Справа № 440/2983/19
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2019-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2019 р.Справа № 440/2983/19

Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства юстиції України на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 14.08.2019 року (постановлену суддею Бойко С.С.) по справі № 440/2983/19 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України треті особи: Варварівська сільська рада Карлівського району Полтавської області , Державне підприємство "Національні інформаційні системи" про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України, в якому просила визнати протиправним та скасувати наказ від 17.07.2019 р. № 2178/5 Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора Варваріваської сільської ради Карлівського району Полтавської області ОСОБА_2 .Н. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Одночасно позивачкою подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу Міністерства юстиції України від 17.07.2019 р. № 2178/5 Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора Варварівської сільської ради Карлівського району Полтавської області ОСОБА_1 . до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно до набрання законної сили рішенням у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 14.08.2019 р. задоволено вищезазначену заяву про забезпечення позову та зупинено дію наказу Міністерства юстиції України від 17.07.2019 р. № 2178/5 Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора Варварівської сільської ради Карлівського району Полтавської області ОСОБА_1 . до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно до набрання законної сили рішенням у справі.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 14.08.2019 р.

та винести постанову, якою відмовити в задоволенні заяви позивачки про вжиття заходів забезпечення позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Позивачка подала до суду апеляційної інстанції письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, своїх представників не направили, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою технічного запису не здійснювалося.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що наказом Міністерства юстиції України від 17.07.2019 р. № 2178/5 тимчасово заблоковано доступ державного реєстратора Варварівської сільської ради Карлівського району Полтавської області Товстоліт Л.Н. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 4 (чотири) місяці.

Задовольняючи заяву позивачки про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що наявні підстави для зупинення дії оскаржуваного акту.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Згідно із пунктом 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 р. № 2 Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Як вбачається з заяви ОСОБА_1 , позивачка вважає, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та її інтересам, оскільки, не маючи можливості працювати з Державним реєстром речових прав на нерухоме майно, як державний реєстратор, вона буде позбавлена можливості повноцінно здійснювати професійну діяльність, що негативно відобразиться як на її доходах і на діловій репутації. Крім того, позивачка зазначає, що існують негативні наслідки незабезпечення її адміністративного позову для її клієнтів, оскільки без доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вона не може закінчити роботу з уже прийнятими заявами про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, та відсутня можливість завершити реєстраційні дії, за які вже сплачено адміністративний збір.

Рекомендацією NR (89)8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 13.09.1989 р. встановлено, що Комітет Міністрів, виходячи з того, що негайне і повне виконання адміністративних актів, які стали або можуть стати предметом оскарження, спроможні за деяких обставин завдавати інтересам осіб непоправної шкоди і що необхідно, заради справедливості, не допускати таких наслідків, виходячи з доцільності гарантувати особам, які цього потребують, тимчасовий захист з боку судів, не ігноруючи при цьому необхідність забезпечення ефективності адміністративної діяльності, рекомендував урядам держав-членів керуватися в своєму праві та адміністративній практиці, зокрема, наступним.

Згідно з Рекомендаціями термін "адміністративний акт" означає, відповідно до Резолюції (77) 31 про захист особи стосовно актів адміністративних органів влади, будь-який окремий захід чи рішення, вжитий/прийняте в межах реалізації владних повноважень, який/яке, з огляду на свій характер, безпосередньо впливає на права, свободи чи інтереси осіб.

У випадку, коли у провадженні суду знаходиться позов проти адміністративного акта, і цей суд ще не виніс стосовно нього свого рішення, заявник може вимагати від цього суду або від іншого компетентного судового органу вжити заходів тимчасового захисту стосовно цього адміністративного акта.

Із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що невжиття заходів забезпечення позову може заподіяти шкоду правам, свободам та інтересам позивачки, зокрема, праву на працю, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Крім того, у разі невжиття заходів забезпечення позову можливе настання негативних наслідків, що полягають у спричиненні шкоди діловій та професійній репутації позивачки, для виправлення яких їй буде необхідно докласти значних зусиль. Також існують негативні наслідки для осіб, які звернулись до позивачки як до державного реєстратора із заявами про вчинення реєстраційних дій, оскільки без доступу до реєстру, державний реєстратор позбавлений можливості закінчити реєстраційні дії.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що заходи забезпечення позову відповідають предмету позову та вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до набрання законної сили рішенням по суті у цій адміністративній справі, оскільки шляхом видачі оскаржуваного наказу позивачка фактично позбавлена можливості отримувати дохід від своєї професійної діяльності.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 02.05.2018 р. у справі № 826/15847/17.

Із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність істотної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача і, як наслідок - зупинення дії наказу Міністерства юстиції України № 2178/5 від 17.07.2019 р.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 14.08.2019 р. - без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права .

Керуючись ст. ст. 229, 242, 243, 250, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 14.08.2019 року по справі № 440/2983/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді Л.В. Любчич О.А. Спаскін
Повний текст постанови складено 09.10.2019 року