Справа № 500/2063/19
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2063/19

15 жовтня 2019 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючого судді Баб`юка П.М., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, у якому просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити йому пенсію за віком за вислугою років, починаючи з 20 січня 2019 року.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 20 січня 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, надавши всі необхідні документи, оскільки у січні 2019 йому виповнилось 55 років. Проте, листом від 14 серпня 2019 року відповідач відмовив у призначенні пенсії, з підстав відсутності необхідного стажу, зазначивши, що період роботи з 18 лютого 1987 року по 30 листопада 1989 року до пільгового стажу враховано не буде у зв`язку з тим, що в поданих позивачем документах зазначено, що останній працював у вказаний період підмінним водієм лісовозної машини, а дана професія не входить до переліку професій та посад, які дають право на пенсію на пільгових умовах. Без вказаного періоду позивачу необхідного стажу не вистачає, а тому право позивача на пільгову пенсію не підтверджене. Позивач вважає таку відмову необґрунтованою та безпідставною, оскільки на його думку має необхідну кількість трудового та пільгового стажу відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» для призначення пенсії на пільгових умовах.

Ухвалою суду від 12 вересня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

У строк, встановлений судом, відповідачем подано відзив на позовну заяву від 27 вересня 2019 року, у якому відповідач позов не визнав та повідомив, що позивачу не враховано до пільгового стажу період роботи з 18 лютого 1987 року по 30 листопада 1989 року, оскільки позивач працював на посаді підмінного водія лісовозної машини. Відповідна посада не передбачена Списком професій і посад працівників підприємств лісової промисловості та лісового господарства, постійно діючих лісопунктів, лісництв, лісозаготівельних дільниць, зайнятих на заготівлі лісу, лісогосподарських роботах, підсочні лісу, та лісосплаві, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №583.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що позивач 20 січня 2019 року звернувся до Теребовлянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із заявою про призначення пенсії за вислугою років на пільгових умовах, як такий, що досяг 55-річного віку та має пільговий трудовий стаж, у відповідності до пункту «в» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Листом від 14 серпня 2019 року позивач отримав відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у призначенні пенсії за вислугу років на пільгових умовах, з підстав не врахування до пільгового стажу період роботи з 18 лютого 1987 року по 30 листопада 1989 року у зв`язку із зазначенням посади позивача «підмінний водій лісовозної машини», що не входить до переліку професій і посад працівників лісової промисловості та лісового господарства, постійно діючих лісопунктів, лісництв, лісозаготівельних дільниць, зайнятих на заготівлі лісу лісогосподарських роботах, підсочці лісу та лісосплаві, работа на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Відповідно до положень п. «в» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають робітники, майстри (у тому числі старші майстри), безпосередньо зайняті на лісозаготівлях і лісосплаві, включаючи зайнятих на обслуговуванні механізмів і обладнання, - за списком професій, посад і виробництв, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і при стажі роботи для чоловіків не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацами другим і третім цього пункту, у період до 01 квітня 2024 року право на пенсію за вислугу років надається за наявності стажу роботи, встановленого абзацами п`ятнадцятим-двадцять третім пункту «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Постановою Кабінету Міністрів України №583 від 12.10.1992 затверджено Список професій і посад працівників підприємств лісової промисловості та лісового господарства, постійно діючих лісопунктів, лісництв, лісозаготівельних дільниць, зайнятих на заготівлі лісу, лісогосподарських роботах, підсочці лісу та лісосплаві, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років (далі - Список). У відповідності вказаного списку професія «водій автомобілів по вивезенню лісу» дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

У відповідності до положень статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує наявний трудовий стаж, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній», затвердженого Постановою КМУ №637 від 12.08.1993 (далі - Порядок), передбачено, що основним документом, що підтверджує наявним трудовий стаж , є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, даних за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У відповідності до п.20 Порядку, у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У відповідності до пункту 23 Порядку, документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою.

Згідно записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 , позивач:

- 24 березня 1981 року прийнятий на роботу слюсарем в Теребовлянську районну міжколгоспну шляхобудівельну організацію;

- 10 квітня 1982 року звільнився з роботи у зв`язку з призовом у Радянську армію;

- з 10 травня 1982 року по 15 травня 1984 року проходив службу в Армії.;

- 28 травня 1984 року прийнятий на роботу водієм в Теребовлянський комбінат хлібопродуктів;

- 30 вересня 1986 року звільнився з роботи за власним бажанням;

- 01 жовтня 1986 року прийнятий на роботу водієм в цех по переробці деревини Тернопільського лісгоспзагу;

