Справа № 280/5316/18
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2019-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 жовтня 2019 року м. Дніпросправа № 280/5316/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

судді-доповідача Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Дніпро апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 7 лютого 2019 року у справі № 280/5316/18 (суддя І інстанції - Татаринов Д.В.)

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату йому заборгованості з пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262) з урахуванням основного розміру пенсії у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення з 1 січня 2018 року без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 7 лютого 2019 року адміністративний позов задоволений.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржене рішення скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на положення ч. 7 ст. 43 Закону № 2262 щодо обмеження розміру пенсії військовослужбовцям, а також на приписи Прикінцевих та Перехідних положень Законів № 3668 та № 911, зазначаючи, що на дату набрання чинності останніми розмір пенсії позивача не досягав максимального, тому не обмежувався. Такого максимального розміру пенсія позивача досягла лише з 01.01.2018, а тому обмеження правомірно застосоване саме з цієї дати.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ ПРАВОВІДНОСИНИ .

Позивач 1 квітня 2008 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та одержує пенсію за вислугу років, яка призначена йому відповідно до Закону 2262.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 4 червня 2018 року у справі № 808/1614/18, яке набрало законної сили, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату заборгованості ОСОБА_1 по пенсії, призначеній відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням основного розміру пенсії у розмірі 90 % відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2018 року. (а.с. 16-18).

У жовтні 2018 року Позивач звернувся до Відповідача із заявою, в якій просив здійснити йому перерахунок та виплату заборгованості по пенсії, призначеній відповідно до Закону № 2262 з урахуванням основного розміру пенсії у розмірі 90 % відповідних сум грошового забезпечення з 1 січня 2018 року.

Відповідач листом від 25 жовтня 2018 року № 2138/Д-9 повідомив позивача, що йому проведено перерахунок пенсії. Однак відповідачем при розрахунку підвищення передбаченого Постановою КМУ № 103 від 21 лютого 2018 року встановлено обмеження максимальної пенсійної виплати (десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність). (а.с. 12).

Вважаючи таке обмеження максимального розміру пенсії протиправним, позивач звернувся з позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що пенсія позивачу призначена раніше, ніж набрали чинності законодавчі акти, якими обмежувався граничний розмір пенсії, а тому ці Закони на нього не розповсюджуються.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ

Предметом спору є правомірність обмеження відповідачем розміру пенсії позивача.

Відповідно до ч. 5 ст. 17 Конституції України Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Питання обчислення пенсій військовослужбовців регулюються розділом V Закону № 2262, зокрема статтею 43 «Заробіток (грошове забезпечення) для обчислення пенсій.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI (далі - Закон № 3668) частину 5 статті 43 Закону № 3668 викладено в такій редакції:

«Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність».

В подальшому у зв`язку з доповненням Законом № 1080-VIII від 12.04.2016 статті 43 Закону № 2262 новими частинами частина 5 стала частиною 7.

Рішенням Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII зі змінами, а саме: ч. 7 ст. 43, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

При цьому Конституційний Суд України виходив з того, що обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Відповідно до п. 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 положення ч. 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Отже, з 20.12.2016 ч. 7 ст. 43 Закону № 2262 втратила чинність, а тому з цієї дати цей Закон, яки є спеціальним у питаннях обчислення пенсії військовослужбовцям, не містить положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Раом з тим, згідно зі ст. 2 Закону № 3668-VI максимальний розмір пенсій, призначених (перерахованих), зокрема відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Проте, відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень цього ж Закону обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

З огляду на вказану норму судом першої інстанції здійснено висновок, що приписи Закону № 3668 не розповсюджуються на пенсію позивача, оскільки остання позивачу призначена з 1 квітня 2008 року, тобто до набрання чинності цим Законом.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, який відповідає також застосуванню зазначених вище норм права Верховним Судом у постановах від 15 квітня 2019 року (справа № 127/4270/17) та від 3 жовтня 2018 року (справа № 127/4267/17).

При цьому безпідставними є посилання апелянта на положення абзацу 2 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668, оскільки останні регулюють питання здійснення індексації, а також застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а не максимального розміру пенсії.

ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Судом першої інстанції рішення прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Оскільки справа відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України є справою незначної складності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 7 лютого 2019 року у справі № 280/5316/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач С.Ю. Чумак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко