Справа № 360/4126/19
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

15 жовтня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4126/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Секірська А.Г., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

17 вересня 2019 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі - відповідач, Старобільське ОУПФУ), у якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 06.09.2019 № 13851/03-01 начальника Старобільського ОУПФУ

- зобов`язати Старобільське ОУПФУ прийняти рішення про призначення пенсії за віком позивачу згідно ст. 114 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з моменту звернення.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що 21.06.2019 позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком згідно зі статтею 114 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До заяви позивачем були надані відповідачу ряд документів, у тому числі трудова книжка в оригіналі, ряд довідок, що підтверджують право на отримання пенсії на пільгових умовах.

06.09.2109 позивач отримав рішення від 06.09.2019 № 13851/03-01, яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком згідно зі статтею 114 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В якості підстав для відмови відповідачем вказано, що відповідно до записів до трудової книжки та наданих довідок загальний стаж роботи складає 22 роки 7 місяців та 4 дні. Врахувати до пільгового стажу періоди з 30.06.1986 по 11.03.1992, з 30.03.1992 по 01.08.1994, з 05.12.1994 по 11.03.1996, та з 11.04.1996 по 07.12.1998, які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, немає підстав, оскільки відсутні довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки.

Позивач зазначив, що займані ним посади відносяться до виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, як у відповідності до Списку № 1, затвердженого постановою КМУ № 36 від 16.01.2003, так і у відповідності до Списку № 1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, який діяв раніше.

Якщо атестація була вперше проведена після 21.08.1992, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.1992, п`ятирічний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку (пункт 4.4 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах).

Позивачем були надані відповідні накази роботодавця про проведення атестації робочих місць з шкідливими умовами праці. Таким чином, позивач вважає, що посилання відповідача на відсутність в нього документів необхідних для підтвердження пільгового стажу не ґрунтується на вимогах діючого законодавства.

Ухвалою суду від 18.09.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (арк. спр. 1-2).

03.10.2019 за вх. № 50426/2019 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (арк. спр. 79-80), в якому зазначено таке.

До управління 21.06.2019 надійшла заява від ОСОБА_1 щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 1 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". До заяви були надані наступні документи: 1. Паспорт для розгляду, копія до справи; 2. Ідентифікаційний номер для розгляду, копія до справи; 3. Трудова книжка до розгляду, ксерокопія до справи; 4. Військовий квиток до розгляду, копія до справи; 5. Довідка внутрішньо переміщеної особи № 934- від 19.06.2019 р., копія до справи ; 6. Довідка про стаж від 03.03.2015 № 151/сп, яка видана Федеральним державним унітарним підприємством «Державний трест «Арктикуголь».

Відповідно до наданих документів та згідно даних персоніфікованого обліку загальний стаж роботи ОСОБА_1 складає 22 роки 7 місяців 4 дні. Врахувати до пільгового стажу періоди з 30.06.1986 по 11.03.1992; з 30.03.1992 по 01.08.1994, з 05.12.1994 по 11.03.1996 та з 10.04.1996 по 07.12.1998, які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах не має підстав, оскільки довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, відповідно до яких можливо визначити відпрацьований час в підземних умовах та відсутні результати проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992, на підставі чого управлінням 06.09.2019 винесено рішення про відмову в призначенні пенсії позивачу.

На підставі викладеного, з посиланням на частину першу статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 зі змінами, внесеними постановою КМУ від 09.12.2015 № 1028, відповідач просив відмовити у задоволенні позовної заяви.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 72-77,90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (арк. спр. 9-10), має статус внутрішньо переміщеної особи, підтверджений довідкою від 19.06.2019 № 934-, фактичне місце проживання/перебування як ВПО: АДРЕСА_2 (арк. спр. 11).

21.06.2019 позивач звернувся до Старобільського ОУПФУ із заявою встановленого зразка про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно зі статтею 114 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (арк. спр. 55).

До заяви позивачем надано довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, паспорт, трудову книжку, військовий квиток , довідку про зміну назви організації -1, довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років-1, заяву про спосіб виплати пенсії, що підтверджується розпискою - повідомленням (арк. спр. 56).

Рішенням Старобільського ОУПФУ від 06.09.2019 № 13851/03-01 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю пільгового стажу. В обґрунтування рішення зазначено, що відповідно до записів трудової книжки та наданих довідок загальний стаж роботи складає 22 роки 7 місяців 4 дні. Врахувати до пільгового стажу періоди з 30.06.1986 по 11.03.1992, з 30.03.1992 по 01.08.1994, з 05.12.1994 по 11.03.1996 та з 10.04.1996 по 07.12.1998 , які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, немає підстав, оскільки відсутні довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, відповідно до яких можливо визначити відпрацьований час в підземних умовах та відсутні результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 (арк. спр. 75-77).

