Справа № 815/3699/15
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

10 жовтня 2019 року

Київ

справа №815/3699/15

адміністративне провадження №К/9901/25131/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Юрченко В.П., суддів - Васильєвої І.А., Пасічник С.С., розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 10 липня 2015 року (суддя Іванов Е.А.) та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2015 року (колегія у складі суддів: Шляхтицького О.І., Джабурія О.В., Крусяна А.В.) у справі № 815/3699/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гонконг-Інгланд Кепітал» до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гонконг-Інгланд Кепітал» (надалі позивач, Товариство) звернулось до Одеського окружного адміністративного суду із позовом до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області (надалі відповідач, податковий орган) про скасування податкового повідомлення-рішення, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що не погоджується з висновками податкового органу викладеними в акті перевірки та вважає, що вони є помилковими, необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи і прийняті із порушенням норм чинного законодавства, у зв`язку з чим податкове повідомлення рішення підлягає скасуванню.

Одеський окружний адміністративний суд постановою від 10 липня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2015 року, позов задовольнив. Скасував податкове повідомлення рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області № від 8 серпня 2014 року.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції, с виводами якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що оскільки податкові повідомлення рішення від 25 жовтня 2013 року № та від 15 листопада 2013 року № скасовані рішеннями суддів які набрали законної сили та враховуючи, що неправильне зазначення назви цивільно-правового договору в податковій накладній саме по собі не призводить до неможливості ідентифікації факту та змісту господарської операції, за умови належного заповнення інших реквізитів податкової накладної та відповідно не тягне втрати нею статусу належного податкового документа, отже, що позовні вимоги Товариства обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Не погодившись з рішеннями судів попередніх інстанцій, податковий орган подав касаційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Доводи касаційної скарги повністю повторюють доводи апеляційної скарги.

Відзив на касаційну скаргу не надходив, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Переглянувши судові рішення в межах доводів касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги.

Суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що податковим органом проведена документальна позапланова виїзна перевірка правомірності нарахування позивачем від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту податку на додану вартість за квітень 2014 року за результатами якої складений акт від 25 липня 2014 року № 4232/15-53-22-01/38643334.

Висновками акта встановлено порушення:

- пункту 198.6, статті 198 Податкового кодексу України, в наслідок чого завищено від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та податкового кредиту за квітень 2014 року на 499 804 грн та занижено позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та податкового кредиту за квітень 2014 року на 196 грн;

- пункту 200.3, пункту 200.4, статті 200 Податкового кодексу України, в наслідок чого завищено залишок від`ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, заявлений у податковій декларації за квітень 2014 року на загальну суму 473 266 грн.

На підставі висновків акта перевірки податковим органом винесено податкове повідомлення рішення від 8 серпня 2014 року № яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 973 070 грн та яке було надіслано позивачу поштою з повідомленням про вручення.

Відповідно до частини 1 статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суди попередніх інстанцій встановили, що між Товариством та ПП «СРК Будмарин» (підрядник) укладено Генеральний контракт на реконструкцію від 22 травня 2013 року, відповідно до якого підрядник зобов`язався здійснити реконструкцію будівлі за адресом м. Одеса, пл. Катерининська, буд. 4/1, а Товариство зобов`язується прийняти закінчений «під ключ» об`єкт та оплатити підряднику ціну контракту.

22 травня 2013 року сторони підписали акт приймання-передачі технічного завдання на розробку проектної документації по реконструкції будівлі (додаток № 1 до Генерального контракту) та графік проведення будівельних робіт та їх фінансування (додаток № 2 до Генерального контракту).

Згідно умов контракту 17 квітня 2014 року товариством здійснений на користь підрядника платіж на суму 3 000 000 грн, у тому числі ПДВ у сумі 500 000 грн, а підрядником в свою чергу видана податкова накладна № 9 від 17 квітня 2014 року.

Вказані обставини не є спірними між сторонами, податковий орган не ставить під сумнів реальність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.

