Справа № 1.380.2019.001146
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2019-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.001146
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.

секретар судового засідання Сільник Н.Є.

за участю:

представника позивача - Мацепури В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові справу за позовом фізичної особа-підприємця ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові визнання протиправними і скасування постанови та припису,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особа-підприємця ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові, в якій просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №0006-вих-704/12, винесену 25.02.2019 начальником інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові Цабаком Володимиром Ярославовичем про визнання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 винною у правопорушенні, передбаченого абз.2. ч. 1 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" та накладення штрафу у розмірі 172890 гривень;

- визнати протиправним та скасувати припис головного спеціаліста відділу інспекційної роботи Інспекції ДАБК у м. Львові Ткача Б.М. про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 14.02.2019.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач на замовлення гр. ОСОБА_2 здійснював виготовлення проектної документації на реконструкцію квартири №1 з пристосуванням горища під житлові кімнати по АДРЕСА_2 . 25.02.2019 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові винесено оскаржувану постанову, відповідно до якої позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз.2 ч.1 ст.2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", та накладено штраф у розмірі 172890 грн. Підставою для цього стали матеріали перевірки, якими встановлено, що проектна документація розроблена без отримання технічних умов на інженерне забезпечення. Позивач вважає такий висновок хибним, оскільки позивач здійснювала виготовлення робочого проекту лише в архітектурно-будівельній та конструктивній частині. При цьому стверджує, що замовник не надавала технічних умов позивачу на проектування інженерних мереж та не укладала з позивачем договору на здійснення авторського нагляду. Окрім того, виконання проектування (проектних робіт) можливе частинами. Вказує, що об`єкт є технічно не складним (СС1), тому здійснювати виготовлення розділів архітектурні рішення та конструктивної частини робочого проекту не заборонено законом. Просив позов задовольнити.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити повністю з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач у встановлений судом строк подав відзив на позов, в якому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Свої заперечення обґрунтовує тим, що в період з 07.02.2019 до 14.02.2019 посадовими особами відповідача було здійснено перевірку дотримання позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на об`єкті: «Реконструкція квартири №1 з пристосуванням горища під житлові кімнати по АДРЕСА_2 ». За результатами перевірки було встановлено порушення позивачем п. 4 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів. Вказує, що проектна документація була затверджена 25.05.2018, однак ні в копії додатку до експертного звіту від 24.05.2018, ні в поданій проектній документації не відображено технічних умов. З наведеного слідує, що на момент проведення експертизи та затвердження проектної документації технічні умови були відсутні. Зазначив, що технічні умови є складовими вихідних даних і завдання на проектування повинно їх враховувати. Однак позивачем виконано проектування об`єктів містобудування без отримання технічних умов на інженерне забезпечення, що свідчить про порушення останнім законодавства в сфері містобудівної діяльності. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 08.04.2019 було прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

У підготовчому засіданні 24.09.2019 суд протокольною ухвалою закінчив підготовче засідання та призначив справу до судового розгляду.

Суд заслухав пояснення представника позивача, відповідача, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності і встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Суд встановив, що 10.05.2018 між ФОП ОСОБА_1 «Виконавець» та ОСОБА_4 «Замовник» було укладено угоду на виготовлення проекту № 11/2018, відповідно до умов якої «Замовник» доручає, а «Виконавець» приймає на себе зобов`язання виконати стадію Робочий проект розділів АР і КР на об`єкт: Реконструкція одноквартирного житлового будинку АДРЕСА_2 з пристосуванням горища під житлові кімнати на АДРЕСА_2 відповідно до побажань Замовника.

За класом наслідків (відповідальності) об`єкт: Реконструкція одноквартирного житлового будинку АДРЕСА_2 з пристосуванням горища під житлові кімнати на АДРЕСА_2 належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), що підтверджується завданням на проектування.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, 24.05.2018 робочий проект пройшов експертизу в частині міцності, надійності та довговічності, за результатами відповідної експертизи філією ДП «УКРДЕРЖБУДЕКСПЕРТИЗА» у Львівській області складено експертний звіт № 14-1023-18 від 24.05.2018.

25.05.2018 ОСОБА_4 («Замовником») було затверджено проектну документацію на об`єкт: Реконструкція одноквартирного житлового будинку АДРЕСА_2 з пристосуванням горища під житлові кімнати на АДРЕСА_2 .

08.06.2018 ФОП ОСОБА_1 («Виконавець») передано ОСОБА_4 («Замовник»). виготовлену, відповідно до Угоди № 11/2018 від 10.05.2018 проектну документацію по розділах архітектурні та конструктивні рішення, що підтверджується актом виконаних робіт № 17.

У період з 07.02.2019 по 14.02.2019 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові було проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на об`єкті: «Реконструкція квартири №1 з пристосуванням горища під житлові кімнати по АДРЕСА_2 ».

14.02.2019 за результатами проведеної перевірки посадовими особами Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові було складено акт № 84, в якому у розділі VІІІ встановлено порушення вимог п. 4 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.05.2011 № 45.

