Справа № 580/1988/19
Суддя: Л.В. Трофімова
Дата ухвалення: 2019-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2019 року справа № 580/1988/19

14 годин 47 хвилин м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: судді Трофімової Л.В., за участі секретаря Безпалого А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу № 580/1988/19

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Інфра-Центр» (вул. Сумгаїтська, 3А, м. Черкаси, 18029, ідентифікаційний код юридичної особи в ) [представник позивача ОСОБА_1 .М. керівник]

до Головного управління ДФС у Черкаській області (вул. Хрещатик, 235, м. Черкаси, 18002, ідентифікаційний код юридичної особи в ) [представник відповідача Павленко М.В. за довіреністю]

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, прийняв рішення.

24.06.2019 ТОВ «Інфра-Центр», звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Черкаській області, з урахуванням нової редакції позовної заяви, що надійшла до суду у порядку усунення недоліків 22.07.2019, просить:

- визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.06.2019 № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 54569 грн, у тому числі за основним платежем 43655 грн, за штрафними санкціями 10914 грн;

- визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.06.2019 № 000711141 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 60633 грн, у тому числі за основним платежем 48506 грн, за штрафними санкціями 12127 грн;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Черкаській обл. на користь ТОВ «Інфра-Центр» судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1921,00 грн.

Ухвалою від 22.07.2019 відкрито загальне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 23.07.2019. Ухвалою від 23.07.2019 оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні до 09.09.2019. Ухвалою від 09.09.2019 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до розгляду по суті на 24.09.2019. Ухвалою від 24.09.2019 у розгляді справи оголошено перерву до 08.10.2019.

У обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 12.06.2019 прийнято податкові повідомлення рішення (далі ППР): № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 54569 грн, у тому числі за основним платежем 43655 грн, за штрафними санкціями 10914 грн; № 000711141 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 60633 грн, у тому числі за основним платежем 48506 грн, за штрафними санкціями 12127 грн. Підставою для прийняття оскаржуваних ППР стали порушення, що відображені у акті документальної позапланової виїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства з ПДВ за грудень 2017 року та з податку на прибуток за 2017 рік у взаємовідносинах з ТОВ «Юкрейніан Електронікс» () від 22.05.2019 № 174/23-00-14-1007/39225178. У перевірений період позивач мав фінансово-господарську операцію з контрагентом ТОВ «Юкрейніан Електронікс» за договором поставки від 01.03.2017 № 01/03. На виконання договірних зобов`язань виписано видаткову накладну від 27.12.2017 № РН-0000079 про придбання шляхом самовивозу комплектуючих у сумі 291036,00 грн, у т.ч. ПДВ 48506,00 грн. Позивач оплатив вартість товарів. ТОВ «Юкрейніан Електронікс» зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН) та виписано на користь позивача податкову накладну від 27.12.2017 № 90. Позивач зазначає, що до перевірки надано всі первинні документи бухгалтерського та податкового обліку, що підтверджують фактичне здійснення господарської операції із ТОВ «Юкрейніан Електронікс», що є підставою для податкового обліку. Проведені господарські операції мали реальну господарську ціль забезпечення діяльності позивача та досягнення мети отримання прибутку. Позивач вважає, що товари, отримані від контрагента, мали реальний характер та були використані у межах господарської діяльності в оподатковуваних операціях, а економічний ефект від здійснених господарських операцій із ТОВ «Юкрейніан Електронікс» позивач отримав не у 2017 році, а у інших податкових періодах у вигляді доходу за реалізовані товари на користь замовників: ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» (видаткова накладна від 06.09.2018 № 37), ТОВ «НВП «Імпульс» (від 01.08.2018 ВН № 31, від 04.12.2018 ВН № 53, від 12.04.2018 ВН № 13, від 02.03.2018 ВН № 6, від 20.02.2019 ВН № 7), ТОВ «ВП «Радіатор» (від 02.11.2018 ВН № 42 та № 43, від 03.09.2018 ВН № 34, від 01.06.2018 ВН № 22, від 16.04.2018 ВН № 14, від 15.03.2018 ВН № 8, від 30.01.2018 ВН № 3, від 06.02.2019 ВН № 4, від 20.03.2019 ВН № 11, від 23.05.2019 ВН № 19), ТОВ «Інекс Сістемз» (від 14.11.2018 ВН № 48), TOB «МІК» (від 05.06.2018 ВН № 35), ПАТ «Завод «Маяк» (від 19.07.2018 ВН № 30), ТДВ «Брацлав» (від 02.07.2018 ВН № 27), ПАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» (від 07.06.2018 ВН № 23 та № 24), ДП «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП» (від 21.05.2018 ВН № 18), ТОВ «Радіонікс» (від 05.03.2018 ВН № 7), ПМВП «Фотоніка Плюс» (від 07.02.2018 ВН № 5), Тернопільське казенне експериментальне протезно-ортопедичне підприємство (від 19.02.2019 ВН № 6, від 24.05.2019 ВН № 20). Позивач зазначає, що на момент укладення договорів та проведення господарських операцій ТОВ «Юкрейніан Електронікс» було зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб (далі ЄДР), фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстроване платником податків, банкрутом не визнавалось та на цей час здійснює свою діяльність відповідно до норм чинного законодавства. У контексті протиправності ППР від 12.06.2019 № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток позивачем зазначено, що отримані ТМЦ оприбутковані на склад за першою подією (отримання ТМЦ за рахунком-фактурою від 27.12.2017 № СФ-0000078 та видатковою накладною РН-0000079 від 27.12.2017). На кінець 2017 року ТМЦ отримані від ТОВ «Юкрейніан Електронікс» не реалізовувалися, тому за правилами бухгалтерського обліку обліковувались на рахунку 281 «товари на складі», і не брали участь у формуванні показників податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2017 рік, у тому числі показника «інші операційні доходи» для обліку руху та наявності товарів, що знаходяться у підприємств, які здійснюють торгівельну діяльність. Інструкцією про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій № 291 передбачено рахунок 28 «товари». Оптові торгівельні підприємства облік наявності та руху товарів ведуть з використанням субрахунку 281 «товари на складі». Відповідно до пункту 201.10 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі Кодекс № 2755) у разі здійснення операцій із постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. На думку позивача, законодавством не визначено вичерпний перелік документів, що можуть вважатися первинними, тобто такими, що підтверджують проведення господарської операції і на підставі яких формується звітність. Позивач зазначає, що відсутність деяких реквізитів в одному з первинних документів не робить автоматично господарську операцію такою, що не відбулася. ТОВ «Інфра-Центр» правомірно відобразило у складі податкового кредиту ПДВ у сумі 48506 грн згідно вимог пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198 Кодексу № 2755, пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом МФУ від 24.05.1995 № 88 (далі Наказ № 88), статті 9 Закону України «Про бухгалтерський обік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99р. № 996-XIV (далі Закон № 996) та не занижувало податок на прибуток підприємств за 2017 рік у сумі 43655 грн, згідно вимог пунктів 44.1, 44.2, 44.6 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Кодексу № 2755, пункту 8 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 № 73, пунктом 7 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 290, пункту 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 № 20 за господарськими операціями з ТОВ «Юкрейніан Електронікс» на підставі реального здійснення операції шляхом отримання ТМЦ та за наявності належним чином оформлених первинних бухгалтерських документів. Висновки відповідача про відсутність фактичного здійснення господарських операцій ґрунтуються на припущеннях податкового органу з огляду на вирок Печерського районного суду у м. Києві від 09.11.2018 № 757/20556/18-к у кримінальному провадженні № 0000038 стосовно ОСОБА_2 засновника, керівника та головного бухгалтера ТОВ «Юкрейніан Електронікс», визнаного винним у вчиненні злочину передбаченого частиною 2 статті 205-1 КК України (внесення у документи, що відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, за попередньою змовою групою осіб). Позивач зазначає, що ОСОБА_2 не визнали винним у фіктивному підприємництві, тобто створення або придбання суб`єктів підприємницької діяльності з метою прикриття незаконної діяльності (стаття 205 КК України), не визнали винним в ухиленні від сплати податків (статті 212 КК України), договір від 01.03.2017 № 01/03 судом не визнано фіктивним / правочин недійсним. Інших обставин, що би свідчили про неможливість здійснення господарських операцій саме з позивачем, у вироку не встановлено. У обґрунтування позовних вимог позивач посилався на постанову Верховного Суду від 27.02.2018 у справі №813/1766/17 та постанову від 27.02.2018 у справі №802/1853/16-а. 07.10.2019 позивачем подано пояснення, де зазначено, що ТМЦ отримано особисто головним бухгалтером у м.Києві під час зустрічі з представником під підпис та печатку ТОВ «Інфра-Центр», довіреність не виписувалась, оскільки наказом від 30.09.2014 № 987 «Про внесення змін до положень про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» Мінфін скасував Інструкцію, затверджену наказом Мінфіну від 16.05.1996 № 99, що регламентувала порядок реєстрації виданої, повернутої та використаної довіреності на отримання ТМЦ, втратила свою чинність з 01.01.2015, тому довіреність не є документом суворої звітності, не є первинним документом, що фіксує здійснення господарської операції. Представник позивача просив задовольнити позовні вимоги повністю.