Підставою для висновків про завищення податкового кредиту є те, що у графі «Вид цивільно-правового договору» податкової накладної № 9 від 17 квітня 2014 року зазначено «Договір про виконання роботи» (том 1 арк. с. 38).

В той же час зазначено, що дата цивільно-правового договору 22 травня 2013 року, в графі «номенклатура товарів/послуг продавця» зазначено будівельно-монтажні роботи за адресою пл. Катерининська, буд. 4/1.

Враховуючи зазначене, Суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що неправильне зазначення назви цивільно-правового договору в податковій накладній саме по собі не призводить до неможливості ідентифікації факту та змісту господарської операції та, відповідно, не тягне втрати нею статусу належного податкового документа.

Крім того, суди попередніх інстанцій встановили, що перевіркою правомірності визначення податкових зобов`язань та податкового кредиту, розрахунків з бюджетом та показників відображених у декларації за квітень 2014 року встановлено що позивачем завищено залишок від`ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, заявлений у податковій декларації за квітень 2014 року на загальну суму 473 070 грн, у тому числі за червень 2013 року на суму 316 008 грн та серпень 2013 року на суму 157 062 грн.

З пункту 3.15 акту перевірки, вбачається, що за даними АС «Податковий блок» податковим органом були проведені перевірки від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту:

- за червень 2013 року, про що складений акт від 23 вересня 2013 року №1763/15-53-22-3/38643334 та винесено податкове повідомлення рішення від 25 жовтня 2013 року № , щодо зменшення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту за червень 2013 року на 316 008 грн.

- за серпень 2013 року, про що складений акт від 1 листопада 2013 року №2396/15-53-22-3/38643334 та винесено податкове повідомлення рішення від 15 листопада 2013 року №, щодо зменшення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту за серпень 2013 року на 157 062 грн.

Станом на час складення акту перевірки від 25 липня 2014 року №4232/15-53-22-01/38643334 у перевіряючих була відсутня інформація щодо оскарження Товариством зазначених податкових повідомлень рішень в судовому порядку відповідачем був зроблений висновок про порушення позивачем пункту 200.3, пункту 200.4, статті 200 податкового кодексу України в результаті чого завищений залишок від`ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, заявлений у податковій декларації за квітень 2014 року.

В ході судового розгляду суди першої та апеляційної інстанції встановили, а податковий орган не спростував, що Товариством на час подання заперечень на акт перевірки від 25 липня 2014 року та подання первинної скарги вже оскаржено до суду податкові повідомлення рішення від 25 жовтня 2013 року № та від 15 листопада 2013 року № та на підтвердження цього разом з запереченнями та скаргою позивачем додавались копії позову з позначкою суду про їх отримання та копії ухвал Одеського окружного адміністративного суду від 4 серпня 2014 року по справі № 815/4373/14 та від 4 серпня 2014 року по справі № 815/4372/14.

Проте податковим органом під час розгляду заперечень та скарги не взято до уваги зазначені факти.

Суди попередніх інстанцій встановили, що постановою Одеського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2014 року по справі № 815/4372/14 залишеною в силі ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2014 року скасовано податкове повідомлення-рішення від 15 листопада 2013 року № .

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2014 року по справі № 815/4373/14 скасовано податкове повідомлення рішення від 25 жовтня 2013 року № .

За приписами частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, яка діяла на момент прийняття рішення судами попередніх інстанцій) обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З урахуванням зазначеного, Суд погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій, що Товариством правомірно включено залишок від`ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, заявлений у податковій декларації за квітень 2014 року.

Доводи касаційної скарги податкового органу зводяться виключно до повторення доводів апеляційної скарги, яким надано оцінку судом апеляційної інстанції, при цьому порушень норм процесуального права, які б вплинули або змінили цю оцінку, податковим органом не зазначено.

Згідно з ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 341, 345, 349, 350 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області залишити без задоволення.

2. Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 10 липня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2015 року у справі № 815/3699/15 залишити в силі.

3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.П. Юрченко

І.А. Васильєва

С.С. Пасічник

Судді Верховного Суду