окружного адміністративного суду за підсудністю.

Короткий зміст рішень суду І інстанції

2. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2018 року провадження в адміністративній справі №804/182/3470/18 в частині позовних вимог про визнання дій ПП "Броккер Н" у квартирі № 1 незаконними та припинити його діяльність; зобов`язання відділу реєстрації середнього та малого бізнесу Нікопольської міськради зняти з реєстрації ПП "Броккер Н" за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язання ОСОБА_2 використовувати приміщення квартири АДРЕСА_1 за призначенням; у зв`язку із зловживанням правом власності, що спричинило здоров`ю позивача суттєву шкоду, фізичні страждання, нервово-психічні перенавантаження, бездомність (бомжування на протязі низки років), особам мешкаючих в квартирах АДРЕСА_1 заборонити користуватись електронною технікою, крім телевізора, холодильника, мобільного телефону, уночі - категорично - закрито.

Роз`яснено позивачу, що розгляд справи віднесено до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства. Повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Закриваючи провадження в цій частині позовних вимог Дніпропетровський окружний адміністративний суд зазначив, що до юрисдикції адміністративних судів віднесено розгляд тільки тих справ, де предметом спору є порушення прав, свобод чи інтересів конкретної особи з боку суб`єкта владних повноважень саме у сфері публічно-правових відносин.

При цьому владні повноваження повинні здійснюватись відповідним суб`єктом саме в сфері публічно-правових відносин і стосуватися безпосередньо конкретної особи. Спори з приводу владних управлінських рішень, дій чи бездіяльності, що вчинені у межах приватних правовідносин до адміністративної юрисдикції не відносяться.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що вказані вимоги не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, а повинні бути розглянуті в порядку цивільного судочинства.

2.1. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2018 року в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Нікопольської міської ради про визнання бездіяльності протиправною - відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції дійшов до висновку, що Виконавчим комітетом Нікопольської міської ради вчинено всіх необхідних дій щодо розгляду скарг позивача, також перевірено всі твердження позивача про шум та вібрації в сусідній квартирі наявність яких могла б завдавати шкоду здоров`ю позивачу.

У зв`язку з цим суд дійшов до висновку, що вимога позивача стосовно бездіяльності Виконавчого комітету Нікопольської міської ради є необґрунтованою.

Крім того, оскільки судом першої інстанції не встановлено неправомірної бездіяльності Виконавчого комітету Нікопольської міської ради, суд не знайшов підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

3. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2018 року - без змін.

Залишаючи без змін ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції, погодився з висновком суду першої інстанції, що вказаний спір у частині позовних вимог, а саме: про визнання дій ПП "Броккер Н" у квартирі № 1 незаконними та припинити його діяльність; зобов`язання відділу реєстрації середнього та малого бізнесу Нікопольської міськради зняти з реєстрації ПП "Броккер Н" за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язання ОСОБА_2 використовувати приміщення квартири АДРЕСА_1 за призначенням; у зв`язку із зловживанням правом власності, що спричинило здоров`ю позивача суттєву шкоду, фізичні страждання, нервово-психічні перенавантаження, бездомність (бомжування на протязі низки років), особам мешкаючих в квартирах АДРЕСА_1 заборонити користуватись електронною технікою, крім телевізора, холодильника, мобільного телефону, уночі - категорично, не є публічно-правовим спором в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України та має вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

3.1. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2018 року - без змін.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначив, що згідно з інформацією Нікопольського МВ (з обслуговування м. Нікополя та Нікопольського району) ГУМВС України у Дніпропетровській області про результати розгляду звернення ОСОБА_1 , фактів в частині порушення умов проживання, норм та рівня вібрації, шуму господарями кв. №1 не знайшли свого підтвердження.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначив про відсутність факту заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, а також дій, якими могли бути спричинені моральні страждання відповідачем.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

4. У лютому 2019 року позивач подала касаційну скаргу до Верховного Суду.

4.1. У касаційній скарзі позивач просить:

- скасувати ухвалу та рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2018 року та постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року;

- ухвалити по справі нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі.

II. АРГУМЕНТИ СТОРІН

5. Аргументи сторони, яка подала касаційну скаргу.

