Справа № 1.380.2019.004320
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1.380.2019.004320
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.

секретар судового засідання Лепех А.М.

за участю:

представника відповідача - Коропецької М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якій з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зарахування ОСОБА_1 періоду роботи з 26.02.1985 по 31.12.2003 на посаді лікаря психіатра психіатричного кабінету Золочівської поліклініки до стажу роботи в подвійному розмірі;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 26.02.1985 по 31.12.2003 на посаді лікаря психіатра психіатричного кабінету Золочівської поліклініки до стажу роботи в подвійному розмірі та здійснити перерахунок пенсії починаючи з часу звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 26.02.1985 позивача було призначено на посаду лікаря психіатра кабінету Золочівської поліклініки. 21.02.2018 позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 10.10.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення». 11.10.2019 відповідач відмовив позивачу у перерахунку пенсії з підстав відсутності у матеріалах пенсійної справи позивача документального підтвердження наявності психіатричного кабінету як структурного підрозділу закладу у період роботи позивача з 1985 по 2003 рік. Позивач вважає протиправною відмову відповідача обчислити стаж роботи позивача у подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за періоди роботи на посаді лікаря-психіатра, тому звернувся до суду з цим позовом.

Позивач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідач у встановлений судом строк подав відзив на позов, в якому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Свої заперечення обґрунтовує тим, що 10.10.2018 позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії з врахуванням стажу роботи з 26.02.1985 по 31.12.2003 у подвійному розмірі відповідно до ст.60 Закону України "Про пенсійне забезпечення". 11.10.2018 відповідач прийняв рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії позивача відповідно до ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за період роботи з 26.02.1985 по 31.12.2003 на посаді лікаря психіатричного кабінету, у зв`язку із відсутністю підстав. Відповідач стверджує, що робота в кабінеті зараховується до стажу у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» лише у випадках, коли кабінет є закладом охорони здоров`я або є структурним підрозділом в закладі охорони здоров`я. Проте, із наданих позивачем документів слідує, що психіатричний кабінет як структурний підрозділ закладу створений лише з 2013 року. Таким чином, зарахування позивачу періоду роботи з 26.02.1985 по 31.12.2003 у подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" можливий лише за умови документального підтвердження наявності психіатричного кабінету як структурного підрозділу закладу у вищезазначений період роботи. З огляду на викладене, відповідач вважає, що при прийнятті рішення діяв в межах повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства України. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві, просив в задоволенні позову відмовити.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2019 року залишено позовну заяву без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

20.09.2019 ухвалою Львівського окружного адміністративного суду було прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито спрощене позовне провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

Суд встановив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ Пенсійного фонду України Львівської області та отримує пенсію за віком з 02.05.2018 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ".

10.10.2018 ОСОБА_1 звернувся до ГУ Пенсійного фонду України у Львівській області з заявою про перерахунок пенсії з врахуванням до стажу роботи періоду з 26.02.1985 по 31.12.2003 у подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

11.10.2018 ГУ Пенсійного фонду України Львівської області скерувало на адресу ОСОБА_1 лист № 2044/03.17.34, в якому повідомило, що підстави для проведення позивачу перерахунку пенсії відповідно до ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з врахування періоду роботи позивача на посаді лікаря психіатричного кабінету з 26.02.1985 по 31.12.2003 немає, оскільки в матеріалах пенсійної справи позивача відсутнє документальне підтвердження наявності психіатричного кабінету як структурного підрозділу закладу у період роботи позивача з 1985 по 2003 рік. Додатково повідомлено позивача про право подання до відповідача документів, які б підтверджували наявність психіатричного кабінету як структурного підрозділу закладу у період роботи позивача з 1985 по 2003 рік.

Стаж роботи ОСОБА_1 лікарем-психіатром підтверджують відомості з його трудової книжки Серії НОМЕР_1 .