Посадовими особами Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові 14.02.2019 було складено протокол про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності відносно ФОП ОСОБА_5

Того ж дня Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові було складено припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

25.02.2019 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові прийнято постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 0006-вих-704/12, якою ФОП ОСОБА_5 визнано винною у правопорушенні, передбаченому в абз.2. ч. 1 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" та накладено штраф у розмірі 172890 гривень.

Не погодившись із спірним приписом та постановою позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про архітектурну діяльність" № 687-XIV від 20.05.1999 (далі - Закон України № 687-XIV), під будівництвом розуміється нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт об`єкта архітектури, яке здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Статтею 26 Закону України № 687-XIV передбачено, що архітектор, інші проектувальники, які здійснюють роботи по створенню об`єктів архітектури, зобов`язані: додержуватися державних стандартів, норм і правил, вимог вихідних даних на проектування; не порушувати під час проектування, організації і виконання будівельних робіт законні права та інтереси власників і користувачів будинків і споруд, прилеглих до ділянки забудови; не розголошувати без згоди замовника відомості, які становлять комерційну таємницю проекту.

Проектна організація, яка розробляла проектну документацію, а також головний архітектор та головний інженер проекту несуть відповідальність за відповідність проектної документації вихідним даним на проектування, вимогам державних стандартів, норм і правил.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" №3038-VI від 17.02.2011 (далі - Закон України № 3038-VI) суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів.

Частинами 4, 5 цієї ж статті Закону України № 3038-VI визначено, що право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;

2)розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи;

3) затвердження проектної документації;

4) виконання підготовчих та будівельних робіт;

5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів;

6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону України № 3038-VI основними складовими вихідних даних є:

1) містобудівні умови та обмеження;

2) технічні умови;

3) завдання на проектування.

Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними спеціально уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі.

Перелік об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, містобудування та архітектури (ч. 3 ст. 29 Закону України № 3038-VI).

Містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об`єкта, незалежно від зміни замовника (ч. 8 ст. 29 Закону України № 3038-VI).

Відповідно до ст. 30 Закону № 3038-VI технічні умови - це комплекс умов та вимог до інженерного забезпечення об`єкта будівництва, які повинні відповідати його розрахунковим параметрам щодо водопостачання (з урахуванням потреб забезпечення пожежогасіння), тепло-, електро- і газопостачання, водовідведення, зовнішнього освітлення, відведення зливових вод та телекомунікації.

Фізична чи юридична особа, яка має намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває в її власності або користуванні, мас право на одержання технічних умов згідно із поданою нею заявою.

Склад, зміст, порядок надання технічних умов та порядок визначення вартості послуг з їх надання визначаються відповідними центральними органами виконавчої влади або державними колегіальними органами.

Згідно з ч. 1 ст. 31 Закону України в № 3038-VI проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Пунктом 9 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, який затверджено наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 45 від 16.05.2011, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 01.06.2011 № 651/19389 передбачено, що проектна документація на будівництво об`єктів розробляється з урахуванням вимог містобудівної документації, вихідних даних на проектування та дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, нормативно-правових актів з охорони праці, державних стандартів і правил, у тому числі вимог доступності для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення (вимоги щодо створення доступності для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення зазначаються в проектній документації окремим розділом).

Пунктом 10 вказаного Порядку встановлено, що склад та зміст проектної документації об`єктів будівництва на всіх стадіях проектування визначаються згідно з будівельними нормами і мають бути достатніми для оцінки проектних рішень та їх реалізації.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" № 208/94-вр від 14.1.1994 суб`єкти містобудування, які здійснюють проектування об`єктів, експертизу проектів будівництва, несуть відповідальність у вигляді штрафу за передачу замовнику проектної документації для виконання будівельних робіт на об`єкті будівництва, розробленої з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, будівельних норм, державних стандартів і правил, у тому числі за нестворення безперешкодного життєвого середовища для осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення, незабезпечення приладами обліку води і теплової енергії, а також за заниження класу наслідків (відповідальності) об`єкта будівництва: проектна організація - у розмірі дев`яноста прожиткових мінімумів для працездатних осіб; експертна організація - у розмірі вісімнадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Судом встановлено, що відповідач, притягаючи позивача до відповідальності, виходив з того, що проектна документація повинна бути розроблена в повному обсязі, готова і передана замовнику для початку виконання будівельних робіт.

Як слідує із тверджень відповідача, проектна документація повинна розроблятись тільки після отримання усіх складових даних, у тому числі і технічних умов, цілісно, а не частинами.

Суд встановив, що позивач виготовляв робочий проект на об`єкт: «Реконструкція одноквартирного житлового будинку АДРЕСА_2 з пристосуванням горища під житлові кімнати на АДРЕСА_2 », відповідно до побажань Замовника - ОСОБА_4 .

За класом наслідків (відповідальності) об`єкт: Реконструкція одноквартирного житлового будинку АДРЕСА_2 з пристосуванням горища під житлові кімнати на АДРЕСА_2, належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1).

