Справа № 215/389/19
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2019-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
09 жовтня 2019 року м. Дніпросправа № 215/389/19
Суддя Третього апеляційного адміністративного суду Білак С.В., перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 червня 2019 року у справі №215/389/19 (головуючий суддя у І інстанції Боженко Н.В.) за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Криворізької міської ради про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-
14.08.2019 року до Третього апеляційного адміністративного суду надійшла адміністративна справа №215/389/19 з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 червня 2019 року.
Ухвалою судді Третього апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, встановлено строк для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.
Копія ухвали суду від 19.08.2019 року отримана апелянтом 26.09.2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
У строк встановлений судом скаржник звернувся з заявою про поновлення провадження у справі після усунення недоліків, в якій просив звільнити від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги, посилаючись на рішення Європейського суду з прав людини, у зв`язку з тяжким майновим станом. На підтвердження наведених доводів, позивачем подано довідку Управління праці та соціального захисту населення Тернівського району м. Кривий Ріг від 01.10.2019 року №9123 про щомісячну компенсаційну виплату по догляду за інвалідом І групи ОСОБА_2 , з якої вбачається, що за період з жовтня 2017 року по вересень 2019 року розмір доходу склав 747,07 грн.
Розглянувши заяву про звільнення від сплати судового збору колегія суддів вважає, що підстави для звільнення від сплати судового збору вказані апелянтами у заяві є неповажними та не приймає їх до уваги, з огляду на наступне.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.
Відповідно до ст. 132 КАС України (чинній на час подання апеляційної скарги) судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.
Частиною 1 ст. 133 КАС України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній з 15.12.2017 року) суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
При цьому, заявник відповідного клопотання повинен навести доводи і подати докази на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановленому порядку і розмірі.
Порушуючи питання про запит судом відомостей щодо майнового стану, позивач не зазначає жодної причини, через яку такі відомості та документи не можуть бути подані ним самостійно.
Суд зауважує, що довідка управління праці та соціального захисту населення Тернівського району м. Кривого Рогу про призначення та виплату щомісячної компенсації не є достатнім доказом, на підтвердження майнового стану, за якого неможливо сплатити судовий збір, оскільки не містить відомостей про майновий стан заявника, який може мати інші джерела доходу (вклади, нерухоме та рухоме майно, грошові допомоги та компенсації, тощо). Доказів, що вказана виплата є єдиним доходом, а також інших доказів щодо тяжкого матеріального стану, заявником не надано.
Отже, доводи скаржника не свідчать про неможливість сплатити судовий збір і не є підставою для звільнення від сплати суму судового збору.
Окремо слід зазначити, що ОСОБА_1 звернувся до суду в інтересах матері ОСОБА_2 , проте відповідних доказів на підтвердження того, що вона є інвалідом першої групи і тому звільнена від сплати судового збору не надано, що виключає можливість перевірки відповідних підстав для вирішення питання про звільнення від сплати судового збору.
Також, при перевірці апеляційної скарги судом встановлено, що всупереч вимогам процесуального Закону, скарга підписана ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , однак будь яких документів (нотаріально засвідченої довіреності або документу на підтвердження факту опікунства/піклування) на підтвердження повноважень на вчинення такої дії скаржником не додано.
Так, згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник. У справах незначної складності та в інших випадках, визначених цим Кодексом, представником може бути фізична особа, яка відповідно до частини другої статті 43 цього Кодексу має адміністративну процесуальну дієздатність.
Статтею 43 КАС України визначено адміністративну процесуальну правосуб`єктність.
Частиною 2 ст. 43 КАС України передбачено, що здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.
Аналіз вказаної статті дає підстави для висновку про те, що учасник справи, який володіє адміністративною процесуальною дієздатністю, може особисто брати участь в розгляді адміністративної справи або доручати ведення справи представникові. У разі ж визнання особи судом недієздатною, така участь здійснюється через її опікуна/піклувальника.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 59 КАС України встановлено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.
Згідно з ч. 2 ст. 59 КАС України довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.
Відповідно до ч. 1 ст. 237 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.
Таким чином, в даному випадку ОСОБА_1 необхідно надати суду документи на підтвердження його повноважень як законного представника ОСОБА_2 .
Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Враховуючи, що скаржником вживаються заходи щодо усунення недоліків, визначених в ухвалі від 19.08.2019 року про залишення апеляційної скарги без руху, суд вважає за можливе продовжити строк на усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про продовження строку на усунення недоліків.
Керуючись ст.121 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Продовжити строк дії ухвали суду від 19.08.2019 року про залишення без руху апеляційної скарги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 червня 2019 року у справі №215/389/19, надавши термін для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про продовження строку на усунення недоліків.
Також встановити скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для надання суду документів на підтвердження його повноважень як законного представника ОСОБА_2
Після усунення недоліків апеляційної скарги у строк, встановлений судом, вона вважатиметься поданою у день первинного її подання до суду.
Роз`яснити скаржнику, що при невиконанні вимог ухвал від 29.07.2019 року та від 09.10.2019 року апеляційна скарга повертається особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 09 жовтня 2019 року.

Суддя С.В. Білак