Справа № 120/4555/18-а
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/4555/18-а Головуючий у 1-й інстанції: Богоніс Михайло Богданович

Суддя-доповідач: Мацький Є.М.

10 жовтня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г.

за участю:

секретаря судового засідання: Шпикуляк Ю.В.,

представника апелянта: Кудрик Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 27 червня 2019 року (рішення прийнято у м. Вінниці, дату складання повного тексту рішення та час його прийняття не зазначено) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

НОМЕР_1 ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо безпідставного встановлення розстрочки у виплаті суми перерахованої йому пенсії за вислугу років з 01.01.2016 по 31.12.2017 в розмірі 42505,90 грн. в порядку встановленому постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити йому одноразову виплату суми перерахованої пенсії за вислугу років за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 в розмірі 42505,90 грн з нарахуванням компенсації втрати частини доходів станом на дату виплати цієї суми у відповідному місяці.

2. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17 січня 2018 року у справі № 127/26235/17, яке набрало законної сили 17 лютого 2018 року, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області щодо не проведення перерахунку і виплати йому пенсії, а також зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду у Вінницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до довідки ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області № 91803 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, з 01.01.2016 року.

2.1. З метою виконання судового рішення відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача за період з січня 2016 року по лютий 2018 року, однак у частині виплати перерахованої суми пенсії рішення суду відповідачем у повному обсязі не виконано. Причиною невиплати коштів стало відсутність бюджетних асигнувань та прийняття Кабінетом Міністрів України Постанови № 103 від 21.02.2018 року «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені із військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».

2.2. При цьому, відповідач повідомив позивача, що виплату перерахованих сум пенсії буде забезпечено в порядку встановленому п. 3 Постанови № 103 від 21.02.2018 року (після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету, з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 року; з 1 січня 2020 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. та до забезпечення повної виплати розрахованої суми).

2.3. Позивач вважає, що дії відповідача щодо встановлення розстрочки у виплаті пенсії перерахованої на підставі рішення суду суперечать нормі про обов`язковість судових рішень, а також порушують міжнародні зобов`язання, що взяті Україною згідно Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. У зв`язку із порушенням строків виплати присудженої судом пенсії, на думку позивача, наявні підстави для присудження йому компенсації втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строків його виплати.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 01 липня 2019 року позов задоволено.

3.1. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області щодо встановлення на підставі Постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21 лютого 2018 р. № 103 порядку виплати суми пенсії, що перерахована ОСОБА_1 на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17.01.2018 року у справі № 127/26235/17.

3.2. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду у Вінницькій області здійснити виплату ОСОБА_1 суми невиплаченої пенсії, перерахованої на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17.01.2018 року у справі № 127/26235/17, без застосування порядку виплати перерахованих сум, що встановлений п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21 лютого 2018 р. № 103, із компенсацією втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строків його виплати, на підставі Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 року N 2050-III.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

4. Скаржник, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

4.1. Скаржник зазначив, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що відповідач не мав фінансової можливості виконати судове рішення з одночасною виплатою коштів, оскільки кошти з Державного бюджету згідно з Постановою КМУ № 103 на виплату перерахованих сум пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 у 2018 році не виділялись, що є поважною причиною такого невиконання судового рішення.

4.2. Також вказав, що сума перерахованої та сплаченої на виконання судового рішення пенсії носить разовий характер і не підпадає під визначення доходів, передбачених ЗУ № 2050-ІІІ, за порушення яких сплачується компенсація. Нарахування та виплата сум компенсації на доходи, які будуть виплачені за рішенням суду, не передбачено чинним законодавством України.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

5. Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

6. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17.01.2018 у справі № 127/26235/17, яке набрало законної сили 17 лютого 2018 року, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо не проведення перерахунку і виплати пенсії ОСОБА_1 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до довідки ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області № 91803 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, з 01.01.2016 р.

7. На виконання вказаного рішення суду, 21.02.2018 відповідачем проведено перерахунок пенсії позивачу. За результатами перерахунку, суму доплати до пенсії ОСОБА_1 визначено у розмірі 44332,34 грн (а.с. 43).

8. Проте, виплата перерахованих сум пенсії позивачу відкладена на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 року «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені із військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».

9. Вказане й стало причиною виникнення спору у даній справі.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

10. Позивач вважає, що дії відповідача щодо встановлення розстрочки у виплаті пенсії перерахованої на підставі рішення суду суперечать нормі про обов`язковість судових рішень, а також порушують міжнародні зобов`язання, що взяті Україною згідно Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. У зв`язку із порушенням строків виплати присудженої судом пенсії, на думку позивача, наявні підстави для присудження йому компенсації втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строків його виплати.

11. Відповідач вказав, що донарахована позивачу сума коштів за 2016 2017 роки складає 42866,06 грн., та буде виплачена відповідно до порядку визначеному абз. 2 п. 3 Постанови № 103 від 21.02.2018 року після виділення коштів на її фінансування з Державного бюджету України.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

12. Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

13. Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

14. Обов`язковість судового рішення у адміністративних справах є однією із засад адміністративного судочинства (п. 5 ч. 3 ст. 2 КАС України).

15. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання (ч. 7 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»)

16. Закон України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".

17. Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

V. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

18. Предметом доказування у даній справі є обставини щодо наявності правових підстав для застосування Постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 року при виплаті пенсії позивачу, перерахованої на підставі рішення суду, що набрало законної сили 17 лютого 2018 року, тобто до прийняття на набрання чинності вказаним правовим актом Кабінету Міністрів України.

19. Як зазначалось, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17.01.2018 у справі № 127/26235/17, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до довідки ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області № 91803 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, з 01.01.2016.

