Справа № 2340/2943/18
Суддя: С.О. Кульчицький
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 жовтня 2019 року справа № 2340/2943/18 м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кульчицького С.О.,

за участі: секретаря судового засідання - Мауріної Я.Ю.,

представника позивача Дмитрика С.В. - за ордером,

представників відповідача Похилюк С.В., Диптан Ю.В. - за довіреностями,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29.08.2018 у справі № 2340/2943/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Черкаській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - відповідач), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії викладену у листі від 25.01.2018 № 16/3-10;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести з 01.10.2017 без обмеження граничного розміру перерахунок призначеної пенсії по інвалідності згідно ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-XII, в редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про прокуратуру" від 12.07.2001 №2663-ІІІ, у розмірі 90% від суми заробітку згідно з довідкою прокуратури Черкаської області від 23.01.2018 №18-21вих.18 та здійснити нарахування та виплату недоплаченої пенсії.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 29.08.2018 у справі № 2340/2943/18 позов ОСОБА_1 задоволено частково; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії, у зв`язку із черговими змінами в оплаті праці працівників прокуратури відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури", якою підвищено посадові оклади працівникам прокуратури, відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-ХІІ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести з 01.10.2017 без обмеження граничного розміру перерахунок призначеної пенсії по інвалідності ОСОБА_1 згідно зі ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-XII, в редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про прокуратуру" від 12.07.2001 №2663-ІІІ, у розмірі 90% від суми заробітку відповідно до довідки прокуратури Черкаської області від 23.01.2018 №18-21вих.18 та здійснити нарахування та виплату недоплаченої пенсії.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29.08.2018 у справі № 2340/2943/18 набрало законної сили 31.10.2018.

22.08.2019 від Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області до суду надійшла заява про перегляд рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29.08.2018 у справі № 2340/2943/18 за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування вказаної заяви зазначено, що нововиявленими обставинами є:

- неправомірне надання ОСОБА_1 довідки прокуратури Черкаської області від 23.01.2018 № 18-21 вих. 18 про заробітну плату за грудень 2017 року до органів Пенсійного фонду з метою здійснення перерахунку пенсії;

- видача прокуратурою Черкаської області довідки від 23.01.2018 № 18-21 вих. 18 про заробітну плату ОСОБА_1 не для пред`явлення до органів Пенсійного фонду та без врахування вимог ч. 4 ст. 1 Закону України від 07.07.2010 № 2464-VІ (у редакції станом на грудень 2017 року);

- зазначений у довідці прокуратури Черкаської області від 23.01.2018 №18-21вих.18 розмір заробітної плати ОСОБА_1 перевищує максимальну величину бази нарахування єдиного внеску.

Заперечуючи проти задоволення заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про перегляд рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29.08.2018 у справі № 2340/2943/18 за нововиявленими обставинами, ОСОБА_1 надав 17.09.2019 до суду письмові пояснення, в яких вказав про відсутність у наведених відповідачем обставинах ознак нововиявлених. Вказує, що обставини, на які посилається Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області не спростовують фактів та висновків, покладених в основу рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29.08.2018 у справі № 2340/2943/18.

У судовому засіданні представники Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області підтримали вимоги викладені в заяві, просили їх задовольнити з підстав зазнгачених у заяві та поясненнях від 01.10.2019.

Представник ОСОБА_1 у судовому засіданні проти задоволення заперечував повністю, посилаючись на обставини викладені у письмових поясненнях від 17.09.2019 та від 01.10.2019.

Заслухавши пояснення представника позивача та представників відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29.08.2018 у справі № 2340/2943/18, суд зазначає про таке.

