Справа № 811/1614/18
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2019-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 жовтня 2019 року м. Дніпросправа № 811/1614/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Шальєвої В.А., секретар судового засідання - Лащенко Р.В., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача Іванець Д.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.06.2019 року в адміністративній справі №811/1614/18 (головуючий суддя у 1 інстанції Брегей Р.І.)

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції України в Кіровоградській області

про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції України в Кіровоградській області, в якому просив:

- визнати протиправними та скасувати накази ГУНП в Кіровоградській області від 05.02.2018 року № 164 в частині накладення дисциплінарного стягнення та звільнення позивача зі служби в поліції та наказ ГУНП в Кіровоградській області № 49 о/с від 09.02.2018 року про звільнення зі служби в поліції;

- поновити майора поліції ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді заступника начальника сектору кримінальної поліції Олександрійського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області;

- стягнути з ГУНП в Кіровоградській області на користь позивача суму грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 05.02.2018р.;

- стягнути з ГУМВС України у Кіровоградській області 10000 гривень завданої моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначив про протиправність оскаржуваних наказів про звільнення, оскільки останні прийняті за відсутності обвинувального вироку суду, ґрунтуються виключно на припущеннях щодо вчинення позивачем дій, описаних слідчим у повідомленні про підозру, на матеріалах досудового розслідування, тобто в порушення принципу презумпції невинуватості.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.06.2019 року у задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначалося, що підставою для відмови у задоволені позову, суд першої інстанції зазначив порушення позивачем присяги поліцейського, водночас під час службового розслідування достовірно не доведено вини позивача у вчинені дисциплінарного проступку, а тому звільнення останнього на підставі п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» є протиправним. Також при визначені виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації, тощо.

В відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить відмовити у задоволені апеляційної скарги.

Позивач та його представник у судовому засіданні просили задовольнити апеляційну скаргу.

Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволені апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи сторін та їх представників, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач проходив службу в поліції на посаді заступника начальника сектору превенції патрульної поліції Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області з 08.09.2017 року, спеціальне звання - майор.

30 січня 2018 року прокуратура Кіровоградської області затримала позивача в порядку положень статті 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого положеннями частини 3 статті 368 КК України.

Наказом ГУНП в Кіровоградській області №164 від 05.02.2018 "Про порушення службової дисципліни працівниками ГУНП в Кіровоградській області та покарання винних", який в подальшому було реалізовано шляхом видання наказу ГУНП в Кіровоградській області від 09.02.2018 р. №49 о/с "По особовому складу", позивача звільнено з поліції.

Відповідно до п. 2 розпорядчої частини наказу №164 підставою звільнення позивача зі служби виявилось порушення ним вимог Присяги працівника поліції, затвердженої ст. 64 Закону України "Про національну поліцію", п.п. 1,3 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", ст. 68 Конституції України, ч.1 ст.24 Закону України "Про запобігання корупції", п.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських , ст.ст. 1,7 Дисциплінарного статуту ОВС, затвердженого Законом України від 22.02.2006р. № 3460-ІУ, доручення ГУНП в Кіровоградській області від 27.11.2017р. №188/01/15 "Про заходи щодо профілактики порушень законності, запобігання злочинним проявам та недопущення скоєння інших надзвичайних подій за участі поліцейських", вимог Внутрішнього розпорядку дня поліцейських, державних службовців апарату Головного управління Національної поліції в області та підпорядкованих підрозділів, затвердженого наказом ГУНП в Кіровоградській області від 15.08.2016р. № 530, що виразилось у свідомому ігноруванні вимог Національної поліції України та ГУНП в Кіровоградській області щодо безумовного дотримання чинного законодавства і недопущення протиправних дій, порушенні службової дисципліни, недотриманні вимог антикорупційного законодавства, самовільному залишенні робочого місця у робочий час, що загалом викликало негативний суспільний резонанс та дискредитувало Національну поліцію України, зокрема ГУНП в Кіровоградській області.

Виданню вказаного наказу передувало службове розслідування, проведене на підставі наказу відповідача від 30.01.2018 року №139 "Про призначення службового розслідування" за фактом затримання в порядку ст. 208 КПК України начальника сектору превенції патрульної поліції Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області підполковником поліції ОСОБА_4 та начальника сектору кримінальної поліції Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області майора поліції ОСОБА_1 під час якого зокрема встановлено, що в порушення п. 1, 3 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" позивач, який був обізнаним щодо інформації про виготовлення, збут наркотичних та психотропних речовин, не зафіксував всі фактичні дані про протиправні діяння осіб, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України, не попередив, своєчасно не припинив злочин та не викрив причини і умови, які сприяли його вчиненню, не здійснив профілактику правопорушення, що як наслідок призвело до значного суспільного резонансу, дискредитував Національну поліцію України та почесне звання працівника поліції. Також, позивачем порушено вимоги Присяги працівника поліції, затвердженої статтею 64 Закону України "Про Національну поліцію", а саме останній не виконував покладені на нього Державою обов`язки по запобіганню, виявленню та документуванню злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин.

Результати службового розслідування відображені у Висновку від 05.02.2018р.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Порядок та умови проходження служби працівниками Національної поліції, притягнення до дисциплінарної відповідальності регламентується нормами Закону України "Про Національну поліцію", Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 114, Правилами етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 р. № 1179 (далі - Правила етичної поведінки поліцейського), Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 р. № 230 (далі Інструкція № 230), а також п. 9 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 23.12.2015 р. № 901-VІІІ, у зв`язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" поширено на поліцейських дію Дисциплінарного статуту ОВС України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" від 22.02.2006 р. № 3460.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Абзацами 1, 2 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейського, передбачено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Згідно зі ст. 1 Дисциплінарного статуту ОВС, службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівників органів внутрішніх справ України.