Позивач не погодившись із такими діями відповідача щодо відмови у перерахунку позивачу пенсії з врахуванням до стажу роботи періоду з 26.02.1985 по 31.12.2003 у подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення", тому звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи по суті переданий на розгляд публічно-правовий спір суд виходить з наступного.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України передбачено, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції на момент призначення пенсії позивачу) передбачено, що робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатричний заклад - психоневрологічний, наркологічний чи інший спеціалізований заклад, центр, відділення тощо всіх форм власності, діяльність яких пов`язана з наданням психіатричної допомоги; психіатрична допомога - комплекс спеціальних заходів, спрямованих на обстеження стану психічного здоров`я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами, профілактику, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд та медико-соціальну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатрична допомога надається психіатричними закладами всіх форм власності, а також лікарями-психіатрами за наявності ліцензії, отриманої відповідно до законодавства.

Згідно з статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, згідно статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Суд встанови, що ОСОБА_1 з 26.02.1985 по теперішній час працює на посаді лікаря психіатричного кабінету поліклінічного відділення Золочівської ЦРЛ.

Робота ОСОБА_1 на посаді лікаря психіатричного кабінету поліклінічного відділення Золочівської ЦРЛ підтверджується доказами наявними в матеріалах справи, зокрема: копією трудової книжки, витягом із Статуту Золочівської ЦРЛ, штатним розписом, наказом Золочівської ЦРЛ від 23.10.2013, положенням про психіатричний кабінет поліклінічного відділення.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідач у відмові у перерахунку позивачу пенсії не заперечує факту роботи позивача на посаді лікаря психіатричного кабінету поліклінічного відділення Золочівської ЦРЛ.

Отже, вказана діяльність позивача у періоди, зазначені у трудовій книжці і є психіатричною допомогою у розумінні ст.1 Закону України «Про психіатричну допомогу». Зворотного відповідач суду не довів.

Згідно з пунктом 2 Інструкції про проведення обов`язкових попередніх та періодичних психіатричних оглядів, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.2002 за №12 обов`язкові попередній та періодичний психіатричні огляди проводяться лікарем-психіатром у державних та комунальних психіатричних закладах, закладах охорони здоров`я, що мають у своєму складі спеціалізовані психоневрологічні центри, відділення, кабінети, та надають психіатричну допомогу за місцем проживання громадян.

Також роз`яснення щодо зарахування до стажу роботи у подвійному розмірі часу роботи у протитуберкульозних, психоневрологічних кабінетах, психоневрологічних відділеннях а також у кабінетах інфекційних захворювань надано спільним листом від 29.12.2005 Міністерство охорони здоров`я України №10 від.01.09/2606, Міністерства праці та соціальної політики України №625/01/15-05/039-6 та Пенсійного фонду України №16918/02-20.

З огляду на викладене, дії відповідача щодо відмови у перерахунку позивачу пенсії є протиправними, а періоди роботи позивача на посаді лікаря-психіатра психіатричного кабінету поліклінічного відділення Золочівської ЦРЛ з 26.02.1985 по 31.12.2003 мають бути зараховані до стажу роботи у подвійному розмірі.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджується право позивача на зарахування у подвійному розмірі його трудового стажу на посаді лікаря психіатричного кабінету поліклінічного відділення Золочівської ЦРЛ з 1985 по 2003, оскільки виконувана позивачем робота в ці періоди за своїм характером відноситься до роботи, яка дає право на зарахування до стажу роботи у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення»

Посилання відповідача на те, що в матеріалах пенсійної справи позивача відсутнє документальне підтвердження наявності психіатричного кабінету як структурного підрозділу закладу у період роботи позивача з 1985 по 2003 рік, суд оцінює критично, оскільки головною вимогою вищевказаних нормативно-правових актів є безпосереднє надання психіатричної допомоги громадянам.

Згідно із ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд звертає також увагу, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення має бути прийняте з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень не обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивач довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зарахування ОСОБА_1 періоду роботи з 26.02.1985 по 31.12.2003 на посаді лікаря психіатра психіатричного кабінету Золочівської поліклініки до стажу роботи в подвійному розмірі.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 26.02.1985 по 31.12.2003 на посаді лікаря психіатра психіатричного кабінету Золочівської поліклініки до стажу роботи в подвійному розмірі та здійснити перерахунок пенсії починаючи з часу звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ) за рахунок його бюджетних асигнувань 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. сплаченого судового збору на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 15.10.2019.

Суддя Р.М. Брильовський