Посилаючись на наявність підстав для перегляду рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29.08.2018 у справі № 2340/2943/18 за нововиявленими обставинами заявник вказує, що довідка прокуратури Черкаської області від 23.01.2018 № 18-21 вих. 18 про заробітну плату ОСОБА_1 видана не для пред`явлення до органів Пенсійного фонду, зазначений у вказаній довідці розмір заробітної плати ОСОБА_1 перевищує максимальну величину бази нарахування єдиного внеску, а тому надання ОСОБА_1 такої довідки до органів Пенсійного фонду з метою здійснення перерахунку пенсії є неправомірним, що не було взято до уваги Черкаським окружним адміністративним судом при ухваленні рішення від 29.08.2018 у справі № 2340/2943/18.

Обґрунтовуючи заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами заявник вказує, що листом прокуратури Черкаської області № 18-73 вих-19 від 14.08.2019 повідомлено Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, що ОСОБА_1 довідка про заробітну плату для обчислення пенсії прокуратурою області не видавалась, довідка від 23.01.2018 № 18-21вих-18 про розмір заробітної плати за грудень 2017 року надавалась ОСОБА_1 за його заявою від 11.01.2018 відповідно до ст. 49 Кодексу законів про працю України. Також у листі прокуратури Черкаської області № 18-73 вих-19 від 14.08.2019 зазначено, що відповідно до ч. 4 ст. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - максимальна сума доходу застрахованої особи на місяць, що дорівнює п`ятнадцяти розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом, на яку нараховується єдиний внесок (з 01.12.2017-31.12.2017 ця сума складала 44 050 грн 00 коп.).

Представники Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області мотивуючи заяву наполягали, що несплата єдиного внеску з усієї суми заробітної плати виплаченої ОСОБА_1 за грудень 2017 року має суттєве значення для правильного вирішення даної справи, впливає на розмір пенсії позивача. Дана обставина, на думку представників заявника, є нововиявленою оскільки про те, що зазначений у довідці прокуратури Черкаської області від 23.01.2018 № 18-21 вих. 18 розмір заробітної плати ОСОБА_1 перевищує максимальну величину бази нарахування єдиного внеску стало відомо лише з листа прокуратури Черкаської області № 18-73 вих-19 від 14.08.2019. Представники Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області наполягали, що у посадових осіб управління Пенсійного фонду відсутні повноваження щодо отримання відповідних відомостей стосовно розміру сплаченого єдиного внеску із заробітної плати позивача за грудень 2017 року з Реєстру застрахованих осіб без відповідної заяви позивача або рішення суду щодо витребування від органів Пенсійного фонду інформації про застраховану особу.

Суд зазначає, що приписи статті 50-1 Закону №1789-XII, на підставі яких позивачеві призначено пенсію, передбачали, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Положеннями частин тринадцятої, двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII, що набрав чинності 15 липня 2015 року, які діяли та діють на час звернення позивача за перерахунком пенсії 18.03.2019 року, передбачено, що пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

На час виникнення спірних правовідносин зазначені умови і порядок перерахунку вже призначених пенсій працівникам прокуратури визначено не було.

Отже, чинним на момент звернення 23.01.2018 ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду із заявою щодо перерахунку пенсії, законодавством передбачена можливість перерахунку раніше призначених пенсій, а відтак - встановлене право позивача, який отримує раніше призначену йому відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" пенсію, на її перерахунок за певних умов та в порядку, які на момент виникнення спірних правовідносин, момент звернення позивача з заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії, ухвалення Черкаським окружним адміністративним судом рішення від 29.08.2018 у справі № 2340/2943/18 та на даний час Кабінетом Міністрів України не визначені. Вказана бездіяльність Кабінету Міністрів України судом визнана протиправною.

Верховний Суд України у постанові від 01.07.2014 у справі №21-244а14 висловив правову позицію, відповідно до якої правовідносини щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначається за спеціальними законами, виникають не в момент звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення права на її призначення.