Статтею 2 Дисциплінарного статуту ОВС передбачено, що дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

За приписами ст. 5 Дисциплінарного статуту ОВС визначено, що особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 7 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника ОВС України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань на життя, здоров`я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об`єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об`єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов`язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі на інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотримання громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати у належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту, передбачено, що з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ, зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид дисциплінарного стягнення, є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

У відповідності до вимог ст. 12 Дисциплінарного статуту ОВС, на осіб рядового і начальницького складу ОВС за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Також відповідно до ст.64 Закону України "Про національну поліцію" при прийнятті на службу в органи поліції позивач приносив присягу вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Пунктом 1 Розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 року № 1179 передбачено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України "Про Національну поліцію", "Про запобігання корупції" та іншими актами законодавства України.

Аналізуючи вищенаведені положення законодавства, колегія суддів зазначає, що звільнення позивача зі служби в поліції відбулось саме у зв`язку з порушенням останнім службової дисципліни, що виявилось у порушенні вимог Присяги працівника поліції, Закону України "Про Національну поліцію" та Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ.

Звільнення за порушення Присяги може мати місце лише тоді, коли особою скоєно проступок, який підриває довіру та авторитет органів влади і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Відповідач при визначенні виду дисциплінарного стягнення мав враховувати тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.

Водночас, обставини та факти вчинення дисциплінарного проступку мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Аналізуючи матеріали службового розслідування, колегія суддів зазначає, що факт затримання позивача 30.01.2018 року після отримання ним від третьої особи - ОСОБА_3 через начальника сектору превенції патрульної поліції Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області підполковника поліції ОСОБА_4 неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів, тобто реальна подія, зафіксована відповідним органом у спосіб, передбачений КПК України, сам по собі свідчить про порушення Присяги працівника поліції.

З матеріалів службового розслідування також вбачається, що позивач протягом 2017 року був ознайомлений з вимогами відомчих документів МВС, НПУ, ГУНП в області, що стосуються запобігання корупції, дотримання поліцейськими дисципліни та законності, правил етичної поведінки поліцейських, а також до відома позивача доводились огляди надзвичайних подій за участі поліцейських та вимоги наказу ГУНП в Кіровоградській області від 15.08.2016 року №530 "Про затвердження внутрішнього розпорядку дня поліцейських, державних службовців апарату ГУНП в області та підпорядкованих підрозділів", проте позивач своєчасно не припинив злочин та не викрив причини і умови, які сприяли його вчиненню, не здійснив профілактику правопорушення, сприявши зайняттю злочинною діяльністю, прикривавши таку діяльність, що як наслідок призвело до значного суспільного резонансу, дискредитації Національної поліції України та почесного звання працівника поліції, а отримав неправомірну вигоду у вигляді коштів.

Крім того, в порушення ст. 1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року № 3460-ІV, позивач не дотримався законодавства щодо неухильного виконання вимог Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників. В порушення п. 1 Р. II Правил етичної поведінки поліцейських, позивач проігнорував обов`язок щодо припинення незаконного розповсюдження наркотичних засобів та притягнення до кримінальної відповідальності винних осіб. Також позивачем проігноровано доручення ГУНП в Кіровоградській області від 27.11.2017 року № 188/01/15-2017 "Про заходи щодо профілактики порушень законності, запобігання злочинним проявам та недопущення скоєння інших надзвичайних подій за участі поліцейських".

Отже, виходячи з наведених норм права та встановлених по справі фактичних обставин, які стали підставою для звільнення позивача, останнім вчинено проступок, що підриває довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби, що є порушенням Присяги працівника поліції.

Згідно п.6 ч.1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Приписами частини 2 статті 16 Статуту передбачено, що у разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці.

Ця норма права не встановлює заборони проводити службове розслідування, коли вже розслідується кримінальне провадження стосовно працівника поліції.

Дисциплінарна та кримінальна відповідальність є різними видами юридичної відповідальності.

Притягнення до дисциплінарної та кримінальної відповідальності за одні і ті ж самі дії не суперечить приписам статті 61 Конституції України.

Отже, провівши службове розслідування і встановивши беззаперечні докази вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, відповідач не мав чекати набрання законної сили рішенням суду про притягнення позивача до кримінальної відповідальності, щоб притягнути його до дисциплінарної відповідальності на підставі припису п.6 ч.1 ст.77 Закону.

Таким чином, доводи позивача щодо порушення відповідачем, а також і судом, принципу презумпції невинуватості, оскільки звільнення позивача відбулось до встановлення його вини обвинувальним вироком суду, не ґрунтуються на вимогах законодавства, адже підставою звільнення позивача було порушення ним Дисциплінарного статуту, а не наявність кримінального провадження, чи доведення вини останнього у вчиненні злочину. Тобто, оскаржуваними наказами позивача притягнуто саме до дисциплінарної відповідальності, при цьому не з підстав скоєння кримінального правопорушення, а через вчинення дій, які є дисциплінарним проступком.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно з`ясовані обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права та норми процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції судового рішення.

Керуючись статтями 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.06.2019 року в адміністративній справі №811/1614/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і моральної шкоди - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.06.2019 року в адміністративній справі №811/1614/18 - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини постанови складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 09.10.2019 року, в повному обсязі постанова складена відповідно до вимог ст. 243 КАС України.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ч. 2 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя С.В. Чабаненко

суддя В.А. Шальєва