Справа № 809/2525/15
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2019-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

09 жовтня 2019 року

м. Київ

справа №809/2525/15

адміністративне провадження №К/9901/13928/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П,

розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за касаційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2015 року (суддя Григорук О.Б.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2016 року (колегія у складі суддів Попка Я.С., Кухтея Р.В., Левицької Н.Г.)

у справі № 809/2525/15

за позовом ОСОБА_1

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «ЄВРОГАЗБАНК» Оберемка Р.А.,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,

про зобов`язання до вчинення дій.

І. РУХ СПРАВИ

1. 30.06.2015 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку Оберемко РА., в якому просив зобов`язати відповідача внести його вимоги в сумі 82658,45 грн. до Реєстру акцептованих вимог кредиторів.

2. Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

3. 24.03.2016 до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга Позивача на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2016 року. У касаційній скарзі скаржник просив скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

4. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10.05.2016 відкрито касаційне провадження. У зв`язку з ліквідацією Вищого адміністративного суду України 01.02.2018 справу було передано на розгляд до Верховного Суду. Відзив від Відповідача не надходив.

5. Ухвалою від 30.06.2016 Вищий адміністративний суд України задовольнив клопотання Відповідача та зупинив провадження у справі, однак ухвалою від 07.10.2019 Верховний Суд поновив дане провадження.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

6. Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 23.01.2013 між ОСОБА_1 та ПАТ «Європейський газовий банк» було укладено Договір банківського вкладу №310526.

7. Відповідно до умов вказаного Договору банк приймає від вкладника на вкладний (депозитний) рахунок грошові кошти в сумі 20280 доларів США для зберігання на строк до 22.07.2014 та зобов`язується сплачувати проценти за його користування. За використання грошових коштів банк щомісячно нараховує і сплачує вкладнику проценти із розрахунку 12% річних за період з 1 до 181 дня зберігання коштів, і 11% річних починаючи з 182 дня зберігання коштів.

8. Постановою Правління Національного банку України від 16.07.2014 №424 Публічне акціонерне товариство «Європейський газовий банк» віднесено до категорії неплатоспроможних.

9. Постановою Правління Національного банку України №775 від 17.11.2014 вирішено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати Публічне акціонерне товариство «Європейський газовий банк».

10. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18.11.2014 №121 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Європейський газовий банк».

11. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18.11.2014 №150 призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку Оберемка Р.А.

12. 23.03.2015 ОСОБА_1 звернувся із заявою до Уповноваженої особи Фонду із проханням включити його до реєстру кредиторів фізичних осіб, мотивуючи це тим, що зазначеним банком не виплачені кошти в розмірі 5312,24 доларів США, що еквівалентно 82658,45 грн, з яких 4836, 54 доларів США, що еквівалентно 75256,56 грн - неповернутий вклад, 475,70 доларів США, що еквівалентно 7401,89 грн. - невиплачені проценти за користуванням грошовими коштами. Вказана сума грошових коштів стягнута з ПАТ «Європейський газовий банк» за судовим рішенням Івано-Франківського міського суду від 18.12.2014 за позовом ОСОБА_1 по справі №344/17591/2014. Рішення по справі набрало законної сили 06.01.2015.

13. Листом від 24.04.2015 за підписом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку Оберемко Р.А. повідомлено ОСОБА_1 про те, що у зв`язку із закінченням 22.12.2014 строку пред`явлення кредиторами ПАТ «Європейський газовий банк» кредиторських вимог, будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої суми відшкодування вкладів, у зв`язку із чим ОСОБА_1 відмовлено у задоволені його прохання.

III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

14. Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що згідно ч.1 ст.49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що Уповноважена особа фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої суми відшкодування вкладів за вкладами.

15. Оголошення про ліквідацію ПАТ «Європейський газовий банк» та порядок отримання коштів за вкладом опубліковано у газеті «Голос України» 22.11.2014 №226. Таким чином, позивач, як вкладник ПАТ «Європейський газовий банк», був наділений правом на звернення до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Європейський газовий банк» із заявою про включення його до реєстру кредиторів до 22.12 2014 (включно). Однак, ОСОБА_1 звернувся з такою заявою 23.03.2015, тобто, після закінчення строку для прийняття вимог кредиторів, а тому вимога позивача до ПАТ «Європейський газовий банк» вважається погашеною. Чинним законодавством не передбачено можливості поновлення такого строку для подання заяви про включення до Реєстру акцептованих вимог кредиторів, навіть за наявності поважних причин.

16. Крім того, позивачу були виплачені кошти в сумі 16656,99 доларів США (в гривневому еквіваленті - 200 000 грн) в межах гарантованої Фондом суми відшкодування, підтвердженням чого є виписка по особовому рахунку позивача.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

17. У касаційній скарзі позивач наголошує, що висновки судів першої та апеляційної інстанцій є передчасними, зробленими без повного та всебічного з`ясування обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права.

18. Зазначає, що суди не взяли до уваги рішення Івано-Франківського міського суду від 18.12.2014.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

19. Суд дослідив доводи касаційної скарги, перевірив правильність застосування норм матеріального та процесуального права та дійшов таких висновків.

20. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

21. Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

22. На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

23. Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

24. Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

25. Як встановлено судами попередніх інстанцій, Позивач звернувся до адміністративного суду з позовом з вимогою зобов`язати відповідача внести його вимоги в сумі 82658,45 грн. до Реєстру акцептованих вимог кредиторів.

26. Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлюються Законом № 4452-VI. Цим Законом також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

27. Відповідно до пункту 17 частини першої статті 2 зазначеного Закону уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

28. За змістом статті 3 Закону № 4452-VI Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

29. Згідно з частиною першою статті 4 вказаного Закону основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

30. Для цього Фонд наділено відповідними функціями, передбаченими частиною другою статті 4 Закону № 4452-VI, серед яких, зокрема, акумулювання коштів, отриманих із джерел, визначених статтею 19 цього Закону; здійснення регулювання участі банків у системі гарантування вкладів фізичних осіб; здійснення процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку, в тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організація відчуження активів і зобов`язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

31. На підставі частини п`ятої статті 34 Закону № 4452-VI під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

32. Відповідно до частини другої статті 37 зазначеного Закону Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право, зокрема, вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, встановлених цим Законом.

33. За приписами частини першої статті 54 Закону № 4452-VI рішення, що приймаються відповідно до цього Закону Національним банком України, Фондом, працівниками Фонду, що виконують функції, передбачені цим Законом, у тому числі у процесі здійснення тимчасової адміністрації, ліквідації банку, виконання плану врегулювання, можуть бути оскаржені до суду.

34. Таким чином, за змістом наведених правових норм на Фонд, який є юридичною особою публічного права, покладено функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Зі свого боку, уповноважена особа Фонду виконує від його імені делеговані Фондом повноваження щодо забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

35. Вирішуючи питання про віднесення спору до юрисдикції адміністративного суду, слід ураховувати не лише суб`єктний склад правовідносин, які склалися між сторонами, а й сутність (характер) таких правовідносин.

36. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника.

37. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин. Спір є приватноправовим також у тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

38. Правовідносини, щодо яких виник спір, обумовлені наявністю кредиторських вимог (майнових вимог фізичної особи до суб`єкта господарювання - банку, що ліквідується), які задовольняються в порядку черговості, визначеної статтею 52 Закону № 4452-VI, за рахунок коштів, одержаних унаслідок ліквідації та продажу майна банку.

39. Повноваження уповноваженої особи Фонду щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів та внесення змін до цього реєстру визначені п. 3 ч1 статті 48 Закону № 4452-VI.

40. Відповідно до частини першої статті 52 зазначеного Закону кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів.

41. Аналіз наведених норм свідчить про те, що основні функції Фонду мають як владний характер, зокрема щодо врегулювання правовідносин у сфері банківської діяльності, так і не містять владної складової, а спрямовані на здійснення процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом тимчасової адміністрації та ліквідації.

42. Зазначене дає підстави стверджувати, що оскільки лише Фонду за законом доручено забезпечувати відновлення платоспроможності банку або підготовку його до ліквідації, а заявлені Позивачем вимоги випливають із зобов`язань банку за укладеними між ними договорами, уповноважена особа та Фонд у цьому випадку діють як представники сторони договірних відносин.

43. Згідно з частиною першою статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

44. Частинами першою та другою статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

45. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частини перша статті 15 ЦК України).

46. У частині першій статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

47. Беручи до уваги наведене та враховуючи суть спірних правовідносин, Суд дійшов висновку, що спір про включення кредиторських вимог до реєстру акцептованих вимог кредиторів не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів, а тому висновок суду апеляційної інстанції про закриття провадження в адміністративній справі, а також те, що цей спір має вирішуватися в порядку цивільного судочинства, є правильним.

48. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 826/14764/17, та Суд не вбачає підстав для відступу від неї.

49. Крім того, аналогічна справа (№456/450/16-ц) була розглянута Великою Палатою Верховного Суду, щодо якої у постанові від 20.03.2019 Суд дійшов висновку, що обмеження кредиторів надзвичайно коротким строком на звернення з вимогами про включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів без можливості поновлення такого строку, якщо його пропущено з причин, що є поважними, було б непропорційним, а таке втручання у права кредиторів на мирне володіння їх майном - неправомірним.

50. Суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

51. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги.

52. Відповідно до статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

53. Отже, забезпечення єдності судової практики -це дотримання принципу правової визначеності, що, у свою чергу, являє собою один з істотних елементів принципу верховенства права. У Суду відсутні вагомі підстави для відступу від позиції Великої Палати Верховного Суду та залишення в силі рішень судів першої та апеляційної інстанції.

54. Враховуючи зазначене, Суд дійшов висновку про необхідність скасування постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 серпня 2017 року та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2017 року у справі № 826/6879/16 із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст. 19, 341, 345, 354, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2016 року у справі № 809/2525/15 скасувати.

3. Провадження у справі № 809/2525/15 закрити.

4. Роз`яснити Позивачу право на звернення з позовом до суду в порядку цивільного судочинства.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя А.А. Єзеров

Суддя О.П. Стародуб