Дослідженням копії протоколу призначення пенсії ІКІС ПФУ: Підсистема Призначення та Виплати Пенсії встановлено, що загальний страховий стаж позивача відповідачем визначено 22 роки 07 місяців 4 дні (арк. спр. 52).

Вирішуючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно з частини другої статті 19 Основного Закону України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законами України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788), «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058).

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частини першої, другої статті 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. […].

Частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Статтею 44 Закону № 1058-IV визначено, що:

- заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально (частина перша);

- заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку (частина друга);

- органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (частина третя).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно з частиною п`ятою статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 20 років 6 місяців у чоловіків і не менше 15 років 6 місяців у жінок.

Згідно з паспортом серії НОМЕР_2 , виданим 05.04.1997 Слов`яносербським РВ УМВС України в Луганській області, дата народження позивача - 15.03.1966, тобто 15.03.2016 позивачу виповнилося 50 років (арк.спр. 9-10).

Тобто, станом на 21.06.2019 (дата звернення з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах) позивач досяг віку, визначеного вимогами пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058 - 15.03.2016, при розгляді заяви позивачу визначено страховий стаж 22 роки 7 місяців 4 дні.

Дослідженням трудової книжки позивача НОМЕР_3 (арк. спр. 14-16) встановлено, що вона містить наступні записи:

1. Навчання в ПТУ № 45 м. Ворошиловград з 01.09.1983 по 17.04.1984, диплом НОМЕР_4.

2. Служба в лавах Радянської армії з 23.04.1984 по 17.04.1986, військовий квиток.

3. 30.06.1986 прийнятий до Шахти Слов`яносербська в/о Ворошиловградуголь учнем підземного гірника з повним робочим днем під землею, наказ 34/к від 11.07.1986.

4. 12.07.1986 Навчався на курсах з відривом від виробництва за фахом «підземний гірник», наказ 147/к від 23.07.1986.

5. 22.10.1986 переведений підземним гірником з повним робочим днем під землею, наказ 245/к від 05.11.1986.

6. 04.07.1988 навчався на курсах з відривом від виробництва за професією «прохідник», наказ 130/к від 30.06.1988.

7. 18.09.1988 переведений прохідником 4 розряду з повним робочим днем під землею, наказ № 253/к від 06.12.1988.

8. 17.10.1989 переведений підземним гірничим майстром з повним робочим днем під землею, наказ 205/к від 16.10.1989.

9. 11.03.1992 відряджений до в/о «Арктикуголь» для роботи на архіпелазі Шпіцберген (Норвегія), наказ 13/к від 11.03.1992.

10. 05.12.1994 прийнятий гірничим майстром з повним робочим днем під землею до шахти «Слов`яносербська» в/о Луганськвугілля, наказ 65/к від 05.12.1994.

11. 11.03.1996 звільнений за власним бажанням, наказ 11/к від 111.03.1996.

12. 10.04.1996 прийнятий підземним гірничим майстром з повним робочим днем під землею, наказ № 17/к від 10.04.1996.

13. 07.12.1998 звільнений за власним бажанням, наказ 42/к від 07.12.1998.

Згідно з частиною першою статті 48 КЗпП України та статтею 62 Закону № 1788 основним документом про трудову діяльність працівника, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до абзаців 1, 2 п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно із пунктом 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Зазначена постанова набула чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації (пункт 4.1 Порядку № 383).

Відповідно до пункту 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Таким чином, довідка уточнюючого характеру може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відсутні відповідні записи у трудовій книжці та в тих випадках, коли такий пільговий стаж виник до 21 серпня 1992 року. Після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж в період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці. При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено Законом №1788 (статті 13, 62), і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Відповідно да записів у трудовій книжці, позивач працював на шахті «Слов`яносербська» в/о Ворошиловградвугілля з 30.06.1986 по 22.10.1986 на посадах учня підземного гірника з повним робочим днем під землею, з 22.10.1986 по 18.09.1988 підземного гірника з розряду з повним робочим днем під землею, з 18.09.1988 по 17.10.1989 прохідником 4 розряду з повним робочим днем під землею, з 17.10.1989 по 11.03.1992 гірничим майстром з повним робочим днем під землею; на шахті «Слов`яносербська» в/о Луганськвугілля з 05.12.1994 по 11.03.1996 на посаді гірничого майстра з повним робочим днем під землею, з 10.04.1996 по 07.12.1998 на посаді гірничого майстра з повним робочим днем під землею.

Записи у трудовій книжці проведено у відповідності до вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального забезпечення України від 29.07.1993 № 58.