20. Перерахунок пенсії на виконання судового рішення проведено 21.02.2018. За результатами перерахунку, суму доплати до пенсії ОСОБА_1 визначено у розмірі 44332,34 грн, виплату якої відтерміновано на підставі абз 2 п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 року «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені із військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».

21. Застосованими нормами Постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 року передбачено, що виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводити:

- з 1 січня 2018 року. Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 1 січня 2018 р. та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку:

- з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 року;

- з 1 січня 2020 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

22. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що порядок виплати пенсії, передбачений абз 2 п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 року, не може змінювати Конституційний принцип обов`язковості судових рішень, та не може застосовуватися з метою визначення способу та порядку виплати пенсій, що перераховані особам на підставі судового рішення, що набрало законної сили.

23. При цьому, слід врахувати, що норми абз 2 п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 року могли застосовуватися лише при виплаті перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій, а не тих пенсій, які перераховані на підставі судового рішення та підлягають виплаті на підставі судового рішення, без жодних застережень та умов.

24. Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що сума пенсії, яка перерахована ОСОБА_1 на підставі рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17.01.2018 у справі № 127/26235/17 підлягає виплаті позивачу без застосування порядку та умов передбачених постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018.

25. Щодо позовної вимоги про компенсацію позивачу втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строків його виплати, то колегія суддів зазначає таке.

26. Суд першої інстанції, задовольняючи дану вимогу виходив з того, що нарахування позивачу пенсії відбулись на виконання судового рішення від 17.01.2018 у справі № 127/26235/17 за період з 01.01.2016, однак відповідачем неправомірно та безпідставно порушено строки виплати позивачу нарахованих йому за рішенням суду сум пенсії.

27. Колегія суддів не погоджується з таким рішенням суду.

28. Так, Згідно ст. 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" № 2050-ІІІ від 19.10.2000 р. (далі - Закон № 2050-ІІІ) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

29. Тобто, право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати.

30. Відповідно до ст. 2 Закону № 2050-ІІІ, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

31. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

32. У силу ст. 3 цього закону визначено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

33. Отже, положення зазначених статей Закону № 2050-ІІІ встановлюють строк затримки виплати доходу, за якого виникає право на компенсацію, - один і більше календарних місяців, дається визначення поняття "доходи" для цілей цього Закону, а також порядок обчислення суми компенсації.

34. За змістом ст. 4 Закону №2050-ІІІ, виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

35. Пунктом 3 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001 р. (далі - Порядок № 159) визначено, що компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, як, зокрема, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

36. Таким чином, основними умовами для виплати суми компенсації є 1) порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та 2) виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

37. Отже, Закон №2050-ІІІ пов`язує виплату компенсації втрати частини доходів з виплатою основної суми доходу.

38. Тобто, п.п. 1, 2 цього Порядку №159 відтворюють положення Закону № 2050-ІІІ і лише конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.

39. За правилами п. 4 Порядку, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

40. Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

41. Водночас, слід зауважити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

42. Положеннями ст. 55 Закону України від 09.04.1992, № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-XII) передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

43. Отже, основною умовою для виплати громадянину, передбаченої ст. 2 Закону №2050-ІІІ, ст. 55 Закон № 2262-XII та Порядком №159, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

44. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 р. по справі №522/5664/17 (провадження К/9901/2999/17), від 20.02.2018 по справі № 336/4675/17 (провадження №К/9901/23/17), і від 05.10.2018 по справі №162/787/16-а (провадження №К9901/33652/18).

45. Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки, щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

46. З матеріалів справи встановлено, що відповідачем не оспорюється, і підтверджено доказами, що належні позивачу на виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17.01.2018 року у справі № 127/26235/17 кошти за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 в сумі 44332,34 грн, залишаються невиплаченими.

47. Отже, виплата перерахованої пенсії позивачу відповідачем не здійснена, а отже відсутня виплата основної суми доходу в розумінні Закону №2050-ІІІ, за наявності якої можлива виплата суми компенсації.

48. Суд першої інстанції викладеного не встановив, у зв`язку з чим безпідставно задовольнив дану позовну вимогу.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

49. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

50. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

51. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

52. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

53. Згідно ч. 2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

54. Суд повинен перевірити, чи було втручання виправданим та необхідним у демократичному суспільстві, та, зокрема, чи було воно пропорційним, і чи були причини, надані національними органами влади на його виправдання, важливими та достатніми. Таким чином, важливим є визначити, чи належним чином національні органи влади використали свою свободу повноважень, звинувативши заявника у наклепі чи зловживанні посадовим становищем. Рішення у справі «Ляшко проти України» (Lyashko v. Ukraine) від 10 серпня 2006 р., Заява № 21040/02, п. 47.

55. У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

56. Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

57. З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права в частині задоволення позовної вимоги про компенсацію позивачу втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строків його виплати, що є підставою для скасування рішення суду в цій частині та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні даної позовної вимоги. В решті рішення суду першої інстанції прийнято судом з дотриманням норм матеріального права та без порушення норм процесуального права, тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області задовольнити частково.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 27 червня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії скасувати в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області здійснити ОСОБА_1 виплату компенсації втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строків його виплати, на підставі Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 року N 2050-III.

Ухвалити нову постанову в цій частині, якою відмовити у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області здійснити ОСОБА_1 виплату компенсації втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строків його виплати, на підставі Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 року N 2050-III.

У решті рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 27.09.2019 у даній справі залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 11 жовтня 2019 року.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Сушко О.О. Залімський І. Г.