5.1. Позивач у касаційній скарзі посилається на те, що судами першої та апеляційної інстанцій при ухваленні оскаржуваних рішень порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних рішень у даній справі.

5.2. В обґрунтування поданої касаційної скарги скаржник, крім іншого, наголошує, що вона не отримала ефективного судового захисту по відновленню її порушених конституційних прав.

5.3. Крім того, позивач наполягає на задоволенні її позовних вимог посилаючись на статті 28, 49, 50 Конституції України та статтю 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Вважає, що суди проігнорували смертність мешканців будинку від різних хвороб, викликаних електромагнітними хвилями, які здіймаються від діяльності ПП «Брокер Н».

6. Позиція інших учасників справи.

Відповідач надав заперечення на касаційну скаргу в яких зазначив, що рішення судів попередніх інстанцій винесені з дотриманням норм матеріального та процесуального права та просив залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Відповідач у відзиві зазначив, що позивач не допустила комісію у складі спеціалістів виконавчого органу Нікопольської міської ради та головного спеціаліста санітарно-гігієнічного відділу Нікопольського міськрайонного управління Головного управління Держсанепідемслужби у Дніпропетровській області для замірів шуму та електромагнітного поля. У зв`язку з цим, виміру шуму та електромагнітного поля в квартирі позивачки не були проведені, про що складено відповідний акт.

Відповідач зазначає, що в даному випадку відсутні з боку виконавчого комітету Нікопольської міської ради будь-які ознаки, які могли би свідчити про спричинення моральної шкоди ОСОБА_1

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 (далі - позивач) проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач зазначила, що квартири №1 та №17 , є джерелами підвищеного фону техногенних випромінювань, у зв`язку з чим у неї погіршився стан здоров`я.

Також, позивач зазначила, що зверталась до Виконавчого комітету Нікопольської міської ради із зверненнями стосовно використання електронної техніки за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстровано ПП «БРОКЕР Н», засновником якого є ОСОБА_2 .

Проте, листом від 23.10.2017 №п-1136 їй надано відповідь, в якій зазначено, що за даними відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно та реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відсутня інформація та законні підстави для скасування державної реєстрації або припинення юридичної особи ПП «БРОКЕР Н».

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідачів, позивач звернулась до суду з даним позовом.

ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

8. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Суд виходить з такого.

9. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

10. Натомість однією з визначальних ознак приватноправових відносин є наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника.

11. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

12. Разом з тим, участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою класифікації спору як публічно-правового. Однак не кожен спір за участю суб`єкта владних повноважень є публічно-правовим.

13. Пунктом 1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

14. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

15. Разом з тим, п. 1 ч. 1 ст.15 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

16. Відповідно до ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

17. Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що до юрисдикції адміністративних судів віднесено розгляд тільки тих справ, де предметом спору є порушення прав, свобод чи інтересів конкретної особи з боку суб`єкта владних повноважень саме у сфері публічно-правових відносин. При цьому владні повноваження повинні здійснюватись відповідним суб`єктом саме в сфері публічно-правових відносин і стосуватися безпосередньо конкретної особи. Спори з приводу владних управлінських рішень, дій чи бездіяльності, що вчинені у межах приватних правовідносин до адміністративної юрисдикції не відносяться.

18. Враховуючи викладене, Суд вважає правильним закриття провадження в адміністративній справі №804/182/3470/18 судом першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, в частині позовних вимог про: визнання дій ПП "Броккер Н" у квартирі № 1 незаконними та припинити його діяльність; зобов`язання відділу реєстрації середнього та малого бізнесу Нікопольської міськради зняти з реєстрації ПП "Броккер Н" за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язання ОСОБА_2 використовувати приміщення квартири АДРЕСА_1 за призначенням; у зв`язку із зловживанням правом власності, що спричинило здоров`ю позивача суттєву шкоду, фізичні страждання, нервово-психічні перенавантаження, бездомність (бомжування на протязі низки років), особам мешкаючих в квартирах АДРЕСА_1 заборонити користуватись електронною технікою, крім телевізора, холодильника, мобільного телефону, уночі - категорично.

19. Надаючи правову оцінку іншим позовним вимогам ОСОБА_1 , Суд виходить з наступного.

20. Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, та просити про їх захист.

