Справа № 120/2829/19-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

07 жовтня 2019 р. Справа № 120/2829/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Руслани Миколаївни, розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100) про визнання протиправним рішення про відмову в зарахуванні до пільгового стажу періоди роботи трактористом та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7) про визнання протиправним рішення про відмову в зарахуванні до пільгового стажу періоди роботи трактористом та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що 29.05.2019 звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах, як трактористу-машиністу.

Рішенням комісії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №72 від 14.08.2019 позивачу підтверджений період роботи з 01.01.1987 по 31.12.1987 та не підтверджені періоди роботи з 15.04.1982 по 18.09.1982, з 01.05.1985 по 12.07.2005, як такі, що дають право на пенсії на пільгових умовах, оскільки первинними документами не підтверджується робота за пільговою професією. Крім того, відсутні дані про заробітну плату позивача за березень 1993 року, жовтень 1996 року, вересень 1997 року, вересень 1998 року, грудень 1998 року, вересень 1999 року, грудень - лютий 2000 року, листопад 2003 року, січень 2004 року, листопад - липень 2005 року.

Позивач вважає вказані дії протиправними та такими, що не відповідають чинному законодавству, тому останній звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 06.09.2019 відкрито провадження у даній справі та вирішено розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) відповідно до положень ст. 263 КАС України. Даною ухвалою також встановлено відповідачу 15-денний строк для подачі до суду відзиву на позовну заяву.

На виконання вимог ухвали суду від 06.09.2019 та відповідно до положень ст. 162 КАС України, стороною відповідача подано до суду відзив щодо заявлених позовних вимог, з якого слідує, що відповідач заперечує щодо задоволення адміністративного позову з огляду на наступне.

Відповідно до пп. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами - машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, страхового стажу з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців.

На момент досягнення позивачем 55 років (18.06.2019) - його загальний страховий стаж складає 26 років 1 місяць 24 дні, з необхідних 27 років 6 місяців.

Стосовно обрахування стажу роботи трактористом - машиністом, який має складати не менше 20 років, відповідач повідомляє, що згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 зі змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 497 від 11.04.2002, зазначаються особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників, а саме, п. 20 вказує, що в тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій.

Згідно рішення про результат розгляду заяви комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України Вінницької області від 25.06.2019 №9, позивачу, було підтверджено періоди роботи з 01.01.1987 по 31.12.1987, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до пп. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та було відмовлено в підтвердженні періодів роботи з 15.04.1982 по 18.09.1982, з 01.05.1985 по 12.07.2005, як таких, що дають право на пенсію на пільгових умовах, оскільки первинними документами не підтверджується робота за пільговою професією, крім того, відсутні дані про заробітну плату за березень 1993 р., жовтень 1996 р., вересень 1997 р., вересень-грудень 1998 р., вересень 1999 р., січень, лютий, грудень 2000 р., листопад 2003 р., січень 2004 р., з листопада 2004 р. по липень 2005 р.

Отже, згідно поданих позивачем документів та за даними індивідуальних відомостей про застраховану особу з бази даних реєстру застрахованих осіб, страховий стаж позивача становить 26 років 1 місяць 24 дні, з необхідних 27 років 6 місяців, в тому числі 7 місяців 1 день пільгового стажу, з необхідних 20 років, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до пп. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

З огляду на відсутність правових підстав для призначення позивачу пенсії відповідно до пп. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", 14.08.2019 Управлінням було винесено рішення № 72 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах.

В силу положень ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи визначені частиною першою цієї статті у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи, що інших заяв по суті та документів не надходило, суд розглядає справу в письмовому провадженні за наявними в ній доказами.

Дослідивши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд встановив наступне.

29.05.2019 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до пункту "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах.

Рішенням про результати розгляду заяви №9 від 25.06.2019 Комісією при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області підтверджено ОСОБА_1 . період роботи з 01.01.1987 по 31.12.1987, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Відмовлено в підтверджені періодів роботи з 15.04.1982 по 18.09.1982, з 01.05.1985 по 12.07.2005 як таких, що дають право на пенсії на пільгових умовах, оскільки первинними документами не підтверджується робота за пільговою професією, крім того відсутні дані про заробітну плату за березень 1993 року, жовтень 1996 року, вересень 1997 року, вересень 1998 року, грудень 1998 року, вересень 1999 року, грудень - лютий 2000 року, листопад 2003 року, січень 2004 року, листопад - липень 2005 року.

14.08.2019 відповідачем прийнято рішення за №72 від 14.08.2019 про відмову у призначені пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 Мотивуючи відмову відповідач вказав, що згідно поданих документів та за даними індивідуальних відомостей про застраховану особу з бази даних зареєстрованих осіб, страховий стаж заявника становить 26 років 1 місяць 24 дні, в тому числі 7 місяців 1 день пільгового стажу, який визначає право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до ч. 2 п. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Отже, за відсутності необхідного 20-річного пільгового стажу в якості тракториста-машиніста безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (надалі - Закон №1058-IV) законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, Законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Законом, що відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій є Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (надалі - Закон №1788-XII).