Згідно з абзацом 2 пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури" були підвищені розміри посадових окладів працівників органів прокуратури України та надбавки за класні чини. Ураховуючи лист Міністерства юстиції України від 08.07.2008 року №5928-0-33-08-34 "Про набрання чинності нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України", вказана Постанова набрала чинності з дати її опублікування, а саме - з 06.09.2017 року. Право на звернення за перерахунком пенсії у позивача виникло з 06.09.2017 року - з дати опублікування вказаної Постанови, а право на перерахунок - з 01.10.2017 оскільки позивач має право на перерахунок пенсії, у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорських працівників. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не спростував правомірності вимог позивача, а також тверджень останнього про протиправність його бездіяльності в питаннях, що стосуються обов`язку проведення перерахунку пенсії.

Відтак суд висновує про безпідставність доводів заявника в обґрунтування наявності нововиявлених обставин для перегляду рішення у справі № 2340/2943/18 встановлення факту необхідності надання позивачем саме довідки про розмір заробітної плати для перерахунку пенсії, оскільки це не узгоджується з вимогами ч. 13 ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ (в редакції Закону №3668-УІ від 08.07.2011), якою передбачено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам під час ухвалення рішення від 29.08.2018 у справі № 2340/2943/18 Черкаський окружний адміністративний суд виходив з наявних у матеріалах справи документів підтверджуючих розмір заробітної плати за відповідною посадою, а саме - довідки виданої ОСОБА_1 прокуратурою Черкаської області від 23.01.2018 № 18-21 вих. 18 про заробітну плату за грудень 2017 року, в якій, зокрема, вказана інформація про те, з чого складається заробітна плата ОСОБА_1 , а саме: з посадового окладу; надбавки за класний чин; надбавки за вислугу років, надбавка за ОВЗ та щомісячної премії. У довідці зазначено, що остання видана на підставі (особових рахунків, платіжних відомостей або інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату).

Приймаючи до уваги обставини справи, враховуючи наявність у матеріалах справи документально підтверджених складових оплати праці позивача, які є необхідні та достатні для проведення відповідних розрахунків, суд при ухваленні рішення у справі № 2340/2943/18 прийшов до висновку про правомірність дій позивача в частині звернення до управління Пенсійного фонду для арифметичного та документального підтвердження розміру його заробітної плати для перерахунку пенсії.

Щодо посилання заявника в обґрунтування наявності нововиявлених обставин для перегляду рішення у справі № 2340/2943/18 встановлення розміру сплачених сум єдиного внеску із заробітної плати ОСОБА_1 за грудень 2017 року суд зазначає, що відповідно до Закону України від 08.07.2010 №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон №2464-VI), єдиний внесок - це страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до положень пункту 1 частини другої статті 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Порядок обчислення та строки сплати єдиного внеску передбачені статтею 9 Закону № 2464-VI. Частиною восьмою цієї статті передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Частиною 3 ст. 9 Закону № 2464 передбачено, що обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Приписами ст. 16 Закону № 2464 визначено, що державний реєстр створюється для забезпечення: ведення обліку платників і застрахованих осіб у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування та їх ідентифікації; накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про сплату платниками єдиного внеску та про набуття застрахованими особами права на отримання страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування; нарахування та обліку виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Реєстр застрахованих осіб - автоматизований банк відомостей, створений для ведення єдиного обліку фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до закону. Реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд, користувачами цього реєстру є органи доходів і зборів та фонди загальнообов`язкового державного соціального страхування. (ч. 1 ст. 20 Закону № 2464).

Згідно з ч. 2 ст. 20 Закону № 2464 персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства. Порядок та строки подання відомостей, зазначених в абзацах першому і другому цієї частини, встановлюються Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення.

Статтею 21 Закону № 2464 врегульовані питання персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Частиною першою статті 21 Закону № 2464 передбачено, що персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування.