Відповідач позов не визнав. 02.08.2019 представник відповідача подав до суду відзив на позов де зазначив, що під час проведення перевірки було встановлено, що в грудні місяці 2017 року у позивача були взаємовідносини з ТОВ «Юкрейніан Електронікс». Відповідно до договору поставки від 01.03.2017 продавець ТОВ «Інфра Центр» в особі директора ОСОБА_3 уклав договір № 01/03 з ТОВ «Юкрейніан Електронікс» в особі Вишневецького Д.В. про поставку комплектуючих частин. До перевірки надано видаткову накладну від 27.12.17 № РН-0000078, що містить від постачальника підпис директора ТОВ «Юкрейніан Електронікс» ОСОБА_2 та печатку, від покупця печатку ТОВ «Інфра - Центр» та підпис, проте не зазначено прізвище, ім`я, по-батькові та посаду отримувача. У видатковій накладній не зазначено місце її складання, що не дає змогу встановити місце здійснення господарської операції. Документів, що підтверджують транспортування товарів, що зазначені у видатковій накладній від 27.12.2017 № РН-0000079, до перевірки надано не було. У спірному періоді взаємовідносин з ТОВ «Інфра - Центр» засновником, директором, головним бухгалтером ТОВ «Юкрейніан Електронікс» був ОСОБА_2 , як засновник, директор, головний бухгалтер: TOB «Коттера» (), ТОВ «Супрім-Холд» (), ТОВ «Колбізнес» (). Згідно відомостей Державного реєстру фізичних осіб платників податків ОСОБА_2 за період з 01.07.2017 до 31.12.2018 доходи не отримував. ТОВ «Юкрейніан Електронікс» подано до податкового органу звіт 1-ДФ за IV квартал 2017 року та звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів (форма Д4) кількість працюючих становить 1 особа, що на думку відповідача свідчить про відсутність трудових ресурсів для здійснення фінансово господарської діяльності. Інформацію про наявні основні засоби та нематеріальні активи до органів ДФС подано не було, що на думку відповідача свідчить про відсутність основних засобів для здійснення фінансово-господарської діяльності.