- 18 лютого 1987 року в даному ліспгоспі я переведений на посаду підмінного водія на автомобілі по вивезенню лісу;

- 02 грудня 1989 року в цьому ж лісгоспі переведено на постійну роботу водієм по вивезенню лісу;

- 25 листопада 1991 року звільнився з роботи у зв`язку з ліквідацією Тернопільсьлісгоспзагу;

- 25 листопада 1991 року прийнятий на роботу водієм лісовозного автомобіля в Тернопільський держліспгосп;

- 23 травня 1995 року переведений на роботу лісником в Теребовлянське лісництво;

- 02 жовтня 1998 року переведений на посаду лісоруба;

- 01 листопада 1999 року був переведений на посаду лісника Теребовлянського лісництва;

- з 15 березня 2010 року переведений на посаду майстра лісу Теребовлянського лісництва;

- з 03 січня 2012 року переведений на посаду лісника Теребовлянського лісництва;

- 29 березня 2013 року звільнився з роботи;

- 01 квітня 2013 року прийнятий на посаду лісника в Приватне підприємство «Терліс», звідки звільнився з роботи 30 червня 2014 року;

- 01 липня 2014 року прийнятий на роботу лісорубом в Теребовлянське лісництво Державного підприємства «Тернопільське лісове господарство»;

- 05 квітня 2019 року переведений на посаду робітника на лісогосподарські роботи.

Суд встановив, що станом на 05 вересня 2019 року загальний трудовий стаж роботи позивача становить 38 років 03 місяця 25 днів, а спеціальний - 14 років 01 місяць 08 днів.

Вказані обставини також підтверджуються довідками з Державного підприємства «Тернопільське лісове господарство» від 04 та 05 вересня 2019 року, які підтверджують особливий характер роботи і умови призначення пенсії за вислугу років (аркуші справи 31-32).

Відповідачем визнається пільговим стажем період роботи позивача водієм по вивозці лісу, проте період роботи позивача підмінним водієм по вивозці лісу з 18 лютого 1987 року по 30 листопада 1989 року - заперечується, мотивуючи тим, що дана професія не входить до переліку професій та посад, які дають право на пенсію на пільгових умовах.

Однак, суд, аналізуючи надані докази, дійшов висновку, що роботу позивача на посаді підмінного водія по вивозці лісу у період з 18 лютого 1987 року по 30 листопада 1989 року слід розглядати такою, що за змістом є рівнозначною посаді водія по вивозці лісу, яка зазначена у Списку професій і посад працівників підприємств лісової промисловості та лісового господарства, постійно діючих лісопунктів, лісництв, лісозаготівельних дільниць, зайнятих на заготівлі лісу, лісогосподарських роботах, підсочці лісу та лісосплаві, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, про що свідчать записи у трудовій книжці. Отже, в даному конкретному випадку має значення об`єм та перелік обов`язків, які фактично виконує працівник, а не назва посади. Неточність у назвах професії, зокрема запису у трудовій книжці позивача та інших документах підприємства, як встановлено судом, допущені саме роботодавцем та є результатом неналежного ведення діловодства на підприємстві (вина позивача відсутня), а тому зазначене не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, інші посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

За таких обставин суд вважає, що у відповідача були відсутні підстави для відмови у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до вимог пункту «в» статті55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з врахуванням пільгового трудового стажу роботи підмінним водієм по вивезенню лісу у період з 18 лютого 1987 року по 30 листопада 1989 року, з часу звернення позивача з відповідно заявою до відповідача, а саме з 20 січня 2019 року, оскільки позивач підпадає під категорію осіб, які мають право на призначення пенсії на пільгових умовах, має необхідні загальний та пільговий трудовий стаж, на момент звернення з заявою про призначення пенсії досяг необхідного пенсійного віку, тому позов підлягає задоволенню.

Суд також вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача є скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 14 серпня 2019 року про відмову у призначенні пенсії за вислугою років та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 , пенсію за віком за вислугою років, починаючи з 20 січня 2019 року.

Згідно частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторона, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, при поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у сумі 768,40 грн. Це підтверджується квитанцією №88 від 06 вересня 2019 року, що міститься в матеріалах справи.

Отже, сплачений позивачем судовий збір у сумі 768,40 грн підлягає стягненню на його користь з Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 14 серпня 2019 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугою років.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком за вислугою років, починаючи з 20 січня 2019 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в користь ОСОБА_1 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок) сплаченого судового збору.

Реквізити учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 : місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ;

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області: місцезнаходження: Майдан Волі, 3, м. Тернопіль, 46001, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 жовтня 2019 року.

Головуючий суддя Баб`юк П.М.

копія вірна

Суддя Баб`юк П.М.