Відповідно до частини другої статті 21 Закону № 2464 на кожну застраховану особу відкривається персональна електронна облікова картка, якій присвоюється унікальний номер електронної облікової картки. Унікальний номер електронної облікової картки формується автоматично шляхом додавання одиниці до останнього наявного унікального номера електронної облікової картки. Порядок та строки впровадження унікальних номерів електронних облікових карток застрахованих осіб, порядок ведення персональних електронних облікових карток визначаються Пенсійним фондом.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 22 Закону № 2464 відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку, використовуються виконавчими органами Пенсійного фонду для: підтвердження участі застрахованої особи в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; обчислення страхових внесків; визначення права застрахованої особи або членів її сім`ї на отримання пенсійних виплат згідно з цим Законом; визначення розміру, перерахунку та індексації пенсійних виплат, передбачених цим Законом; надання застрахованій особі на її вимогу або у випадках, передбачених цим Законом та Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування"; надання страховим організаціям, що здійснюють страхування довічних пенсій; надання аудитору, який відповідно до цього Закону здійснює аудит Накопичувального фонду; обміну інформацією з централізованим банком даних з проблем інвалідності.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 24 Закону № 2464 страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності зазначеним Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Отже, належним допустимим, достовірним та достатнім доказом факту сплати страхових внесків за позивача як за застраховану особу, є персональна електронна облікова картка застрахованої особи.

У відповідності до ч.1 ст. 1 ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Згідно з п. 1 ст. 41 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Відповідно до п. 4 ст. 1 Закону № 2464 максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - максимальна сума доходу застрахованої особи на місяць, що дорівнює п`ятнадцяти розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом, на яку нараховується єдиний внесок.

Постановою Кабінету Міністрів України від 4 червня 1998 року №794 затверджено Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - Постанова №794) згідно пункту 1 якої, персоніфікований облік полягає в збиранні, обробленні, систематизації та зберіганні передбачених законодавством про пенсійне забезпечення відомостей про фізичних осіб, що пов`язані з визначенням права на виплати з Пенсійного фонду та їх розмір за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Відповідно до пункту 5 Постанови №794 персоніфікований облік здійснює Пенсійний фонд та його органи на місцях (далі - уповноважений орган). Пунктом 6 Постанови №794 передбачено, що уповноважений орган з додержанням вимог статті 23 Закону України "Про інформацію" має право своєчасно одержувати в установленому порядку від фізичних осіб та роботодавців відомості, передбачені пунктом 1 цієї Постанови. Згідно з п.7 Постанови №794 уповноважений орган створює і забезпечує функціонування єдиного державного автоматизованого банку відомостей про фізичних осіб та з цією метою організовує збирання, оброблення, систематизацію і зберігання відомостей про фізичних осіб.

Пунктами 9.1-9.3 Інструкції про порядок обчислення і сплати підприємствами, установами, організаціями та громадянами збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, інших платежів, а також обліку їх надходження до Пенсійного фонду України, яка затверджена Постановою правління Пенсійного фонду України №16-6 від 19.10.2001р. та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 29 листопада 2001 року за №998/6189 (далі-Інструкція) визначено поняття організації персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що на підставі відомостей, поданих роботодавцями і громадянами, які самостійно сплачують страхові внески, в централізованому банку даних Пенсійного фонду України на кожну застраховану особу відкривається електронна персональна облікова картка з постійним страховим номером, який відповідає персональному номеру фізичної особи з Державного реєстру фізичних осіб ( ідентифікаційному номеру фізичної особи).

Персональна облікова картка застрахованої особи - документ, що централізовано зберігається у вигляді електронної таблиці Державного автоматизованого банку відомостей про застрахованих осіб у Пенсійному фонді України.

Відкривається картка після реєстрації застрахованої особи в місцевому відділі Пенсійного фонду. У цій картці накопичуються та зберігаються всі відомості про доходи, перераховані внески застрахованої особи до Пенсійного фонду, а також інші відомості (про стаж, умови праці), які необхідні для правильного призначення пенсії. Зазначені відомості доповнюються щорічно відомостями від усіх роботодавців з урахуванням випадків трудової міграції та роботи за сумісництвом.

Відповідно до Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 22 грудня 2014 року N 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 р. за N 41/26486 (далі - Положення №28-2) управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднані управління (далі - управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд).