Відповідно до довідки від 03.03.2015 № 151/сп за період роботи у руднику Баренцбург (архіпелаг Шпіцберген, Норвегія) з 30.03.1992 по 01.08.1994 на посадах прохідника, гірника з ремонту гірних видобувань з повним робочим днем під землею, посада гірничий майстер підземний з 50% та більше робочого часу під землею (арк. спр. 18).

Таким чином, посилання відповідача на ту обставину, що для підтвердження пільгового стажу необхідно надання уточнюючих довідок, передбачених п. 20 Порядку № 637, суд не бере до уваги, оскільки робота позивача з повним робочим днем під землею у періоди до серпня 1992 року в повній мірі підтверджується записами в трудовій книжці.

Проте записи у трудовій книжці після 1992 року не містять відміток щодо атестації робочих місць, тому для підтвердження пільгового характеру роботи після 12.08.1992 позивач має надати уточнюючі довідки або накази про атестацію робочих місць.

Позивачем на підтвердження обставин, якими обґрунтовано вимоги щодо наявності у нього необхідного стажу роботи для призначення пенсії за віком, до матеріалів справи також надано копії документів, виданих відокремленим підрозділом «Шахта «Черкаська» Державного підприємства «Луганськвугілля», яке є правонаступником частини архіву ДП «Шахта Слов`яносербська» на штампах яких міститься адреса цього відокремленого підрозділу - Луганська область, Слов`яносербський район, с. Зимогір`я. Довідки завірені печатками відокремленого підрозділу, на яких зазначено код 26410818, з зазначенням тієї ж адреси, а саме: довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, згідно яких позивач в період з 05.12.1994 по 11.03.1996 гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею (арк. спр. 21), в період з 30.06.1986 по 11.07.1986 учнем гірника підземного з повним робочим днем під землею, з 12.07.1986 по 21.10.1986 гірником підземним, з 22.10.186 по 03.07.1988 гірником підземним з повним робочим днем під землею за вказані періоди відпустками без збереження заробітної плати не користався, у страйках участі не брав (арк. спр. 27); з 04.07.1988 по 17.09.1988 гірника підземного, з 18.09.188 по 16.10.1989 прохідником підземним з повним робочим днем під землею, з 17.10.1989 по 11.03.1992 гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею, у страйках участі не брав (арк. спр. 28); копію наказів від 16.03.1995 № 15, від 28.11.1999 № 401 «Про висновки атестації робочих місць за умовами праці» з додатками (арк. спр. 25, 29-44).

Надаючи оцінку дотриманню відповідачем порядку прийняття рішення, суд зазначає таке.

Згідно з пунктом 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів про призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1), до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Згідно з абзацами першим, третім пункту 4.1 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Пунктом 4.2 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 встановлено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (абзац перший пункту 4.3 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1).

Згідно з абзацом першим пункту 4.7 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Як на підставу для відмови в зарахуванні до пільгового стажу спірних періодів роботи відповідач посилається на відсутність уточнюючих довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Проте, у розписці-повідомленні в переліку документів, яких недостатньо для призначення пенсії зазначено лише диплом (свідоцтво, атестат) про навчання, довідка з ДПІ про облік як суб`єкта підприємницької діяльності, строк подання документів визначено до 21.09.2019. Про необхідність надання уточнюючих довідок позивача не повідомлено (арк. спр. 56).

Натомість, як встановлено судом, уточнюючі пільговий характер роботи довідки та накази про проведення атестації робочих місць у позивача є в наявності, і він мав можливість їх надати відповідачу у разі пред`явлення такої вимоги.

Також суд зауважує, що пославшись на положення статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», відповідач у рішенні не вказав, які документи ним не враховані при прийнятті рішення про відмову у призначенні пенсії, як такі, що видані органами та/або особами, створеними, обраними чи призначеними на тимчасово окупованій території в порядку, не передбаченому законом.

Разом з тим, в матеріалах пенсійної справи відсутні документи, видані органами або підприємствами, розташованими на тимчасово непідконтрольній українській владі території, тому посилання на статтю 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» суд вважає безпідставним.

Крім того, у спірні періоди позивач працював на ВП «Шахта «Черкаська» ДП «Луганськвугілля».

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на сьогоднішній день ДП «Луганськвугілля» (ідентифікаційний код юридичної особи 32473323) не ліквідоване, зареєстроване на у м. Києві, Святошинський район, пров. Приладний, буд. 2-а. За наявними в реєстрі даними єдиним засновником підприємства є Міністерство енергетики та вугільної промисловості України, тобто вказане підприємство належить до державної сфери управління. ВП «Шахта Черкаська» ДП «Луганськвугілля» зареєстровано за тією ж адресою в м. Києві (арк.спр. 83-96).

Указом Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України».

Позивач має уточнюючі довідки від підприємства, що перереєстроване на підконтрольній українській владі території України, засвідчені печатками українського зразка, проте з адресою розташування ВП - смт. Зимогір`я Слов`яносербського району.

