Справа № 200/7383/19-а
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2019-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року справа №200/7383/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів Блохіна А.А., Геращенка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 серпня 2019 року (повне судове рішення складено 27 серпня 2019 року у м. Слов`янську) у справі № 200/7383/19-а (суддя в І інстанції Олішевська В.В.) за позовом ОСОБА_2 до Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання незаконним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії, зобов`язання повторно розглянути заяву,

УСТАНОВИВ:

У червні 2019 року представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - Управління) про визнання незаконним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії, зобов`язання повторно розглянути заяву.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач звернувся 14.05.2019 до Управління з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV). На заяву відповідач надав рішення про відмову в призначенні пенсії за віком № 111 від 29.05.2019, в якому зазначив, що період роботи: з 28.12.1981 по 22.09.1982 у спеціалізованому управлінні «Донбасзалізобетонбуд», з 01.11.1984 по 17.06.1986 у спеціалізованому управлінні «Донбасзалізобетонбуд», з 24.09.1982 по 31.10.1984 у Донецькому дочірньому підприємстві «Донбасмонтажавтоматика» № 432 ЗАТ «Променергоавтоматика», з 11.01.1992 по 02.12.1999 у ЗАТ «Укрспецстрой» не зараховано до страхового стажу, оскільки провести перевірку наданих довідок, які підтверджують спірні періоди роботи, немає можливості, тому що підприємство знаходиться на території, яка тимчасово не підконтрольна українській владі. Позивач вважав зазначене рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки є таким, що порушує Конституційні права позивача, отже просив суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення Управління № 111 від 29.05.2019 року про відмову в призначенні пенсії;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 14.05.2019 про призначення пенсії.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19 серпня 2019 року позовні вимоги задоволені частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Управління № 111 від 29.05.2019 про відмову в призначенні пенсії.

Зобов`язано відповідача зарахувати до страхового стажу ОСОБА_2 періоди роботи: з 28.12.1981 по 22.09.1982 у спеціалізованому управлінні «Донбасзалізобетонбуд», з 01.11.1984 по 17.06.1986 у спеціалізованому управлінні «Донбасзалізобетонбуд», з 24.09.1982 по 31.10.1984 у Донецькому дочірньому підприємстві «Донбасмонтажавтоматика» № 432 ЗАТ «Променергоавтоматика».

Зобов`язано Управління повторно розглянути заяву позивача від 14.05.2019 про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону № 1058-IV.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Тобто, місцевим судом не задоволено вимогу позивача про зарахування до стажу періоду його роботи з 11.01.1992 по 02.12.1999 у ЗАТ «Укрспецстрой».

Не погодившись з таким судовим рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що задовольняючи частково позовні вимоги, місцевий суд неповно з`ясував всі обставини справи, що призвело до неправильного вирішення спору, зокрема не врахував того, що не є виною позивача та підставами для порушення пенсійних прав не забезпечення Державою належного зберігання та своєчасного вивезення архівного відділу міста Макіївки, документальних матеріалів щодо роботи позивача, зокрема накази про звільнення з ЗАТ «Укрспецстрой» в період з 11.01.1992 по 02.12.1999.

Управлінням разом із клопотанням про розгляд справи без участі представника відповідача додано копії документів, на підставі яких було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії.

Відповідач також звернувся з апеляційною скаргою, яка повернута ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 09.10.2019.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі представника позивача, залишити без задоволення, з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що 14 травня 2019 року ОСОБА_2 звернувся до Управління з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058-IV (а.с.47).

До заяви про призначення пенсії позивачем були надані наступні документи: заява про призначення пенсії; паспорт та ідентифікаційний код, трудова книжка від 28.09.2016 року, військовий квиток НОМЕР_1 , довідка про періоди роботи № 01-6/18/468 від 04.12.1999, архівна довідка про періоди роботи № 01-518 від 18.12.2012, № 01-520 від 18.12.2012, архівна довідка для розрахунку пенсії № 01-638 від 17.12.2013, довідки про періоди роботи № 68 від 23.11.2012, довідки про періоди роботи № 387 від 14.12.2012, наказ № 140 від грудня 1981 про прийом, відпустки, звільнення, наказ № 170-к від 29.10.1984 про прийом, наказ про звільнення № 129-к від 14.07.1986, довідка про періоди роботи № 87 від 06.12.2013, довідка про періоди роботи № 46 від 15.05.2019, довідка про найменування підприємства № 47 від 15.05.2019.