Відповідачем зазначено, що у ТОВ «Юкрейніан Електронікс» відсутні виробничі обладнання, транспортні засоби, торгівельне обладнання, складське та офісне приміщення, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємств та інших основних фондів у тому числі орендованих. Протягом періоду діяльності у ТОВ «Юкрейніан Електронікс» відсутні відомості понесених витрат оренди офісних та складських приміщень, оплати комунальних послуг, оплати послуг телефонного зв`язку, оплати послуг за користування мережею Інтернет, оплати логістичних послуг та інші витрат фінансово-господарської діяльності суб`єктами господарювання, характерних для реального сектору економіки. Згідно відомостей ЄРПН за період з 01.07.2017 до 31.12.2017 не встановлено придбання ТОВ «Юкрейніан Електронікс» товарів, що реалізовані ТОВ «Інфра-Центр» у ланцюгу постачання. Відповідачем зазначено, що за результатами перевірки встановлено: невідповідність (дефектність) у первинних бухгалтерських документах; відсутність реальності здійснення ТОВ «Юкрейніан Електронікс» господарських операцій з поставки електрообладнання у ланцюгу постачання; наявний вирок Печерського районного суду м. Київ від 09.11.2018 у справі №757/20556/18-к, за яким ОСОБА_2 , засновника, керівника та головного бухгалтера ТОВ «Юкрейніан Електронікс» () визнано винним у вчиненні злочину передбаченого частини 2 статті 205-1 КК України. Відповідач вважає, що відображення ТОВ «Інфра-Центр» у бухгалтерському обліку придбання електрообладнання в ТОВ «Юкрейніан Електронікс» здійснено товариством з метою одержання податкової вигоди у вигляді мінімізації податкових зобов`язань з ПДВ та податку на прибуток. За результатами перевірки зроблено висновок із прийняттям ППР про порушення позивачем: пунктів 44.1, 44.2, 44.6 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Кодексу № 2755 у результаті чого занижено податок на прибуток підприємств у сумі 43655 грн; пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198 Кодексу № 2755 із змінами та доповненнями у результаті чого занижено суму податку на додану вартість, що належить сплаті до бюджету за грудень 2017 року у сумі 48506 грн.

16.08.2019 позивачем подано відповідь на відзив, де зазначено, що ОСОБА_2 є засновником, директором, головним бухгалтером декількох підприємств, які не отримували доходи, стосується тільки цієї особи і її взаємовідносин з державними органами не стосується суті даної справи і позивач не повинен володіти такою інформацією. Зміст поданих до контролюючого органу звітів ТОВ «Юкрейніан Електронікс» є закритою інформацією, а товариство може працювати одноосібно. У видатковій накладній від 27.12.2017 № РН-0000079 зазначено ПІП та посаду отримувача, ідентифікувати підпис головного бухгалтера можливо, оскільки зазначені відомості є у наказі про облікову політику підприємства від 04.01.2011 № 1 та наказі про надання повноваження щодо права підпису документів від 08.10.2002 № 004. Місце складання не є обов`язковим реквізитом первинного документів. Послуг з перевезення вантажу не відбувалось, тому документи на транспортування не є обов`язковими. Висновки про невідповідність (дефектність) в первинних бухгалтерських документах було зроблено, виходячи із редакцій статті 9 Закону № 996 та Положення № 88, що втратили чинність на початку 2017 року. Відсутність ланцюгу постачання у ТОВ «Юкрейніан Електронікс» базується на даних ЄРПН за період з 01.07.2017 до 31.12.2017, проте ТОВ «Юкрейніан Електронікс» міг придбати ТМЦ у ФОП, тоді дані не відображались у ЄРПН, міг купувати до перевіряємого періоду.

28.08.2019 відповідачем подано заперечення на відзив, де зазначено, що згідно з пунктом 2.3 договору № 01/03 продавець гарантує поставку продукції та послуг не пізніше 40 днів з моменту передплати чи погодження замовлення, проте позивач зазначає, що оплата за товар відбулися 06.03.2018 та 29.05.2018, документів, що підтверджують транспортування товарів, що зазначені у видатковій накладній від 27.12.2017 № РН-0000079 до перевірки та до адміністративного позову не додано. Відповідачем зазначено про те, що у первинних документах з боку контрагента позивача стоїть підпис ОСОБА_2 , якого визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 205-1 КК України. Також відповідачем у обґрунтування заперечень зазначено про зміст постанов Верховного Суду від 20.02.2018 у справі № 809/117/13-а, від 22.03.2018 у справі № 815/3666/16, від 10.04.2018 у справі № 815/24/17.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем аргументи щодо обставин справи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову належить відмовити з огляду на таке.

Конституцією України передбачено (частина 2 статті 19), що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно статті 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Згідно частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Судом встановлено, що ТОВ «Інфра-Центр» зареєстровано як юридичну особу 20.02.2002 (а.с.9-14).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Кодексом №2755. Згідно пункту 75.1 статті 75 Кодексу №2755 контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом. Підпунктом 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Кодексу №2755 встановлено, що документальна позапланова перевірка здійснюється з таких підстав: виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Пунктом 201.1 статті 201 Кодексу №2755 визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін. У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: порядковий номер податкової накладної; дата складання податкової накладної; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; ціна постачання без урахування податку; ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду. Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Кодексу № 2755 до податкового кредиту відносяться суми податку, зокрема сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів та послуг. Згідно пункту 198.2 статті 198 Кодексу № 2755 датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг. Пунктом 198.3 статті 183 Кодексу № 2755 передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду. Пунктом 198.6 статті 198 Кодексу № 2755 визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Кодексу № 2755 під час здійснення операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Судом досліджено, що за результатами документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Інфра-Центр» () з питань дотримання вимог податкового законодавства у взаємовідносинах з ТОВ «Юкрейніан Електронікс» за грудень 2017 року та показників фінансової звітності з їх відображенням в податковій декларації з податку на прибуток за 2017 рік встановлено порушення: вимог пунктів 44.1, 44.2, 44.6 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту134.1 статті 134 Кодексу № 2755, пункту 8 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом МФУ від 07.02.2013 №73, пункту 7 Національного положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом МФУ від 29.11.1999 №290, зареєстрованого в Мінюсті від 14.12.1999 за №860/4153, пункту 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №11 «Зобов`язання», затвердженим наказом МФУ від 31.01.2000 №20, зареєстрованим у Мінюсті 11.02.2000 за №85/4306, у результаті чого занижено податок на прибуток підприємств на загальну суму 43655 грн; вимог пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198 Кодексу № 2755 із змінами та доповненнями, пункту 2.4 Наказу № 88, статті 9 Закону № 996 у результаті чого занижено суму податку на додану вартість, що належить сплаті до бюджету за грудень 2017 у сумі 48506 грн. Результати перевірки оформлено актом від 22.05.2019 № 174/23-00-14-1007/39225178 (а.с.37-54 т.1).