У відповідності до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, відповідач відповідно до положень пункту 4.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 як орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Вказані положення свідчать, що відповідач в межах своєї компетенції має право самостійно звертатися до органів державної влади та підприємств з метою перевірки даних про стаж та умови роботи. Натомість відповідачем не надано доказів звернення до ВП «Шахта Черкаська» чи безпосередньо до ДП «Луганськвугілля», до складу якого входить зазначений відокремлений підрозділ, і які розташовані у Святошинському районі м. Києва, з метою перевірки даних про стаж та умови роботи, в оскаржуваному рішенні зазначено лише про ненадання позивачем уточнюючих довідок, що не може бути законною підставою для позбавлення позивача пенсійного забезпечення.

Водночас позитивним обов`язком держави в цілому та її державних органів, в тому числі Пенсійного фонду України, є забезпечення можливості збереження на державному підприємстві первинних документів про умови праці та атестацію робочих місць та від яких залежить виникнення і реалізації майнових прав громадянин при призначені пенсії. Незабезпечення належного зберігання вказаних документів в державних підприємствах, не витребування вичерпної інформації органами пенсійного фонду і невиконання своїх гарантійних функції державою, незалежно від надзвичайності підстав та як наслідок обмеження громадянам в реалізації та підтвердженні прав на пенсійне забезпечення, не повинно нівелювати або обмежувати конституційні права позивача на їх підтвердження документами, що залишилися на непідконтрольній українській владі території. Натомість відповідач не спростував незаконність або недостовірність представленої позивачем уточнюючих довідок, що дає підстави для їх врахування при розрахунку пенсійного стажу і призначенні пенсійних виплат.

Крім того, суд зауважує, що у оскаржуваному рішенні Старобільського ОУПФУ Луганської області від 06 вересня 2019 року взагалі не надавалася оцінка можливості зарахування до пільгового стажу періодів навчання ОСОБА_1 в ПТУ та військової служби.

Вищевказане свідчить про недотримання відповідачем вимог Закону № 1058-IV та Порядку № 22-1 щодо прийняття рішення органом, що призначає пенсію, на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих позивачем документів, відповідно, й про невідповідність рішення відповідача принципам обґрунтованості та добросовісності рішення суб`єкта владних повноважень, дотримання яких перевіряється адміністративним судом відповідно до вимог пунктів 3, 5 частини другої статті 2 КАС України, що є підставою для скасування такого рішення.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача прийняти рішення про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно зі статтею 114 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з моменту звернення суд зазначає таке.

Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2);

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3);

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4);

- інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В рамках адміністративного судочинства:

дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;

рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У спірних правовідносинах належним, достатнім та необхідним (ефективним) способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправним та скасування рішення відповідача про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії.

Таким чином, з метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім і необхідним (ефективним) та зобов`язати Старобільське ОУПФУ повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 21.06.2019 за № 633, з урахуванням висновків суду.

При цьому відповідач має надати належну оцінку відомостям, що містяться в уточнюючих довідках ВП «Шахта «Черкаська» ДП «Луганськвугілля», та наказам про атестацію робочих місць, вирішити питання щодо можливості зарахування до пільгового стажу періодів навчання та військової служби.

Також суд зауважує, що обрання такого способу захисту порушеного права позивача узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 06.03.2018 у справі № 754/14898/15-а, від 17.07.2018 у справі № 514/166/16-а, в яких, зокрема, зазначено, що «..Повідомляючи позивачу про відмову в призначенні пільгової пенсії, ПФУ діяло необґрунтовано. При цьому, суд не обраховує дійсний загальний та спеціальний стаж позивача, у зв`язку з чим відсутні підстави для зобов`язання ПФУ призначити пенсію позивачу за віком на пільгових умовах».

Правову позицію, що вирішення питання призначення пенсії є виключною компетенцією Пенсійного фонду, у зв`язку з чим належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії на пільгових умовах, висловлено Верховним Судом у постанові від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17 (реєстраційний номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 72694515).

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною восьмою статті 139 КАС України визначено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Згідно з матеріалами справи позивач при зверненні до суду з позовом сплатив 768,40 грн судового збору (арк. спр. 2).

Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, судові витрати підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 9, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (92704, Луганська обл., м. Старобільськ, кв. Дружби, б.1а, код за ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Старобільського об`єднаного Пенсійного фонду України Луганської області від 06 вересня 2019 року № 13851/03-01 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .

Зобов`язати Старобільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 21 червня 2019 року № 633 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Старобільського об`єднаного Пенсійного фонду України Луганської області судовий збір у сумі 768,40 (сімсот шістдесят вісім грн 40 коп.) на користь ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Суддя А.Г. Секірська