20.1. За приписами частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

20.2. Відповідно до положень статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

20.3. Згідно з частинами першої та четвертої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

20.4. Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

21. Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до листа Виконавчого комітету Нікопольської міської ради, на звернення ОСОБА_1 від 21.03.2015 №ПЕ-1220415, яке надійшло на телефонну гарячу лінію «Гаряча лінія облдержадміністрації» стосовно шуму від електронних приладів, мобільного зв`язку та мережі WI-FI, що використовується мешканцями квартири №1, розташованої на першому поверсі за адресою: АДРЕСА_1 , в телефонному режимі 16.03.2015 ОСОБА_1 проінформовано про вихід комісії 17.03.2015 для виміру шуму та електромагнітного поля у її квартирі.

22. Також, із вказаного листа встановлено, що 17.03.2015 відбувся вихід комісії у складі спеціалістів виконавчого органу Нікопольської міської ради та головного спеціаліста санітарно-гігієнічного відділу Нікопольського міськрайонного управління Головного управління Держсанепідемслужби у Дніпропетровській області, проте ОСОБА_1 відмовилась допустити членів комісії до квартири для замірів шуму та електромагнітного поля.

23. У зв`язку з викладеним, виміру шуму та електромагнітного поля в квартирі №13 не проведені, про що складено відповідний акт.

24. Під час розгляду звернення позивачки, членами комісії опитані сусіди з різних поверхів будинку де мешкає ОСОБА_1 , які зазначили, що не відчувають ніяких незручностей та шумів від електронних приладів, мобільного зв`язку, мережі WI-FI від мешканців квартири №1 .

Разом з тим, листами від 01.04.2015 №1150, від 06.04.2015 №1259, від 15.04.2015 №1427 ОСОБА_1 повідомлялась, що у разі надання її згоди буде проведено вимір шуму та електромагнітного поля в її квартирі.

25. Крім того, відділом економічного аналізу та прогнозування управління економічної політики Нікопольської міської ради на звернення ОСОБА_1 з приводу порушення спокою мешканцями квартир АДРЕСА_1 , направлявся запит до Нікопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 14.12.2015 №6827.

У відповіді Нікопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 04.01.2016 зазначено, що за фактом порушення спокою мешканцями квартир АДРЕСА_1 неодноразово проводились бесіди з мешканцями під`їзду будинку, які пояснили, що вібрацій та відхилень допустимих норм рівня шуму вони не відчувають.

26. Також з матеріалів справи видно, що згідно з інформацією Нікопольського МВ (з обслуговування м. Нікополя та Нікопольського району) ГУМВС України у Дніпропетровській області про результати розгляду звернення ОСОБА_1 , фактів в частині порушення умов проживання, норм та рівня вібрації, шуму господарями квартири №1 не знайшли свого підтвердження.

27. З огляду на викладене, Суд приходить до висновку, що Виконавчим комітетом Нікопольської міської ради вчинено всіх необхідних дій щодо розгляду скарг позивача, також перевірено всі твердження позивача про шум та вібрації в сусідній квартирі наявність яких могла б завдавати шкоду здоров`ю позивача, у зв`язку з чим суд вважає вимогу позивача стосовно бездіяльності Виконавчого комітету Нікопольської міської ради необґрунтованою.

Оскільки судами попередніх інстанцій не встановлено неправомірної бездіяльності Виконавчого комітету Нікопольської міської ради, тому обґрунтовано залишено без задоволення позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди.

28. Суд зазначає, що порушенням прав, свобод та інтересів може бути дія, бездіяльність або рішення, які підтверджуються відповідними доказами, а не лише переконанням особи в тому, що їх порушено будь-ким, зокрема, суб`єктом владних повноважень.

29. Судами не встановлено порушення прав та законних інтересів позивача внаслідок допущеної, на її думку, бездіяльності зі сторони відповідача, а, отже, суди дійшли до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

30. Статтею 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

31. З огляду на викладене, висновки судів першої та апеляційної інстанцій щодо відмови в задоволенні позовних вимог є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

ПОСТАНОВИВ :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2018 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року в цій справі залишити без змін.

3. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2018 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року в цій справі залишити без змін.

4. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя - доповідач В.М. Бевзенко

Судді Н.А. Данилевич

Н.В. Шевцова