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, склад робочого проекту передбачав лише архітектурно-будівельну та конструктивну частини.

Як стверджує позивач, Замовник - ОСОБА_4 . не надавала технічних умов на проектування інженерних мереж, не укладала договору із позивачем на здійснення авторського нагляду.

Суд встановив, що отримання технічних умов та виготовлення проектів по інженерній частині, інших суміжних розділів Замовник - ОСОБА_4 , на позивача не покладала.

Відповідно до ст. 11 Закону України № 687-ХІV під час будівництва об`єкта архітектури здійснюється авторський та технічний нагляд. Технічний нагляд забезпечується замовником та здійснюється особами, які мають відповідний кваліфікаційний сертифікат.

Авторський нагляд здійснюється архітектором - автором проекту об`єкта архітектури, іншими розробниками затвердженого проекту або уповноваженими ними особами. Авторський нагляд здійснюється відповідно до законодавства та договору із замовником.

Судом встановлено та не спростовано відповідачем, що договір на здійснення авторського нагляду між позивачем та Замовником не укладався.

Зі змісту договору на виготовлення проектну № 11/2018 слідує, що предметом договору є виготовлення проекту розділів АР та КР на об`єкт: Реконструкція одноквартирного житлового будинку АДРЕСА_2 з пристосуванням горища під житлові кімнати на АДРЕСА_2 .

У пункті дев`ятому додатку Б до ДБН А.2.2-3-2014 визначено, що серед переліку основних даних та вимог до Завдання на проектування, передбачено, в тому числі, стадійність проектування з визначенням затверджувальної стадії (визначається спільно замовником та проектувальником ).

Згідно з примітками 1 та 2 до цього додатку ДБН А.2.2-3-2014 завдання на проектування (або коригування проекту) затверджується замовником та погоджуються проектувальником. Склад завдання на проектування може змінюватися відповідно до особливостей об`єктів, що проектуються і умов будівництва.

Позивач стверджує, що реалізація наведеної стадії могла здійснюватися ще меншими етапами, які є нормативно не регульованими, та вирішувались за розсудом Замовника.

Відповідно до ч. 1 ст. 888 Цивільного кодексу України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт замовник зобов`язаний передати підрядникові завдання на проектування, а також інші вихідні дані, необхідні для складення проектно-кошторисної документації.

Згідно з приписами ст. 889 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт, зокрема, сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити таку частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом.

Вказана норма передбачає можливість виконання проектування (проектних робіт) частинами.

Крім цього, в примітці до Додатку А ДБН А.2.2-3-2014 "Склад та зміст проектної документації на будівництво" зазначено, що перелік вихідних даних, які надаються замовником, визначається при підписанні договору на виконання відповідних стадій проектування. В примітці додатку 2 Додатку Б ДБН А . 2.2-3-2014 "Склад та зміст проектної документації на будівництво" визначено, що склад завдання на проектування може змінюватися відповідно до особливостей об`єктів, що проектуються і умов будівництва.

За наведених обставин, суд вважає обґрунтованими покликання позивача на те, що позивач та ОСОБА_4 могли реалізовувати стадію робочого проекту частинами, з переданням замовнику усієї готової проектної документації чи поетапне виготовлення її частин, що визначене за домовленістю сторін і лише такою регулюється.

Судом встановлено, що робочий проект пройшов експертизу в частині міцності, надійності та довговічності, за результатами якої філією ДП «УКРДЕРЖБУДЕКСПЕРТИЗА» у Львівській області складено експертний звіт № 14-1023-18 від 24.05.2018.

При цьому відсутність технічних умов, вказане відповідачем як порушення, свідчить лише про формальну, а не змістовну оцінку вказаного проекту та містобудівних умов.

З врахуванням вимог завдання на проектування відсутність технічних умов не позбавляє можливості розпочинати розробку проектної документації, оскільки для отримання технічних умов необхідно вказати об`єми водопостачання, каналізації, опалювальної площі, потужності електропостачання, що є можливим лише після розробки проектної документації в частині архітектури та конструктиву.

Водночас суд звертає увагу, що Замовник - ОСОБА_4 , отримала технічні умови з газо- та електропостачання, що не заперечується відповідачем.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії не дотримані, зокрема, оскаржуваний припис та постанова прийняті без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Рисовський проти України" зазначив, що Суд підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб".

Принцип "належного урядування" як правило не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. рішення "Москаль проти Польщі"). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити колишню "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (див. mutatis mutandis, рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки"). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові №0006-вих-704/12 від 25.02.2019 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Визнати протиправним та скасувати припис Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові від 14.02.2019 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Стягнути з Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові (79034, м. Львів, вул. Угорська, 7а, ) за рахунок її бюджетних асигнувань 3649 (три тисячі шістсот сорок дев`ять) грн 90 коп сплаченого судового збору на користь фізичної особа-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 15.10.2019.

Суддя Р.М. Брильовський