29 травня 2019 року відповідачем прийнято рішення № 111 про відмову в призначенні пенсії (а.с14-16).

Зі змісту рішення вбачається, що відповідно до п. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. Провести перевірку наданих довідок немає можливості, адже підприємства, що їх видали, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 18.06.2014 № 1085-р знаходяться на території, яка тимчасово не підконтрольна українській владі. Виходячи з вищенаведеного, до страхового стажу заявника не зараховано періоди роботи: з 28.12.1981 року по 22.09.1982 у спеціальному управлінні «Донбасзалізобетонбуд»; з 01.11.1984 по 17.06.1986 у спеціальному управлінні «Донбасзалізобетонбуд»; з 24.09.1982 по 31.10.1984 у Донецькому дочірньому підприємстві «Донбасмонтажавтоматика» № 432 ЗАТ «Променергоавтоматика»; з 11.01.1992 по 02.12.1999 ЗАТ «Укрспецстрой».

Згідно п. 24 постанови Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного страхового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (далі - Порядок № 637) для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про період роботи, які внесені в довідки на підставі документів. У наданій заявником довідці № 01-5/18/468 від 04.12.1999 про періоди роботи у ЗАТ «Укрспецстрой» до 02.12.1999, але в індивідуальних відомостях про застрахованих осіб відсутні дані про сплату страхових внесків за 1999 рік. Тому надана заявником довідка викликає сумніви щодо достовірності зазначеного в ній періоду роботи.

Страховий стаж заявника відповідно до наданих документів складає 16 років 6 місяців 10 днів, коли на час звернення заявнику необхідно мати 26 років. За таких обставин, Управління відмовило громадянину ОСОБА_2 в призначенні пенсії згідно Закону № 1058-IV у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу роботи.

Слід зазначити, що рішення місцевого суду оскаржено лише позивачем. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Отже, оскільки судове рішення відповідачем не оскаржене, апеляційному перегляду підлягає рішення місцевого суду лише в частині відмови у задоволенні позовних вимог. В іншій частині судове рішення апеляційному перегляду не підлягає і має бути залишено без змін.

Перевіряючи відповідність закону вчиненої суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах дії, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спірні правовідносини регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ), Законом № 1058-IV та Порядком № 637.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі № 1788-ХІІ.

Законом № 1058-IV визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV).

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом № 1788-ХІІ.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону № 1058-IV законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Положеннями ст. 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону № 1058-IV за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати, зокрема, пенсія за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Частиною 4 статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

За змістом ст. 12 Закону № 1788-ХІІ право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років.

Приписами статті 44 Закону № 1058-IV визначено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону № 1788-ХІІ, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-IV, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

Пунктом 7 цього Порядку визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до п. 7 параграфу «б» цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком № 637.

Пунктом 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пункт 3 Порядку № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Судом встановлено, що 14.05.2019 ОСОБА_2 звернувся до Управління із заявою про призначення пенсії (а.с.47). Позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто, на час такого звернення досяг віку в 60 років.

При зверненні до Управління з заявою про призначення пенсії позивачем була надана копія трудової книжки ОСОБА_2 , відповідно до якої встановлено, що останній був прийнятий 28.09.2016 на роботу до Товариства з обмеженою відповідальністю «Коксохімремонт» на посаді вогнетривника, зайнятого на гарячих ділянках робіт 6 розряду в дільницю № 2 по ремонту коксових батарей; 23.12.2016 року звільнений за власним бажанням; 16.05.2017 року прийнятий на роботу до Товариства з обмеженою відповідальністю «Коксохімремонт» на посаді вогнетривника, зайнятого на гарячих ділянках робіт в дільницю № 2 по ремонту коксових батарей; 18.10.2017 року звільнений за власним бажанням; 05.06.2018 року прийнятий на роботу ТОВ «Орфей-Запоріжжя» на посаду вогнетривника 6 розряду; 13.09.2018 року звільнений за власним бажанням; 28.09.2018 року прийнятий на роботу до ТОВ «Орфей - Запоріжжя» на посаду вогнетривника 6 розряду (а.с.49-50).

