Справа № 120/1523/19-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2019-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/1523/19-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Сало П.І.

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

09 жовтня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Мацького Є.М. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14 червня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування пункту рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
в травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування пункту 39 рішення відповідача про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги позивачу у зв`язку із встановленням йому 28.02.2019 року первинно інвалідності III групи внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, за № 51 від 19.04.2019 року; зобов`язання відповідача призначити та виплатити позивачу, як військовослужбовцю за контрактом, одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням йому 28.02.2019 року первинно інвалідності III групи внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб станом на 1 січня 2019 року відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013, з урахуванням проведених виплат.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 14 червня 2019 року позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. В апеляційній скарзі відповідач посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, зокрема, п.4 ст.16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-XII(даліЗакон №2011-ХІІ).

Відзив позивача на апеляційну скаргу на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду не надходив, що відповідно до ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що в період з 17.12.2014 року по 28.01.2015 року позивач ОСОБА_1 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України на території Донецької та Луганської областей.

Під час виконання обов`язків військової служби із захисту Батьківщини позивач отримав мінно-вибухову травму, ЗЧМТ, забій головного мозку та інші травми, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 19.02.2015 за № 350/119/1/166/ПС (а.с. 13).

Відповідно до довідки МСЕК серія 10ААА № 122165 від 21.05.2015 року (а.с.16) позивачу визначено ступінь втрати професійної працездатності 25% без встановлення інвалідності.

У зв`язку з визначенням ступеню втрати професійної працездатності позивачу виплачено одноразову грошову допомогу в розмірі 21315 грн.

28.02.2019 року за результатами первинного огляду позивачу встановлено третю групу інвалідності внаслідок травм, пов`язаних із захистом Батьківщини, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серія 12 ААБ № 096566 від 13.03.2019 року (а.с.18).

Через військову частину НОМЕР_1 за місцем проходження військової служби позивач звернувся до Міністерства оборони України із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб станом на 1 січня календарного року, в сумі 463250 грн.

Згідно з пунктом 39 рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформленого протоколом засідання вказаної комісії за № 51 від 19.04.2019, за результатами розгляду поданих документів позивачу відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги.

Своє рішення комісія аргументувала тим, що 21.05.2015 року під час первинного огляду органами МСЕК позивачу встановлено 25% втрати працездатності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, а 28.02.2019 під час огляду органами МСЕК позивача визнано особою з інвалідністю третьої групи. Посилаючись на абзац другий пункту 4 статті 16-3 Закону № 2011-ХІІІ та пункт 8 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013, комісія дійшла висновку, що позивачу групу інвалідності встановлено понад дворічний термін після встановлення ступеня втрати працездатності, а тому в призначенні йому одноразової грошової допомоги слід відмовити.

Не погодившись з такою відмовою, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що спірні правовідносини виникли не у зв`язку зі зміною групи інвалідності позивача, а у зв`язку із встановленням йому третьої групи інвалідності, що є окремою підставою для виплати одноразової грошової допомоги без обмеження будь-якими строками.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 16 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Відповідно до п. 4 ст. 16-3 Закону № 2011-XII якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється.

З аналізу вказаної норми колегія суддів дійшла висновку про те, що закон пов`язує підстави для відмови у здійсненні виплати одноразової грошової допомоги виключно з моментом первинного встановлення інвалідності.

В той же час абз.2 п.4 ст.16-3 Закону № 2011-XII не містить подібних часових обмежень після первинного встановлення часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності.

З матеріалів справи судом встановлено, що 21.05.2015 року позивачу встановлено 25% втрати працездатності внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, а 28.02.2019 року під час огляду органами МСЕК визнано особою з інвалідністю IIІ групи внаслідок з цієї ж причини.

Тобто, позивачу у травні 2015 року встановлено ступінь втрати працездатності на рівні 25% без встановлення інвалідності, а інвалідність (IIІ група) первинно встановлена в лютому 2019 року.

Отже, відповідач протиправно відмовив ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням йому 28.02.2019 року первинно інвалідності III групи.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 30 вересня 2019 року у справі №825/1380/18, оцінюючи аналогічні правовідносини, дійшов висновку про те, що з урахуванням обставин справи позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням відповідної групи інвалідності.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням меж розгляду справи в суді апеляційної інстанції колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

В свою чергу суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач набув право на отримання одноразової грошової допомоги з 28.02.2019 року на законних підставах, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14 червня 2019 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14 червня 2019 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку з підстав, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.
Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Постанова суду складена в повному обсязі 09 жовтня 2019 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Мацький Є.М. Смілянець Е. С.