11.06.2019 за результатами розгляду заперечень позивача на акт перевірки від 22.05.2019 № 174/23-00-14-1007/39225178 надано відповідь, де зазначено, що висновки акта перевірки вирішено залишити без змін (а.с.59-65 т.1).

12.06.2019 відповідачем на підставі акта від 22.05.2019 № 174/23-00-14-1007/39225178 прийнято ППР № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 54569 грн, у тому числі за основним платежем 43655 грн, за штрафними санкціями 10914 грн та ППР № 000711141 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 60633 грн, у тому числі за основним платежем 48506 грн, за штрафними санкціями 12127 грн. Оцінюючи правомірність прийняття оскаржуваних ППР суд зазначає про таке.

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Кодексу № 2755 господарська діяльність діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами. Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі Закон №996) первинний документ це документ, що містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення; господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Податкове зобов`язання сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (підпункт 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Кодексу № 2755). Податковий кредит сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу (підпункт 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Кодексу № 2755).

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон № 996. Згідно частин 1, 2 статті 9 Закону № 996 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно пункту 1.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 (далі Положення № 88) господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення. Відповідно до пункту 2.1 вказаного Положення, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Згідно пункту 2.4 Положення № 88 передбачено, що первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (місце складання як обов`язковий реквізит виключено згідно з наказом МФУ від 11.04.2017 № 427).

Надаючи оцінку твердженням позивача, що висновки про невідповідність (дефектність) у первинних бухгалтерських документах було зроблено, виходячи із редакцій статті 9 Закону № 996 та Положення № 88, що втратили чинність на початку 2017 року, суд зазначає, що посилання на порушення пункту 2.4 Наказу № 88 та статті 9 Закону № 996 міститься у висновках акта від 22.05.2019 № 174/23-00-14-1007/39225178, проте ППР від 12.06.2019 № 000711141 застосовано за порушення пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Кодексу № 2755 та ППР від 12.06.2019 № пунктів 44.1, 44.2, 44.6 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Кодексу № 2755. Акт перевірки як носій інформації та висновки перевіряючих не є предметом спору.

Судом встановлено, що між ТОВ «Інфра-Центр» та ТОВ «Юкрейніан Електронікс» укладено договір поставки комплектуючих вузлів та деталей до металообробних комплексів і технологічному устаткуванню, а також оптичні та інші комплектуючі за погодженими сторонами замовленнями згідно рахунків фактур від 01.03.2017 № 01/03 (а.с.70 т.1). 27.12.2017 ТОВ «Юкрейніан Електронікс» виписано видаткову накладну у адресу ТОВ «Інфра-Центр» від № РН-0000079 про придбання комплектуючих у сумі 291036,00 грн, у т.ч. ПДВ - 48506,00 грн (а.с.71 т.1). ТОВ «Юкрейніан Електронікс» зареєструвало в ЄРПН податкову накладну від 27.12.2017 № 90 про продаж на користь позивача товару у сумі 291036 грн, у тому числі ПДВ 48506 грн (лампа ДНП 6/90А у кількості 40 шт за ціною 3600 грн у сумі 144000 грн; лампа ІНП 6/90А у кількості 20 шт за ціною 3600 грн у сумі 72000; лампа ИНП-7/150 у кількості 2 шт за ціною 4280 грн у сумі 8560 грн; скло захисне ф-45 у кількості 3 штуки за ціною 420 грн у сумі 1260 грн; лампа ИНП 3-3/75А за ціною 5570 грн у кількості 3 шт у сумі 16710 грн) (а.с.72 т.1). Відповідно до картки за рахунком 281 (а.с.73-76 т.1) зазначений товар оприбутковано на склад.

Згідно вироку Печерського районного суду міста Києва від 09.11.2018 у справі № 757/20556/18-к (ЄДРСР 78343073) директора ТОВ «Юкрейніан Електронікс» ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 205-1 КК України (внесення у документи, що відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи підприємця, завідомо неправдивих відомостей, а також умисне подання для проведення такої реєстрації документів, що містять завідомо неправдиві відомості вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, або службовою особою з використанням свого службового становища караються штрафом від тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк від трьох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого) та призначити йому покарання 3 роки обмеження волі. На підставі статті 75 КК України звільнено ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. На підставі статті 76 КК України покладено на ОСОБА_2 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави витрати за проведення почеркознавчої експертизи від 04.04.2018 №8-4/728 у сумі 1 144 грн.

У вироку встановлено, що ОСОБА_2 достовірно усвідомлював про відсутність у нього фінансових ресурсів для придбання часток у статутних капіталах вищезазначених підприємств, навиків і досвіду для виконання таких обов`язків, зайняття підприємницькою діяльністю у цілому та не мав наміру після перереєстрації на своє ім`я ТОВ «Юкрейніан Електронікс» () здійснювати фінансово-господарську діяльність.

Наслідки у податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, відповідають діловій меті підприємництва.

Згідно частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Верховним Судом у постанові від 02.10.2018 у справі № 826/6146/16 (ЄДРСР 76905862) зазначено, що протокол допиту свідка є джерелом доказів у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, що належить обов`язковій оцінці судом сукупно, разом з іншими доказами, з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності.

В акті перевірки від 22.05.2019 йдеться не про досудове розслідування, а про вирок у кримінальній справі від 09.11.2018 №757/20556/18-к (а.с.44 т.1).

Відповідно до частини 6 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Обов`язковими для врахування адміністративним судом є факти, наведені у вироку суду в кримінальному провадженні, ухвалі про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанові суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, щодо часу, місця та об`єктивного характеру відповідного діяння тієї особи, правові наслідки, дій чи бездіяльності якої є предметом розгляду в адміністративній справі. Судом взято до уваги правову позицію, що не може суд робити висновок про нереальність господарських операцій підприємства з контрагентами на підставі вироку, якщо в останньому немає обставин, «що підтверджували б факт безтоварності спірних господарських операцій» (постанова Верховного Суду від 12.04.2018 у справі № 826/1571/16 ЄДРСР 73355014).

У вироку від 09.11.2018 у справі № 757/20556/18-к (ЄДРСР 78343073) встановлено, що ОСОБА_2 розумів, що фактично виконувати обов`язки засновників та посадової особи ТОВ «Юкрейніан Електронікс» () наміру не мав та у подальшому їх не виконуватиме, оскільки не мав бажання займатись підприємницькою діяльністю, статутний капітал ТОВ «Юкрейніан Електронікс» () він не формуватиме, правами засновника та службової особи підприємства не користуватиметься, фінансово-господарською та поточною діяльністю товариства не займатиметься.

Касаційний Адміністративний Суд у складі Верховного Суду у постанові від 02.10.2018 №826/6146/16 (адміністративне провадження №К/9901/57852/18); від 27.02.2018 №813/1974/17 (адміністративне провадження К/9901/1391/17); від 29.03.2018 № 826/3498/15 зазначив, що сам факт наявності вироку, ухваленого на підставі угоди у кримінальному провадженні, не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, внаслідок чого є нагальна необхідність перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення і здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій, з врахуванням обставин, встановлених вироком, що набрав законної сили.

Суд критично оцінює твердження позивача: «на кінець 2017 року ТМЦ отримані від ТОВ «Юкрейніан Електронікс» не реалізовувалися, тому за правилами бухгалтерського обліку обліковувались на рахунку 281 «товари на складі», не брали участь у формуванні показників податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2017 рік, у тому числі показника «інші операційні доходи» для обліку руху та наявності товарів, що знаходяться у підприємств, які здійснюють торгівельну діяльність» з огляду на те, що субрахунок 281 «товари на складі» призначений для обліку руху і наявності товарів, а про списання за кредитом рахунка 23 витрат, пов`язаних з їх виробництвом в дебет рахунка 28 «товари» у позові не йдеться як щодо позивача так і ТОВ «Юкрейніан Електронікс», звітність контрагента у зв`язку із таким обґрунтуванням позиції не надано, звернення платника у межах підпункту 17.1.8 статті 17 Кодексу №2755 відсутні, а припущення позивача не беруться судом до оцінки доказів у справі. Товарами вважаються запаси торгових підприємств, що придбаваються для наступного перепродажу без проведення якої-небудь їх переробки, доробки чи видозміни їх властивостей. Торгова націнка фактично являє собою прибуток, що підприємство планує отримати від реалізації товару.

Суд критично оцінює у якості доказів надання обліково-сальдових відомостей за рахунком 281 з кореспонденцією субрахунку 902 та підтвердження списання на собівартість реалізованого товару виключно суми придбання 242530 грн (лампа ИНП 3-3/75А К-т 631 Д-т 281 16710 К-т 281 Д-т 902 16710: сальдо 0 а.с.73 т.1; лампа ІНП 6/90А К-т 631 Д-т 281 72000 К-т 281 Д-т 902 14400 05.03.2018, 7200 21.05.2018, 7200 07.06.2019, 3600 07.06.2018, 7200 19.07.2018, 3600 06.09.2018, 14400 06.02.2019, 3600 19.02.2019, 7200 20.03.20019, 3600 24.05.2019, всього 72000: сальдо 0 а.с.74 т.1; лампа ИНП-7/150 К-т 631 Д-т 281 8560 К-т 281 Д-т 902 8560: сальдо 0 а.с.74 т.1, зворотній бік; лампа ДНП 6/90 А К-т 631 Д-т 281 144000 К-т 281 Д-т 902 7200 30.01.2018, 25200 07.02.2018, 3600 02.03.2018, 7200 15.03.2018, 3600 12.04.2018, 14400 16.04.2018, 7200 01.06.2018, 7200 02.07.2018, 7200 01.08.2018, 14400 03.09.2018, 7200 05.09.2018, 7200 02.11.2018, 7200 02.11.2018, 10800 14.11.2018, 7200 04.12.2018, 7200 20.02.2019, всього 144000: сальдо 0 а.с.75 т.1) без надання підтвердження щодо включення відомостей здійснених витрат за експрес-накладними у яких немає деталізації номенклатури товарів згідно відправки поштою вантажу (а.с.15-17 т.2). Якщо на підприємстві на кінець місяця наявний залишок товарів, то транспортно-заготівельні витрати (далі ТЗВ) списуються в частині, що належить частці на реалізовані товари. Порядок розподілу ТЗВ між реалізованою і нереалізованою частинами товарів регламентується п. 9 П(С)БО 9, проте з огляду на відсутність у наданих доказах відомостей щодо рахунку 90 «собівартість реалізації», що призначений для узагальнення інформації про собівартість реалізованої готової продукції, товарів, виконаних робіт, наданих послуг та субрахунку 902 «собівартість реалізованих товарів», де відображається собівартість реалізованих товарів, яка визначається Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 9 «Запаси». В аналітичному обліку до субрахунку 902 «собівартість реалізованих товарів» протягом звітного року і за звітний рік розкривається структура собівартості реалізованих роздрібною торгівлею товарів і накопичуються необхідні дані про собівартість реалізованих товарів для Аналізу та заповнення Звіту про фінансові результати за кожний квартал і в цілому за звітний рік. На субрахунку 902 «собівартість реалізованих товарів» за дебетом відображається первісна вартість товарів, включаючи витрати на придбання товарів, їх доставку та доведення до придатного для реалізації стану. З кредиту субрахунку 902 наприкінці року заключним записом списується на субрахунок 791 «результат основної діяльності» фактична собівартість реалізованих товарів. На рахунках класу 9 «витрати діяльності» обліковують та накопичують витрати, пов`язані з господарсько-фінансовою діяльністю підприємства та надзвичайними подіями: собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг), загальновиробничі та адміністративні витрати, витрати на збут (в торгівлі витрати обігу), інші витрати операційної діяльності, фінансові та інші витрати, надзвичайні витрати, а також податок на прибуток.

Суд враховує, що під час перевірки було використано відомості за рахунками 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» (а.с.76 т.1), 281 «Товари на складі», 902 «Собівартість реалізованих товарів» (а.с.52 т.1). Надаючи оцінку обліковим даним, судом встановлено, що розбіжностей з боку відповідача і позивача у відображенні здійснених виплат між позивачем і ТОВ «Юкрейніан Електронікс» немає.

Натомість у відповіді на заперечення від 11.06.2019 (а.с.63 т.1) та акті перевірки від 22.05.2019 (а.с.42 т.1) зазначено, що на видатковій накладній від 27.12.2017 № РН-0000078 (а.с.71 т.1) містяться від постачальника підпис директора ТОВ «Юкрейніан Електронікс» ОСОБА_2 та печатка, від покупця печатка ТОВ «Інфра Центр», підпис, проте не зазначено ПІП та посаду отримувача, у видатковій накладній не зазначено місце її складання, що є важливим у питанні оплати доставки, позаяк місцезнаходження контрагентів у спірній операції є різним (м.Черкаси м.Київ), проте не дає змогу встановити місце здійснення операції, приймання товару.

Відповідачем у відповіді на заперечення на акт перевірки зазначено: аналізуючи фінансово господарську діяльність ТОВ «Юкрейніан Електронікс» встановлено, що у товариства відсутні виробничі обладнання, транспортні засоби, торгівельне обладнання, складське та офісне приміщення, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємств та інших основних фондів у тому числі орендованих. Протягом періоду діяльності ТОВ «Юкрейніан Електронікс» відсутня затратна частина на оренду офісних та складських приміщень, оплату комунальних послуг, оплату послуг телефонного зв`язку, оплату послуг за користування мережею Інтернет, оплату логістичних послуг та інші витрати необхідні для ведення фінансово-господарської діяльності суб`єктами господарювання, характерні для реального сектору економіки (а.с.45-46, 64 т.1).

У рішенні Верховного Суду у справі № 802/2386/14-а зазначено: лише господарські операції, здійснені за наявності розумних економічних причин (ділової мети), є такими, що вчинені в межах господарської діяльності. Наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту придбання відповідного активу. Реальність, у свою чергу, потребує з`ясування того факту, чи справді відповідні роботи виконувались указаними в первинних документах контрагентами. Для цього варто встановити, за яких обставин і в який спосіб налагоджено господарські зв`язки між позивачем та його задекларованими постачальниками, хто персонально брав у цьому участь, допитати відповідних осіб як свідків. Верховним Судом враховано правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 09.06.2015 (ЄДРСР 83304347).

Відповідно пункту 46.2 статті 46 Кодексу №2755 товариство подає річну декларацію з податку на прибуток та річний спрощений фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва (а.с.39 т.1). За спірним рішенням оцінено операцію з придбання за видатковою накладною (а.с. 71 т.1) від 27.12.2017 №PH-0000079 (лампа ДНП 6/90 А у кількості 40 шт., ціна без ПДВ 3600, сума без ПДВ 144000; лампа ІНП 6/90 А у кількості 20 шт., ціна без ПДВ 3600, сума без ПДВ 72000; лампа ИНП-7/150 у кількості 2 шт., ціна без ПДВ 4280, сума без ПДВ 8560; скло захисне ф45 у кількості 3 шт., ціна без ПДВ 420, сума без ПДВ 1260; лампа ИНП 3-3/75А у кількості 3 шт., ціна без ПДВ 5570, сума 16710) згідно договору від 01.03.2017 № 01/03 продавець ТОВ «Інфра-Центр» у особі директора ОСОБА_4 та покупець ТОВ «Юкрейніан Електронікс» в особі ОСОБА_5 . (а.с.70 т.1) домовились про постачання комплектуючих, вузлів та деталей до металообробних комплексів і технічному обладнанню, а також оптичні і інші комплектуючі за узгодженими сторонами замовленнями відповідно до рахунків фактур. У пункті 2.2. зазначеного договору вказано, що умови оплати і поставки погоджуються між покупцем і продавцем у кожному окремому випадку (а.с.70 т.1).Таких умов щодо операції від 27.12.2017 матеріали справи не містять, що свідчить про правомірне застосування відповідачем до обов`язку платника надавати первинні документи під час перевірки згідно пункту 44.6 Кодексу №2755. Згідно ЄДР керівником ТОВ «Юкрейніан Електронікс» значиться ОСОБА_2 (а.с.171 т.1).

У ППР від 12.06.2019 № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 54569 грн визначено такі порушення: пунктів 44.1, 44.2, 44.6 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Кодексу № 2755. У ППР від 12.06.2019 № 000711141 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 60633 грн визначено такі порушення: пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Кодексу № 2755.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Кодексу № 2755 для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Пунктом 44.2 статті 44 Кодексу № 2755 для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу. Пунктом 44.6 статті 44 Кодексу № 2755 передбачено, що у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності. Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Суд зазначає, що відповідно до додатку № 3 до акта перевірки (узагальнений перелік документів, що було використано при проведенні документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Інфра Центр» за період з 01.01.2017 до 31.12.2017 а.с.51-52) позивачем не надавались до перевірки наказ від 04.01.2011 № 1 (а.с.138 про затвердження положення про облікову політику та накази про внесення змін до наказу від 04.01.2011 № 1 (а.с.142, 174, 175).

Підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Кодексу № 2755 встановлено, що прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу. Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку). Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку). Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Кодексу № 2755 визначено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках. Згідно підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Кодексу № 2755 контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до пункту 123.1 статті 123 Кодексу №2755. У разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Згідно пункту 58.1 контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Враховуючи виявлені порушення щодо правомірності відображення операції та аналізу її фактичного проведення контролюючим органом правомірно збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 43655 грн зі штрафною (фінансовою) санкцією у сумі 10914 грн згідно ППР від 12.06.2019 № та суму грошового зобов`язання з ПДВ у сумі 48506 грн зі штрафною (фінансовою) санкцією у сумі 12127 грн згідно ППР від 12.06.2019 № 000711141.

Згідно Кодексу адміністративного судочинства України (частина 1 статті 77) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень передбачає, що рішення повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Накази про облікову політику, що визначають принципи, методи і процедури для ведення бухгалтерського обліку, складання та подання фінансової звітності на підприємстві, ТОВ «Інфра-Центр» до перевірки не надано, натомість надано під час розгляду справи у суді (а.с.174-175 т.1, а.с.138-142 т.1, а.с.24 т.2).

Під час вибуття запасів (товарів) оцінку здійснюють одним з методів, визначених пунктом 16 П(С)БО 9 та пунктом 2.15 наказу МФУ від 10.01.2007 № 2 про Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку запасів, зокрема за методами: ідентифікованої собівартості відповідної одиниці запасів; середньозваженої собівартості; собівартості перших за часом надходження запасів (ФІФО); ціни продажу з дотриманням умов (п. 8 П(С)БО 15): покупцю передані ризики й вигоди, пов`язані з правом власності на товари; підприємство не здійснює надалі управління та контроль за реалізованими товарами; сума доходу (виручки) може бути достовірно визначена; є впевненість, що в результаті операції відбудеться збільшення економічних вигод підприємства, а витрати, пов`язані з цією операцією, можуть бути достовірно визначені.

Відповідно до пункту 12.6 Положення про облікову політику позивача (а.с.140 т.1 зворотній бік) встановлено, що під час відпуску запасів у виробництво, продажу чи іншому вибутті їх оцінку здійснюється по методу ФІФО. Згідно пункту 12.10 цього ж Положення про облікову політику сума транспортно-заготівельних витрат, що узагальнюються на окремому субрахунку «транспортно-заготівельні витрати» щомісячно розподіляється між сумою залишку запасів на кінець звітного місяця і сумою запасів, що вибули (використані, реалізовані, безоплатно передані) за звітний місяць, у порядку передбаченому П(С)БО 9.

Наказом від 03.01.2017 № 1 внесено зміни до наказу від 04.01.2011 № 1 Про облікову політику, зокрема підпункт 4.2 пункту 4 «Первинний облік» викладено у такій редакції: первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, тобто без зазначення реквізиту щодо місця складання.

Відповідно до статті 9 Закону №996 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні мати передбачені зазначеним Законом обов`язкові реквізити, зокрема: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» від 22.05.2003 № 852-IV (що був чинний у період вчинення господарської операції за договором від 01.03.2017 та видатковою накладною від 27.12.2017 № РН-0000079), або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Працівником є особа, що працює на підприємстві і виконує обов`язки або функції згідно з трудовим договором (контрактом). Ознаки відрядження мають поїздки працівників з населеного пункту, де знаходиться його постійна робота, до іншого міста. Згідно з пунктом 1 розділу І Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом МФУ 13.03.98 № 59 службовим відрядженням вважається поїздка працівника за розпорядженням керівника підприємства на певний строк до іншого населеного пункту для виконання службового доручення поза місцем його постійної роботи (за наявності документів, що підтверджують зв`язок службового відрядження з основною діяльністю підприємства). Зв`язок поїздки з основною діяльністю підприємства підтверджується документально.

Згідно підпункту «а» підпункту 170.9.1 пункту 170.9 статті 170 Кодексу № 2755 податковим агентом платника податку під час оподаткування суми, виданої платнику податку під звіт та не повернутої ним протягом встановленого підпунктом 170.9.2 цього пункту строку, є особа, що видала таку суму, а саме: на відрядження у сумі, що перевищує суму витрат платника податку на таке відрядження, розрахованій згідно із цим підпунктом.

Надаючи оцінку твердженню позивача щодо транспортування товару у спірній операції «шляхом самовивозу» суд зазначає, що при відпуску матеріалів самовивозом (підприємство самостійно транспортує придбані матеріали від постачальників до місця їх зберігання) виписується накладна-вимога, підписана одержувачем, що матеріали справи не містять; документи про відрядження працівників (наказу позивача не надано підстава для відшкодування витрат навідрядження) та облік таких витрат відсутній щодо цієї операції; переліку робіт, посад, професій, роботи за якими носять роз`їзний (пересувний) характер (листи Мінпраці від 13.09.2006 № 905/13/84-06 і МФУ від 16.02.2017 № 31-08030-16-10/4313) не надано.

МФУ наказом від 30.09.2014 № 987 скасовано Інструкцію про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей (наказ Мінфіну від 16.05.96 № 99), втратили чинність бланк довіреності на одержання цінностей (типова форма № М-2) та журнал реєстрації довіреностей. Натомість згідно пункту 2.5 Наказу № 88 встановлено, що повноваження на здійснення господарської операції особи, яка в інтересах юридичної особи або фізичної особи підприємця одержує основні засоби, запаси, нематеріальні активи, грошові документи, цінні папери та інші товарно-матеріальні цінності згідно з договором, підтверджуються відповідно до законодавства.

Згідно наказу Мінстату України від 21.06.96 № 193 накладна-вимога виписується в двох примірниках і підписуєтьсяголовним бухгалтером або особою, на те уповноваженою.

Незважаючи на те, що довіреність на отримання товару не фіксує факт здійснення господарських операцій, це не позбавляє обов`язку позивача під час перевірки надавати усі документи, що свідчать про фактично здійснені витрати та їх відображення в бухгалтерському обліку та фінансовій і податковій звітності у зв`язку із придбанням і реалізацією товару, що за звичайної ділової практики повинні супроводжувати фактичне здійснення такого роду операцій з метою виконання конституційного обов`язку зі сплати податків. Не надано документи оформлення повноваження представника покупця (видати довіреність для представлення інтересів особи перед третіми особами ч. 3 ст. 244 ,ст. 245 247 ЦК).

Відповідно до наказу від 08.10.2002 № 004 (а.с.161 т.1) головному бухгалтеру ТОВ «Інфра-Центр» ОСОБА_6 надано право підпису наступних документів: гарантійних листів; доручень на отримання товарно-матеріальних цінностей; рахунків-фактур, видаткових накладних, податкових накладних, касових документів, документів на відпуск ТМЦ зі складу на сторону та в структурні підрозділи, затвердження кошторисів витрат, затвердження актів на списання ТМЦ, інших бухгалтерських документів, що не потребують підпису директора, банківських документів право другого підпису. Відповідно до підпункту 2.7 пункту 2 Положення про облікову політику позивача, затвердженого наказом від 04.01.2011 № 1 (а.с.138 т.1) порядок використання факсиміле регулюється інструкцією про порядок використання на Підприємстві факсимільного підпису директора при оформленні первинних та інших документів. На підприємстві дозволяється використовувати факсимільний підпис директора тільки на наступних документах, зокрема: посвідченнях на відрядження.

Надаючи оцінку твердженням учасників щодо подальшої реалізації товару, варто зазначити про таке.

В ухвалі ВАСУ від 20.01.2015 у справі № К/800/15312/13 (ЄДРСР 42609165) зазначено: господарські операції, здійснені на виконання угод, є самостійним поняттям, відмінним від угод або господарських зобов`язань, а дотримання норм цивільного або господарського права не означає автоматично реальності здійснення господарської операції.

ВСУ у постанові від 20.01.2016 у справі № 826/11531/14 (ЄДРСР 55476548) про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень зазначив, що надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, що містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі і є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Після внесення з 01.01.2018 змін у статті 1 і 9 Закону № 996 первинні документи втратили свій доказовий статус підтвердження факту здійснення операції. Доведення реальності здійснення будь-яких господарських операцій прийняло дещо інший характер: платнику податків тепер недостатньо надати суду документи, що підтверджують відображення такої операції у своєму обліку.

Упостанові Верховного Суду України від 01.12.2015 у справі № 826/15034/14 (ЄДРСР 54688725) зазначено: статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

Надаючи оцінку твердженню відповідача щодо відображення ТОВ «Інфра-Центр» у бухгалтерському обліку придбання електрообладнання у ТОВ «Юкрейніан Електронікс» здійснено товариством лише з метою отримання податкової вигоди у вигляді мінімізації податкових зобов`язань з ПДВ та податку на прибуток, варто зазначити, що формальне оформлення документами бухгалтерського обліку господарських операцій не підтверджує її реальність за відсутності зміни активів платника без урахування інших витрат, зокрема самовивозу та за наявного вироку Печерського районного суду у м. Києві від 09.11.2018 № 757/20556/18-к (ЄДРСР 78343073).

Перевіряючи дії відповідача на відповідність вимогам частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає, що відповідач приймаючи оскаржувані ППР від 12.06.2019 № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 43655 грн та накладення штрафу у сумі 10914, а всього у сумі 54569 грн та ППР від 12.06.2019 № 000711141 про збільшення суми грошового зобов`язання з ПДВ у сумі 48506 грн та накладення штрафу у сумі 12127 грн, а всього у сумі 60633 грн діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення у зв`язку з чим у задоволенні позову належить відмовити.

Враховуючи, що позивачеві відмовлено у задоволенні позовних вимог, відсутні підстави для розподілу судового збору згідно статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 2, 6-16, 19, 73-78, 90, 118, 139, 242-245, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Інфра-Центр» [вул. Сумгаїтська, 3А, м. Черкаси, 18029, ідентифікаційний код юридичної особи в ];

відповідач: Головне управління ДФС у Черкаській області [вул. Хрещатик, 235, м. Черкаси, 18002, ідентифікаційний код юридичної особи в ].

Повне судове рішення складено 11.10.2019.

Суддя Л.В. Трофімова