Справа № 1740/1838/18
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2019-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 жовтня 2019 року

м. Київ

справа №1740/1838/18

адміністративне провадження №К/9901/20494/19

Суддя Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду Рибачук А.І., перевіривши матеріали касаційної скарги Міністерства фінансів України на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 20.02.2019 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.06.2019 у справі №1740/1838/18 за позовом Комунального підприємства «Костопільводоканал» до Міністерства фінансів України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України у Рівненській області, про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду від 12.09.2019, постановленою у складі колегії суддів: головуючого судді Гімона М.М., суддів Гусака М.Б., Усенко Є.А. справу №1740/1838/18 за вищезазначеним позовом було передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.09.2019 головуючим суддею (суддею-доповідачем) визначено Рибачука А.І.

Відповідно до частини першої статті 344 Кодексу адміністративного кодексу України (далі - КАС України) у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, з урахуванням положень статті 341 цього Кодексу.

Особливості розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження встановлені у статті 262 КАС України.

Отже, беручи до уваги те, що у цій справі визначено новий склад суду і адміністративне судочинство надалі здійснюватиметься у відповідності з вимогами КАС України, розгляд цієї справи розпочинається спочатку за правилами спрощеного позовного провадження.

Розгляд справи спочатку означає, що, суд зобов`язаний вчинити процесуальні дії, зумовлені необхідністю приведення розпочатого у цій справі провадження у відповідності з вимогами нової редакції КАС України.

Суддею-доповідачем згідно із статтею 340 КАС України проведені необхідні дії з підготовки справи до касаційного розгляду.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 340 КАС України під час підготовки справи до розгляду суд вирішує письмово заявлені клопотання учасників справи.

У касаційній скарзі представник Міністерства фінансів України заявив клопотання про забезпечення його участі у касаційному розгляді адміністративної справи у судовому засіданні.

Вирішуючи дане клопотання, касаційний суд виходить з наступного.

Згідно з вимогами статті 341 КАС України суд касаційної інстанції у касаційному порядку: переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги; на підставі встановлених фактичних обставин справи лише перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Крім того, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним; вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу; надавати перевагу одним доказам над іншими; збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази; приймати та розглядати вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції; допускати зміну предмета або підстав позову.

Відповідно до статті 340 КАС України суддя-доповідач одноособово в порядку підготовки справи до касаційного розгляду вирішує питання про можливість попереднього розгляду справи або письмового провадження за наявними у справі матеріалами, а також вирішує питання стосовно призначення справу до розгляду у судовому засіданні чи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ухвалою про відкриття провадження у цій справі сторонам була надана можливість повною мірою скористатися своїми процесуальними правами, зокрема: скаржнику подати доповнення до касаційної скарги; іншим учасникам справи подати відзив на касаційну скаргу (у формі, встановленій частинами першою та другою статті 338 КАС України з висловленням позиції стосовно кожної з підстав касаційного оскарження, а саме, неправильного застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права); учасникам справи повідомити суд про обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, а також подати інші свої міркування та заперечення відповідно до частини четвертої статті 340 КАС України.

Окрім цього, Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював свою позицію щодо відсутності публічних слухань у судах касаційної інстанції. Зокрема, «публічний характер провадження у судових органах, згаданих у пункті 1 статті 6 [Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод], захищає учасників справи від здійснення правосуддя таємно, поза контролем громадськості та є також одним із засобів збереження довіри до судів вищих і нижчих ланок (пункт 25 рішення у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78).

Проте публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку, зокрема, і у суді касаційної інстанції. Так, у вказаній справі зазначена гарантія була забезпечена у судах першої й апеляційної інстанцій, а тому Європейський суд з прав людини не визнав порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції відсутність публічного розгляду у Федеральному суді Німеччини, який, як і Верховний Суд в Україні, вирішував винятково питання права.

Крім того, Європейський суд з прав людини визнав явно необґрунтованим і тому неприйнятним звернення у справі «Varela Assalino contre le Portugal» (пункт 28, заява № 64336/01) щодо гарантій публічного судового розгляду. У цій справі заявник просив розглянути його справу в судовому засіданні, однак характер спору не вимагав проведення публічного розгляду. Фактичні обставини справи вже були встановлені, а скарги стосувалися питань права. Європейський суд вказав на те, що відмову у проведенні публічного розгляду не можна вважати необґрунтованою, оскільки під час провадження у справі не виникло ніяких питань, які не можна було вирішити шляхом дослідження письмових доказів.

У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку Європейського суду, є доцільнішим, ніж усні слухання; розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім.

Аналогічні позиції підтримані та висловлені в ухвалах Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2018 у справі № 668/13907/13-ц та від 21.05.2018 у справі № 361/3009/16-ц.

Враховуючи викладене, вважаю, що у клопотанні представника Міністерства фінансів України про участь у касаційному розгляді справи у судовому засіданні необхідно відмовити,

УХВАЛИВ:

Закінчити підготовку даної справи до касаційного розгляду.

Відмовити у задоволенні клопотання Міністерства фінансів України про розгляд справи № 1740/1838/18 у суді касаційної інстанції за участю його представника.

Призначити справу до розгляду об`єднаною палатою в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами на 01.11.2019, який відбудеться у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Московська, 8, корпус 5.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання й оскарженню не підлягає.

...........................

А.І ОСОБА_1 Рибачук,

Суддя Верховного Суду