Справа № 140/2131/19
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2019-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
09 жовтня 2019 року ЛуцькСправа № 140/2131/19
Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого-судді Плахтій Н.Б.,
при секретарі Головатій І.В.,
за участю представника позивача Драюка М. С.,
представника відповідача Ярошика Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВАКОЙЛ» до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 30.09.2019 адміністративний позов у даній справі задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Волинській області від 02.07.2019 №, яким до ТзОВ «НОВАКОЙЛ» застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) в сумі 4978381 грн.

В судовому засіданні 30.09.2019 представником позивача адвокатом Драюком М.С. до судових дебатів подано суду клопотання про долучення письмових доказів, які підтверджують понесення ТзОВ «НОВАКОЙЛ» витрат на професійну правничу допомогу в сумі 40105,00 грн.

Так, до вказаного клопотання представником позивача додано договір про надання правової допомоги від 05.07.2019, укладений між ТзОВ «НОВАКОЙЛ» як довірителем та адвокатом Драюком М.С. як повіреним, предметом якого є надання правової допомоги, яка пов`язана зі складенням заяв, процесуальних та інших документів правового характеру, представленням прав та інтересів довірителя у Волинському окружному адміністративному суді у справі щодо оскарження податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Волинській області № від 02.07.2019 про застосування до ТзОВ «НОВАКОЙЛ» штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в сумі 4978381 грн (а.с.137-138).

Відповідно до акта приймання-передачі наданих послуг від 30.09.2019 на підставі договору про надання правової допомоги повіреним були надані наступні послуги: складання та подання позовної заяви від 09.07.2019 до Волинського окружного адміністративного суду - 18 год (ціна за годину 1003,50 грн, загальна сума 18063,00 грн); складання та подання до суду відповіді на відзив від 29.08.2019 - 8 год (ціна за годину 1003,50 грн, загальна сума 8028,00 грн); збір та подання до суду доказів - 4 год (ціна за годину 1003,50 грн, загальна сума 4014,00 грн), участь в судовому розгляді справ (05.08.2019, 02.09.2019, 13.09.2019, 30.09.2019) - 4 судодня (ціна 1 судодня - 4000,00 грн, 2000,00 за кожний наступний судодень), всього в грошовому виразі - 40105,00 грн (а.с.139).

Згідно з платіжним дорученням від 30.09.2019 №769 товариство сплатило на рахунок адвоката 40105,00 грн правничої допомоги (а.с.140).

Розгляд питання про стягнення з відповідача судових витрат на правничу допомогу призначено в судовому засіданні на 11:00 год 09.10.2019 з метою надання можливості стороні відповідача ознайомитись з поданими документами та подати клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

У поданому запереченні від 04.11.2019 №326/03-20-08-02-07 (а.с.150-151) представник відповідача просив відмовити в стягненні з ГУ ДФС у Волинській області витрат на оплату правничої допомоги адвоката з тих підстав, що товариство відповідно до договору про надання правничої допомоги від 05.07.2019 повинне самостійно було надати всі докази по справі. Потрачений час у судових засіданнях - 05.08.2019, 02.09.2019, 13.09.2019 не співмірний з сумою заявленої правової допомоги, оскільки такі судові засідання були проведені в короткі терміни. Фактично розгляд справи відбувся лише 30.09.2019, під час якого було заслухано основні тези адміністративного позову. Нових обставин, ніж ті, які викладені у адміністративному позові, зазначено не було. З врахуванням викладеного та з посиланням на правову позицію, викладену у постановах Верховного Суду, представник відповідача зазначив про відсутність правових підстав для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Волинській області витрат на правничу допомогу в сумі 40105,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав подане ним клопотання про стягнення витрат на правову допомогу. При розподілі судових витрат на правничу допомогу просив врахувати складність справи, ціну позову та значення справи для сторони.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у стягненні з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із неспівмірністю витрат адвоката згідно із затраченим часом та обсягом наданих послуг.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно із частинами третьою - п`ятою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як передбачено частинами шостою, сьомою статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У пункті 269 Рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Вирішуючи питання співмірності витрат адвоката, заявлених до стягнення, суд зазначає, що витрати адвоката на складання та подання до суду адміністративного позову в сумі 18063,00 грн, відповіді на відзив в сумі 8028,, грн, що в загальній сумі складає 26091,00 грн є значно завищеними та належним чином не обґрунтованими. Адвокатом не надано детального опису робіт, пов`язаних зі складанням та поданням до суду адміністративного позову, що потягнуло затрачений час у 18 год, водночас відповідь на відзив, на яку затрачено 8 годин, фактично не містить нових доводів та аргументів в обґрунтування позовних вимог товариства.

Крім того, як зазначено у акті приймання-передачі наданих послуг, за збір та подання до суду доказів адвокатом затрачено 4 години на суму 4014,00 грн, однак з матеріалів справи слідує, що адвокатом здійснено лише один адвокатський запит на ТзОВ «Компанія Панхім» (а.с.100), складення якого не потребує значного часу. Також суд враховує, що в силу вимог пункту 2.2.1 договору про надання правової допомоги довіритель зобов`язаний був забезпечити повіреного всіма документами, що регулюють діяльність товариства, відтак фактично збір доказів самостійно адвокатом не здійснювався. Водночас суд зазначає, що адвокатом з власної ініціативи не були подані усі необхідні докази, що зумовило відкладення підготовчого засідання, яке проводилось 02.09.2019, з метою витребування судом додаткових доказів від позивача.

Разом з тим, відповідно до протоколів судових засідань 05.09.2019 підготовче засідання тривало 7 хв (а.с.60), 02.09.2019 підготовче засідання тривало 20 хв (а.с.73), 13.09.2019 підготовче засідання тривало 12 хв (а.с.128), а тому, на думку суду, заявлені до стягнення витрати адвоката за участь в зазначених судових засіданнях на загальну суму 8000,00 грн також є значно завищеними.

Отже, на переконання суду, розрахунок витрат на правову допомогу, який міститься в акті прийому-передачі виконаних робіт, є необґрунтованим, неспівмірним із затраченим часом та обсягом наданих адвокатом послуг.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу, що підлягають розподілу в даній справі до 10000,00 грн, відтак решту витрат на вказану допомогу повинен понести позивач.

Керуючись статтями 134, 139, 143, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Волинській області (43010, м.Луцьк, Київський майдан, 4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВАКОЙЛ» (45607, Волинська область, Луцький район, село Гірка Полонка, вулиця Шкільна, 9/1, ) судові витрати у розмірі 10000,00 грн (десять тисяч грн 00 коп).

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій

Повне додаткове рішення складено 10 жовтня 2019 року.