Відповідно до абзацу 1 пункту "в" статті 13 Закону №1788-XII право на пенсію на пільгових умовах мають трактористи-машиністи безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 26 років 6 місяців, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Крім того, відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається: чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців;

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту першого "Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Додатково в довідці наводяться такі відомості стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

Пунктом 4 Роз`яснення № 7 встановлено, що при зверненні тракториста-машиніста за призначенням пенсії на пільгових умовах адміністрація (правління) господарства подає в органи соціального забезпечення довідку про стаж роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення.

Механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника встановлює «Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років», затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України № 18-1 від 10.11.2006, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 за № 1231/13105 (далі - Порядок № 18-1).

Згідно з пунктом 3 Порядку №18-1 підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Пунктом 4 Порядку № 18-1 встановлено, що Комісії створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких обов`язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної служби України з питань праці. До складу Комісії за згодою включаються представники членських організацій Федерації професійних спілок України та регіональних організацій роботодавців та їх об`єднань.

Як встановлено судом, 29.05.2019 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення йому пенсії за віком, із зменшенням пенсійного віку, як трактористу.

Відповідно до рішення про результати розгляду заяви позивача №9 від 25.06.2019, комісією при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області самостійно зараховано період роботи з 01.01.1987 по 31.12.1987. Втім, відмовлено в підтвердженні періодів роботи з 15.04.1982 по 18.09.1982, з 01.05.1985 по 12.07.2005, як таких, що дають право на пенсії на пільгових умовах, оскільки первинними документами не підтверджується робота за пільговою професією, крім того, відсутні дані про заробітну плату за березень 1993 р., жовтень 1996 р., вересень 1997 р., вересень-грудень 1998 р., вересень 1999 р., січень, лютий, грудень 2000 р., листопад 2003 р., січень 2004 р., з листопада 2004 р. по липень 2005 р.

Рішенням №72 від 14.08.2019 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Разом з тим, зазначено, що згідно із поданими документами та за даними індивідуальних відомостей про застраховану особу з бази даних реєстру застрахованих осіб, страховий стаж заявника становить 26 років 1 місяць 24 дні, в тому числі 7 місяців 1 день пільгового стажу, який визначає право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до ч. 2 п. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування."

Вирішуючи спір, судом встановлено що 01.06.1979 позивач прийнятий в члени колгоспу "40-річчя Жовтня" с. Бабчинці Чернівецького району Вінницької області на посаду прицепщика. 30.08.1982 позивач звільнений з роботи в зв`язку з призовом до військової служби, та в період з 19.09.1982 по 14.12.1984 позивач перебував на службі в рядах Радянської Армії.

01.05.1985 позивач прийнятий на роботу в колгосп "40-річчя Жовтня" с. Бабчинці Чернівецького району Вінницької області на посаду тракториста. В подальшому, 13.05.1993 колгосп 40-річчя Жовтня" с. Бабчинці Чернівецького району Вінницької області перейменовано на КСП "Поділля", 16.02.2000 КСП "Поділля" перейменовано в СТОВ "Поділля". Втім, 30.06.2004 позивача звільнено за власним бажанням.

06.07.2004 позивача прийнято на роботу у СТОВ "Чернівецька МТС" на посаду тракториста, де останній працював до 12.07.2005 та був звільнений у зв`язку з переведенням на роботу у СТОВ "Мрія". 14.07.2005 позивач прийнятий трактористом у СТОВ "Мрія", де працював до 01.07.2006 та був звільнений з роботи за угодою сторін.

В період з 15.05.2007 по 04.12.2007 позивач працював у СТОВ "Золотий колос" на посаді комбайнера, а в період з 01.04.2008 по 07.08.2008 на посаді тракториста. В подальшому, позивач працював на посаді тракториста у ФГ "Август В.А." з 08.08.2008 по 01.10.2008.

Викладені вище обставини підтверджуються записами у трудовій книжці НОМЕР_1 ОСОБА_1

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз`яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року №7. До трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в між польовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії "тракторист-машиніст", запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення. Для призначення пенсії на пільгових умовах марка трактора, на якому працює тракторист-машиніст, значення не має.

Вирішуючи питання щодо зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 15.04.1982 по 18.09.1982, суд виходить із наступного.

Згідно із копіями трудової книжки, 01.06.1979 позивач прийнятий в члени колгоспу "40-річчя Жовтня" с. Бабчинці Чернівецького району Вінницької області на посаду прицепщика.

Оскільки, посада "прицепщик" відсутня у переліку посад, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, та не є тотожною із посадою "тракторит", суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для зарахування до пільгового стажу період роботи з 15.04.1982 по 18.09.1982.

Щодо зарахування до пільгового стажу період проходження військової служби з 18.09.1982 по 01.05.1985, суд зазначає наступне.