Приписами підпункту 4 пункту 4 Положення № 28-2 управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань забезпечує ведення в районі (місті) реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) та у складі цього реєстру - реєстру платників страхових внесків до солідарної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, своєчасне внесення відомостей до них, їх використання, контроль за достовірністю відомостей, поданих до реєстру застрахованих осіб, та автоматизовану обробку інформації.

Пунктом 4.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1) (далі - Порядок № 21-1) передбачено, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3). Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів. Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Приписами пункту 4.2 Порядку № 21-1 визначено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Відповідно до пункту 4.3 Порядку №21-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Після надходження даних про сплату страхових внесків за останній місяць роботи, що передує місяцю подання заяви про призначення пенсії, протягом місяця проводиться перерахунок пенсії з урахуванням цього періоду з дати призначення пенсії. При цьому, якщо у разі проведення перерахунку пенсії її розмір зменшився, виплата пенсії в новому розмірі проводиться з місяця, наступного за місяцем проведення перерахунку.

З аналізу наведених норм вбачається, що обчислення розміру пенсії із врахуванням максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування із виплаченої позивачу заробітної плати за грудень 2017 року покладено саме на управління Пенсійного фонду.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відсутність у довідці прокуратури Черкаської області від 23.01.2018 № 18-21 вих. 18 про заробітну плату ОСОБА_1 сум утриманого єдиного внеску не є підставою для неврахування цієї довідки при перерахунку пенсії, оскільки відповідач не позбавлений можливості перевірити ці дані.

Водночас, суд зазначає, що позивач не є суб`єктом порушення встановлених законодавством загальнообов`язкових правил поведінки та не повинен відповідати за відображення індивідуальних відомостей у Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Порядок відкриття та ведення персональної електронної облікової картки встановлений Положенням про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року №10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 8 липня 2014 року за № 785/25562 (далі - Положення № 10-1)

Відповідно до Положення №10-1 дані до реєстру застрахованих осіб, зміни та уточнення до них вносяться на підставі:

- звітності, що подається страхувальниками до органів доходів і зборів та передається до Пенсійного фонду України в порядку міжвідомчого обміну інформацією;

- відомостей, що надходять з інших джерел, визначених законом.

Даним Порядком передбачено, що у разі виявлення за результатами перевірки поданих страхувальником недостовірних відомостей про застрахованих осіб та невиконання страхувальником у місячний строк припису щодо усунення цих порушень територіальні органи Пенсійного фонду України на підставі наказу керівника відповідного органу у десятиденний строк вносять відповідні зміни до Реєстру застрахованих осіб.

Облікова картка в реєстрі застрахованих осіб формується на центральному рівні в автоматичному режимі на базі загальнодержавної інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України з двох складових - суми заробітку (дані персоніфікованого обліку - форма "ІНДАНІ" та підтвердження нарахування та сплати внесків (додаток 23) за відповідні звітні періоди), які занесені в базу даних.

Згідно п.2 розділу ІІ Положення № 10-1 до реєстру застрахованих осіб вносяться, зокрема, персоніфіковані відомості про застрахованих осіб та інформація про нарахування страхових внесків за застрахованих осіб, що подається до страхувальниками у складі звітності; відомості про заробітну плату, дохід, грошове забезпечення, допомогу та компенсацію, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, які подаються роботодавцями, допомогу та компенсації відповідно до законодавства; відомості про сплату страхових внесків страхувальниками.