Як вбачається з рішення місцевого суду, позивачем не надано до суду копії трудової книжки з записами, що підтверджують періоди роботи позивача з 28.12.1981 по 22.09.1982 у спеціальному управлінні «Донбасзалізобетонбуд»; з 01.11.1984 по 17.06.1986 у спеціальному управлінні «Донбасзалізобетонбуд»; з 24.09.1982 по 31.10.1984 у Донецькому дочірньому підприємстві «Донбасмонтажавтоматика» № 432 ЗАТ «Променергоавтоматика»; з 11.01.1992 по 02.12.1999 ЗАТ «Укрспецстрой».

Також в рішенні зазначено, що ОСОБА_2 до суду надані пояснення від 20.06.2019, відповідно до яких вказано, що трудова книжка з вищенаведеними записами втрачена у пожежі, але ніяких доказів на підтвердження зазначених обставин суду не надав (а.с.23).

У зв`язку з відсутністю трудової книжки ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України було разом з заявою про призначення виплати пенсії були надані відповідні документи на підтвердження трудового стажу, зокрема:

- довідка Закритого акціонерного товариства «Укрспецстрой» від 04.12.1999 № 01-6/18/468, відповідно до якої зазначено, що ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) працював в Укрспецстрой. Прийнятий 11.01.1992 на посаду водія 1 класу (наказ № 9 від 09.01.1992), з 02.12.1999 звільнений за ст. 36 п. 5 КЗпП України (наказ № 150 від 30.11.1999) (а.с.17).

Апеляційним судом встановлено, що зазначена довідка, яка містить посилання на періоди роботи позивача, підписана директором ОСОБА_3 та засвідчена печаткою ЗАТ «Укрспецстрой».

Однак, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вбачається, що Закрите акціонерне товариство «Укрспецстрой» () зареєстровано за адресою: м. Макіївка, Кіровський район, кв-л Северний, буд. 21. Засновником зазначеного підприємства вказано ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Отже, з відповідного витягу з ЄДРПОУ не можливо встановити, чи був ОСОБА_3 директором на підприємстві у 1999 році у період звільнення позивача з посади.

Крім того, на довідці адреса підприємства зазначена: м . Макіївка, вул. Тичіна, буд. 9 , а згідно витягу вбачається, що підприємство зареєстровано за адресою: м-н Северний, буд. 21, м. Макіївка .

Також, відповідачем ОСОБА_2 був наданий строк для надання додаткових документів, які б підтверджували факт роботи у ЗАТ «Укрспецстрой» у період з 11.01.1992 по 02.12.1999, однак додаткових доказів, а саме: наказів про прийняття на роботу, звільнення з роботи, доказів підтвердження повноважень директора ОСОБА_3 , архівних довідок про період роботи позивача на зазначеному підприємстві позивачем не надано.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає правильним висновок місцевого суду, що надана позивачем довідка ЗАТ «Укрспецстрой» від 04.12.1999 № 01-6/15/468 викликає сумнів щодо достовірності інформації, зазначеній у ній, тому у відповідача не було підстав для врахування довідки Закритого акціонерного товариства «Укрспецстрой» від 04.12.1999 № 01-6/18/468.

Отже, позовні вимоги в частині зарахування до страхового стажу період роботи ОСОБА_2 у ЗАТ «Укрспецстрой» у період з 11.01.1992 по 02.12.1999 задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Положеннями статті 78 КАС України на відповідача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень покладений обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності.

Отже, розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів приходить до висновку, що місцевий суд прийняв рішення з дотриманням як матеріального так і процесуального права, а позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню.

Представником позивача не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, доводи апеляційної скарги також висновків місцевого суду не спростовують.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 серпня 2019 року у справі № 200/7383/19-а - залишити без змін.

Повне судове рішення - 09 жовтня 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. В. Сіваченко

Судді А. А. Блохін

І. В. Геращенко