Згідно із абзацом 2 частини 1 статті 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ, час перебування громадян України на військовій службі зараховується до страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Аналогічні положення викладені в частині 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ, згідно якої військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Судом встановлено, що на момент призову на військову службу позивач працював в колгоспі "40-річчя Жовтня" на посаді прицепщика, що відсутня у переліку посад, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, та не є тотожною із посадою "тракторист". Отже, період проходження військової служби з 15.04.1982 по 18.09.1982 не підлягає зарахуванню позивачу до спеціального стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Щодо зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 01.05.1985 по 12.07.2005, суд виходив із наступного.

Відповідно до копій матеріалів трудової книжки позивач з 01.05.1985 прийнятий на роботу в колгосп "40-річчя Жовтня" с. Бабчинці Чернівецького району Вінницької області на посаду тракториста. В подальшому, 13.05.1993 колгосп 40-річчя Жовтня" с. Бабчинці Чернівецького району Вінницької області перейменовано та реорганізовано у КСП "Поділля", 16.02.2000 КСП "Поділля" перейменовано в СТОВ "Поділля". 30.06.2004 позивач звільнився із займаної посади за власним бажанням.

В подальшому, 06.07.2004 позивача прийнято на роботу у СТОВ "Чернівецька МТС" на посаду тракториста, де останній працював до 12.07.2005 та був звільнений у зв`язку з переведенням на роботу у СТОВ "Мрія".

За даними довідки з Єдиного держаного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань державну реєстрацію СТОВ "Поділля" та СТОВ "Чернівецька МТС" припинено у зв`язку із визнанням банкрутами.

Вказаний період роботи на посаді тракториста в колгоспах підтверджується записами в трудовій книжці позивача.

Відповідно п. 1 Порядку "Підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності записів у трудовій книжці, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Таким чином суд приходить до висновку, що вказаний період роботи позивача на посаді тракториста, підлягає зарахуванню до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Разом з тим, суд критично оцінює мотиви відповідача про те, що останнім відмовлено в підтвердженні вищевказаних періодів роботи з огляду на відсутність підтвердження первинними документами роботи за пільговою професією та відсутні дані про заробітну плату. Оскільки відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві.

З огляду на викладене, при розгляді заяви ОСОБА_1 , Комісія при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області, на переконання суду, помилково не врахувала наявність в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлених для окремих категорій працівників, для підтвердження трудового стажу.

Тому, згідно зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, «ефективний засіб правого захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Відповідно до статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного та повного захисту прав позивача, відповідно до частини другої статті 9 КАС України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, визнати протиправним та скасувати рішення про результати розгляду заяви Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області №9 від 25.06.2019, яким відмовлено позивачу у підтвердженні періодів роботи трактористом.

До такого висновку суд приходить з огляду на те, що відповідно до п. 16 Порядку №18-1, рішення Комісій можуть бути оскаржені в Пенсійному фонді України або в судовому порядку. Згідно зі змістом рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області №9 від 25.06.2019 судом установлено, що комісією не роз"яснено право позивача на оскарження даного рішення.

Відповідно до Порядку №18-1 підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років. Пунктом 4 Порядку № 18-1 встановлено, що Комісії створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі. Відтак, оскільки Комісія створюється при головному управлінні Пенсійного фонду України в області, ГУ ПФУ у Вінницькій області є належним відповідачем у спірних правовідносинах.

З огляду на викладені вище обставини, суд вважає за необхідне скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області №72 від 14.08.2019 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 , оскільки при відмові Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області керувалось висновками викладеними у рішенні про результати розгляду заяви Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області №9 від 25.06.2019.

Конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачені статтями 1, 3, частиною 2 статті 6, 8, частиною 2 статті 19, 22, 23 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене або обмежене.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання) зазначено, що зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру.

Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб`єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісних вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Як зазначалось вище, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають, трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Судом встановлено, що пенсійним органом було протиправно відмовлено позивачу у зарахуванні до пільгового стажу: період роботи на посаді тракториста з 01.05.1985 по 12.07.2005. Враховуючи пільговий стаж, розрахований пенсійним органом, а саме страховий стаж заявника, який становить 26 років 1 місяць 24 дні, в тому числі 7 місяців 1 день пільгового стажу та періоди, які зараховані до вказаного стажу судом, пільговий стаж позивача складає понад 20 років.

Так, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наведених вище обставин, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Згідно ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області за №72 від 14.08.2019 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .

Вийти за межі позовних вимог.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області про результати розгляду заяви ОСОБА_1 за №9 від 25.06.2019.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи на посаді тракториста з 01.05.1985 по 12.07.2005 до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. "в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. "в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

В задоволені решти заявлених позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області сплачений при зверненні до суду судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Реквізити: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іден. код НОМЕР_2 ); Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, код ЄДРПОУ - 13322403).

Повний текст рішення складено: 10.10.2019

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна