Справа № 137/344/19
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 137/344/19

Головуючий у 1-й інстанції: Желіховський В.М.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

10 жовтня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Охрімчук І.Г. Матохнюка Д.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Літинського районного суду Вінницької області від 05 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Львівській області в особі поліцейського роти Управління патрульної поліції в Львівській області Лучка Олега Романовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

В березні 2019 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся в Літинський районний суд Вінницької області з позовом до Управління патрульної поліції в Львівській області в особі поліцейського роти Управління патрульної поліції в Львівській області Лучка О.Р. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255 грн., а провадження у справі закрити.

Літинський районний суд Вінницької області рішенням від 23.07.2019 у задоволенні позову відмовив. Судове рішення мотивоване тим, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 статті 121 КпАП України про порушення позивачем пункту 12.4 Правил дорожнього руху; таке порушення доведено належними та допустимими доказами, порушення прав при розгляді справи стороною відповідача не встановлено; оскаржувана постанова у повній мірі відповідає ст.283 КУпАП, а надані документи щодо засобу вимірювання правопорушення відповідають приладу, зазначеному в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Аргументами на підтвердження вимог скарги позивач зазначає, що швидкості руху він не перевищував, а відповідачем винесена постанова без надання будь-яких пояснень, роз`яснення прав, без надання права на юридичну допомогу. Вважає, що відповідач незаконно виніс постанову порушуючи права позивача. Просив скасувати постанову, оскільки вона є незаконною.

Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст. 304 КАС України.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Виходячи з приписів п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до постанови серії ЕАВ № 983583 встановлено, що 12.03.2019 о 15:35 год. на 558 км. автодороги М-06, ОСОБА_1 рухався зі швидкість 74 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості в населеному пункті Ковярі на 24 км/год. Швидкість руху вимірювалась Trucam LTI 20/20 TC 000584. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п 12.4 ПДР України. Тобто порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год).

Згідно зображення на фото під назвою « НОМЕР_1 _89000_0312_152415.jpg» яке міститься на компакт-диску (а.с. 22) зазначається автомобіль, д.н.з. НОМЕР_2 , дата 12.03.2019, час 15:24:15. При цьому також зазначається швидкість руху даного автомобіля 74 км/год. при ліміті швидкості 50 км/год.

На відеозаписі під назвою « НОМЕР_1 _89000_0312_152415.avi», який знаходиться на вищезазначеному компакт-диску, зафіксовано процедуру виміру швидкості руху автомобіля д.н.з. НОМЕР_2 , о 15:24 год. 12.03.2019.

На виконання ухвали Літинського районного суду Вінницької області від 23.04.2019 представником відповідача надані наступні пояснення, про те, що на звороті постанови, котра є предметом розгляду у відповідності до Інструкції нанесено права і обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в тому числі процитовано і ст. 268 КУпАП.

Допитані у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 повідомив суду, що 12.03.2019 р. він він спільно із ОСОБА_1 та дружинами повертались із відпочинку. Коли проїжджали село у Львівській області, були зупинені патрульною поліцією. Інспектор повідомив, що ОСОБА_1 порушив режим швидкості руху. На вимог інспектора поліції позивачем надані були документи. Коли інспектор поліції отримав документи пішов до патрульного автомобіля, через певний час приніс постанову пояснивши, що він виніс постанову про накладення адміністративного стягнення. Також свідок звернув увагу на погодні умови, які були мали місце в місці та в час зазначений в постанові про адміністративне правопорушення.

Свідок ОСОБА_3 повідомила суду, що 12.03.2019 р. поверталася з відпочинку на автомобілі під керуванням ОСОБА_1 та в населеному пункті Ковярі їх зупинили працівники поліції. Поліцейський показав прилад заміру швидкості та повідомив, що ОСОБА_1 порушив швидкість руху та попросив документи у водія. Після того, як отримав документи пішов до службового автомобіля та згодом приніс постанову про адміністративне правопорушення. Що то була за постанова він не пояснив і вони поїхали далі.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Згідно частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

Відповідно до пункту 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно вимог п.п. «б» п.12.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6, 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Відповідно до пункту 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно до ч. 1ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення регламентований главою 22 КУпАП.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, автоматичну фото- і відеотехніку.

Приписами ст. 251 КУпАП визначено, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Згідно, до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Колегія суддів зазначає, що за відсутності процесу відеофіксації складення постанови про адміністративне правопорушення, письмових пояснень позивача, а також інших доказів, які б підтверджували роз`яснення позивачу прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, колегія суддів не може спростувати його доводи про те, що працівником поліції не було вчинено зазначених дій. Ці обставини також не підтверджені жодними доказами.

За загальним правилом розгляд справи починається оголошенням про те, яка справа розглядається, з`ясовується хто прибув на розгляд справи, встановлюються анкетні дані особи, яка притягається до відповідальності, роз`яснюються її права, надається можливість подати докази, заявити клопотання.

Якщо особа заявляє обґрунтовані клопотання про ознайомлення зі справою, про допуск захисника, про ознайомлення зі справою, про приєднання доказів тощо, то ці клопотання мають бути розглянуті, а права особи, яка притягується до відповідальності, забезпечені.

Лише після цього особа, яка розглядає справу, має оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Це пов`язано з тим, що силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Негайний розгляд справи без складання адміністративного протоколу чи документування у інший спосіб того, що розгляд справи відбувся з дотриманням прав та гарантій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності також ставить під сумнів правомірність винесеної постанови, що є самостійною підставою для визнання її протиправною та скасування.

Отже, з наведених норм вбачається, що правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

При цьому Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Тобто, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, використовуючи свої повноваження, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення, перед складанням постанови та відібранням пояснень від правопорушника роз`яснити його права, надати можливість заявити та розглянути клопотання.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як встановлено судом першої інстанції з пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , коли інспектор поліції отримав документи пішов до патрульного автомобіля, через певний час приніс постанову пояснивши, що він виніс постанову про накладення адміністративного стягнення.

Судом також зазначено, що в матеріалах справи є достатньо доказів, які вказують на вчинення правопорушення ОСОБА_1 .

Однак, судом першої інстанції не враховано доводи позивача та показання свідків, що відповідачем винесена постанова без надання будь-яких пояснень, роз`яснення прав, без надання права на юридичну допомогу.

Згідно, до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності працівник поліції позбавив позивача скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, оскільки відмовив у клопотанні про право на захист, що свідчить, про порушення прав ОСОБА_1 під час винесення оскаржуваної постанови.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.05.2018 року у справі №337/3389/16-а (2-а/337/154/2016).

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Літинського районного суду Вінницької області від 05 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Львівській області в особі поліцейського роти Управління патрульної поліції в Львівській області Лучка Олега Романовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії ЕАВ № 983583 від 12.03.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 121 КУпАП провадженням закрити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Охрімчук І.Г. Матохнюк Д.Б.