Відповідно до п.5 розділу ІІ Положення №10-1 на кожну застраховану особу заводиться персональна облікова картка, до якої включаються дані, визначені ч.3 ст. 20 ЗУ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", а саме:

1) умовно-постійна частина картки: номер посвідчення застрахованої особи; прізвище, ім`я та по батькові на момент подання відомостей до Пенсійного фонду; дата народження; стать; унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі та серія, номер і назва документа, з якого взяті відомості до персональної облікової картки; громадянство; номер телефону (за згодою); відмітка про смерть;

2) частина картки, що відображає загальний страховий стаж, заробітну плату (дохід, грошове забезпечення), розмір сплаченого єдиного внеску та інші дані, необхідні для обчислення та призначення страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування: ідентифікаційний номер платника (крім осіб, які через релігійні або інші переконання відмовилися від ідентифікаційного номера); рік, за який внесено відомості; розмір єдиного внеску за відповідний місяць; сума сплаченого єдиного внеску за відповідний місяць; позначка про особливі умови праці, що дають право на пільги із загальнообов`язкового державного соціального страхування; сума виплат (доходу), з якої сплачено страхові внески за відповідний місяць; кількість відпрацьованих застрахованою особою календарних днів (годин) за відповідний місяць; інша інформація, необхідна для обчислення та призначення страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування;

3) частина картки, що відображає здійснення виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

До Положення № 10-1 затверджені додатки: додаток 1-форма ОК-5; додаток 2 - форма ОК-7; додаток 3 - форма ОК-2, в яких зазначається інформація, зокрема, про сплату страхових внесків шляхом постановлення позначки "ТАК" або "НІ" та суми внеску із заробітку.

Суд висновує про безпідставність тверджень заявника в обґрунтування заяви щодо відсутності у посадових осіб управління Пенсійного фонду санкціонованого доступу до відомостей, що містяться у персональній електронній обліковій картці позивача без відповідної заяви самого ОСОБА_1 про надання відповідної інформації або рішення суду про надання такої, оскільки наведеними вище положеннями передбачено, що саме управління Пенсійного фонду здійснюють автоматизоване використання відомостей про фізичних осіб для визначення права на виплати за пенсійним страхуванням та розміру цих виплат.

Згідно з ст.362 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 4 ст.361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

У відповідності до вимог ч.6 ст.361 КАС України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Згідно з п.2 ч.5 ст.364 КАС України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами зазначаються нововиявлені або виключні обставини, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення, дата їх відкриття або встановлення.

Істотними для справи обставинами вважаються такі факти і події, які мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, що звернулись до суду з метою розгляду спірної ситуації. Тобто ці факти існували вже під час розгляду спірної ситуації в суді, але не були і не могли бути відомі ні особам, які брали участь у розгляді адміністративної справі, ні суду, який її розглядав та вирішував по суті.

Нововиявлена обставина - це юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для вирішення конкретної справи; юридичний акт, який існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу, оскільки, якби нововиявлена обставина була відома суду під час постановлення судового рішення, вона б обов`язково вплинула на остаточні висновки суду.

Тобто, судове рішення, яке набрало законної сили, може бути переглянуто на підставі істотних для справи обставин, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 02 травня 2018 року (справа № 303/3535/16), від 02.05.2018у справі №303/3535/16-а, від 04.09. 2018 у справі № 809/824/17, від 22.11.2018 у справі №826/14224/15, ухвалі Верховного Суду від 01.02.2019 у справі №2040/7218/18.

Враховуючи вказане, суд приходить до висновку, що вказані заявником обставини, не змінюють правового регулювання спірних правовідносин, не доводять факту допущення судом помилки при розгляді спору та не спростовують висновків суду зазначених у рішенні Черкаського окружного адміністративного суду від 29.08.2018 у справі № 2340/2943/18.

Положеннями ч.ч.1, 2 ст. 369 КАС України передбачено, що у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу. Судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими або виключними обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції.

З огляду на викладене, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є необґрунтованою, наведені в ній обставини не є нововиявленими у розумінні положень ст.361 КАС України та не спростовують попередніх висновків суду у даній справі, а тому, підстави для скасування рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29.08.2018 у справі № 2340/2943/18 відсутні.

Керуючись статтями 242 - 246, 248, 293-297, 368, 369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29.08.2018 у справі № 2340/2943/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Черкаській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції порядку та в строки, передбачені ст. ст. 295 - 297 КАС України.

Повний текст ухвали складено 10.10.2019.

Суддя С.О. Кульчицький