Справа № 520/9390/19
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

10 жовтня 2019 р. № 520/9390/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді - Білової О.В., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження у м. Харкові адміністративну справу за позовом Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, до складу якого входить відділ примусового виконання рішень (вул. Ярослава Мудрого, буд. 26, м. Харків, 61002, ) про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківської області, в якому просить суд, з урахуванням заяви про уточнення позову, скасувати постанову ВП № 57357847 від 19.08.2019 про арешт коштів боржника.

Ухвалою суду від 01.10.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження.

Ухвалою суду від 08.10.2019 витребувано повторно від Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження № 57357847. Оголошено перерву у розгляді справи.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області у ВП №57357847 від 19.08.2019 винесено постанову про арешт коштів боржника - Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області. Позивач не погоджується із зазначеною постановою з огляду на те, що при винесенні постанови про арешт коштів боржника державним виконавцем не враховано ч. 3 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження", якою передбачено, що не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Оскаржуваною постановою передбачено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках: Філія - Харківське обласне управління АТ "Ощадбанк" код фінансової установи 351823 та інших фінансових установах, яким буде направлено дану постанову, які належать боржникові у межах стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження 15097,00 грн за примусове виконання рішення суду немайнового характеру. Через накладення арешту на рахунки боржника Головне управління не матиме можливості виконувати зобов`язання, проводити оплату податків, зборів, енергоносіїв та своєчасно проводити фінансування виплати пенсій. Перелічені обставини не були належним чином встановлені державним виконавцем при винесенні постанови про арешт коштів боржника ВП №57357847 від 19.08.2019, що, на думку позивача, є підставою для задоволення позову та скасування постанови.

Представник відповідача не скористався правом подання відзиву на позов.

Представники сторін в судове засідання 10.10.2019 не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.4 ст. 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Частиною 3 статті 268 КАС України передбачено, що неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Беручи до уваги, що сторони у судове засідання 10.10.2019 не прибули, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за наявними в ній доказами у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини.

На виконанні у старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області перебуває виконавче провадження номер за АСВП №57357847 з примусового виконання виконавчого листа №820/4376/18, виданого 01.10.2018 Харківським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії у розмірі, який обчислено з урахуванням 100% суми підвищення пенсій, визначеного станом на 01.03.2018 з 01.01.2018.

В межах вказаного виконавчого провадження державним виконавцем 19.08.2019 винесено постанову про арешт коштів боржника, якою постановлено накласти арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках у Філії - Харківське обласне управління АТ "Ощадбанк" код фінансової установи 351823 та інших фінансових установах, яким буде направлено дану постанову, які належать боржникові та всіх інших відкритих рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, у межах виконавчого збору та витрат виконавчого провадження 15097,00 грн.

Не погодившись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

При наданні оцінки спірним правовідносинам, суд виходить з таких норм чинного законодавства.

Згідно з положеннями пункту 7 частини третьої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Статтею 56 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, в т.ч., шляхом винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Пунктом 2 частини другої статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" закріплено заборону звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання відкритих відповідно до статей 19-1 та 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Оскільки судом встановлено, що оскаржувана постанова містить застереження щодо її застосування до коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, суд приходить до висновку, що вона не суперечить нормам Закону України «Про виконавче провадження» та не порушує прав позивача.

Крім того, судом встановлено, що оскаржувана постанова про арешт коштів боржника не спрямована виключно на арешт коштів боржника у Філії - Харківське обласне управління АТ "Ощадбанк", а стосується всіх банківських установ, в яких у боржника відкриті рахунки.

При цьому в обґрунтування позовних вимог позивачем надано до суду виключно договір банківського рахунку №75/2099 від 21.09.2015, укладений між ПАТ "Державний ощадний банк України" та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області щодо надання послуг з розрахунково-касового обслуговування за рахунками 256.

Згідно Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України та Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затверджених постановою Національного банку України від 17 червня 2004 року № 280, в редакції чинній на час укладення вказаної угоди, рахунками зі спеціальним режимом використання є балансові рахунки 2604 "Цільові кошти на вимогу суб`єктів господарювання".

При цьому, рахунки 256 є коштами позабюджетних фондів - кошти, які бюджетні установи та організації отримують понад асигнування, що виділяються їм з державного та/або місцевих бюджетів, та навіть в разі виплати з цих рахунків заробітної плати, не мають спеціального статусу. Відкриття для виплати заробітної плати окремого поточного рахунку зі спеціальним режимом використання не передбачено чинним законодавством України.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 13.03.2019 у справі №344/8982/17.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, надані позивачем докази в обґрунтування позовних вимог жодним чином не свідчить, що рахунки, відкриті у Філії - Харківське обласне управління АТ "Ощадбанк" та інших банківських установах є рахунками із спеціальним режимом використання, спеціальними та іншими рахунками, звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до положень частини третьої статті 52 Закону України "Про виконавче провадження", банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

З огляду на наведені приписи законодавства, суд приходить до висновку, що державним виконавцем під час винесення постанови ВП №57357847 від 19.08.2019 про арешт коштів боржника дотримано вимог законодавства та передбачено запобіжники щодо неможливості порушення прав позивача на вільне користування боржником рахунками із спеціальним режимом використання, спеціальними та іншими рахунками, звернення стягнення на які заборонено законом.

Крім цього, з сайту https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors за ідентифікатором ВП, судом встановлено, що на момент звернення до суду з цим позовом, постановою державного виконавця від 06.09.2019 в межах виконавчого провадження ВП №57357847 закінчено виконавче провадження, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішень.

З огляду на викладене, судом встановлено, що оскаржуваною постановою жодним чином не порушені права позивача, відповідно відсутні підстави для скасування постанови ВП №57357847 від 19.08.2019 про арешт коштів боржника.

Таким чином, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 241-247, 255, 268-272, 287, 293, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, до складу якого входить відділ примусового виконання рішень (вул. Ярослава Мудрого, буд. 26, м. Харків, 61002, ) про скасування постанови - відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення виготовлено 10.10.2019.

Суддя Білова О.В.