Справа № 620/1243/19
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/1243/19 Прізвище судді (суддів) першої інстанції:
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Мельничука В.П.;

за участю секретаря: Несін К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року (розглянута у відкритому судовому засіданні, м.Київ, дата складання повного тексту рішення - 26 червня 2019 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Чернігівської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення в частині, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2019 року, ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Чернігівської міської ради ( далі - відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 18.04.2019 № 161 «Про демонтаж тимчасових об`єктів на території м. Чернігів» в частині демонтажу тимчасових об`єктів за адресою: АДРЕСА_1 (додаток п. 6-11), а саме: 1) металевий паркан, розміром 10x50 м; 2) дерев`яна альтанка, розміром 8x10 м; 3) дерев`яна альтанка розміром 3x3 м; 4) дерев`яна альтанка, розміром 3x3 м; 5) дерев`яна альтанка, розміром 3x3 м; 6) вбиральня, розміром 3x3 м.

Позов мотивовано тим, що оскільки житловий будинок позивача за адресою АДРЕСА_1 а з господарськими спорудами у відповідності до норм ЗК України відноситься до поняття «житлова забудова», територія якої не відноситься до об`єктів благоустрою, згідно законодавства чинного законодавства України, яким керувався виконавчий комітет Чернігівської міської ради, у зв`язку з цим рішення в частині демонтажу тимчасових об`єктів за адресою: АДРЕСА_1 (додаток п. 6-11), а саме: 1) металевий паркан, розміром 10x50 м; 2) дерев`яна альтанка, розміром 8x10 м; 3) дерев`яна альтанка розміром 3x3 м; 4) дерев`яна альтанка, розміром 3x3 м; 5) дерев`яна альтанка, розміром 3x3 м; 6) вбиральня, розміром 3x3 м є безпідставним та підлягає скасуванню у цій частині.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове, яким позов задоволити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог та приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_1 є співвласником житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 а та земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер :02:026:5294, що підтверджується інформаційною довідкою за № 118609166 від 27.03.2018, державним актом серії НОМЕР_1, інформаційною довідкою № 53590540, та інформацією з Державного земельного кадастру від 22.04.2019.

Крім того, позивач є користувачем земельної ділянки 0,0491 га, кадастровий номер :02:026:6157.

Згідно рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради «Про демонтаж тимчасових об`єктів на території м. Чернігів» від 18.04.2019 за № 161, з додатком до нього, керуючись підпунктом 7 пункту «а» частини 1 ст. 30 Закону України «Про місцеві самоврядування в Україні», Закону України «Про благоустрій населених пунктів», рішенням Чернігівської міської ради від 24.05.2011 за № 143 «Про порядок користуванні об`єктами благоустрою у місті Чернігові (із змінами), виконавчий комітет міської ради, серед іншого, вирішив провести демонтаж тимчасових об`єктів за адресою: АДРЕСА_1 (додаток п. 6-11), а саме: 1) металевий паркан, розміром 10x50 м; 2) дерев`яна альтанка, розміром 8x10 м; 3) дерев`яна альтанка розміром 3x3 м; 4) дерев`яна альтанка, розміром 3x3 м; 5) дерев`яна альтанка, розміром 3x3 м; 6) вбиральня, розміром 3x3 м, згідно додатку до цього рішення - Перелік тимчасових об`єктів на території м. Чернігова.

Вважаючи рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради «Про демонтаж тимчасових об`єктів на території м. Чернігів» від 18.04.2019 за № 161 в частині демонтажу вищевказаних об`єктів протиправним та таким, що порушує його права та інтереси, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку матеріалам та обставинам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради «Про демонтаж тимчасових об`єктів на території м. Чернігів» від 18.04.2019 року за № 161 з додатком до нього, керуючись підпунктом 7 пункту «а» частини 1 ст. 30 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», ЗУ «Про благоустрій населених пунктів», рішенням Чернігівської міської ради від 24.05.2011 року за № 143 «Про порядок користування об`єктами благоустрою у місті Чернігові (із змінами), виконавчий комітет міської ради вирішив:

1. Провести демонтаж тимчасових об`єктів на території міста Чернігова згідно з переліком, що додається.

2. Встановити власникам тимчасових об`єктів, визначених у Переліку до цього рішення, строк добровільного демонтажу та відновлення благоустрою земельних ділянок 7 календарних днів з моменту прийняття цього рішення.

3. КП «Муніципальна варта» ( ОСОБА_2 А): Повідомити власників тимчасових об`єктів, визначених у Переліку про прийняте рішення; Провести демонтаж тимчасових об`єктів, визначених в Переліку до цього рішення, з відновленням благоустрою земельних ділянок, у разі невиконання їх власниками вимог щодо добровільного демонтажу у строк, визначений в пункті 2 цього рішення.

4.Прес-службі Чернігівської міської ради (Подорван А . Ф.) забезпечити оприлюднення цього рішення.

5. Контроль за виконанням цього рішення покласти на заступники міського голови Атрощенка О.А.

Відповідно до додатку до цього рішення - Перелік тимчасових об`єктів на території м. Чернігова, що підлягають демонтажу, за п.6-11, якого, демонтажу підлягають тимчасові об`єкти за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: металевий паркан, розміром 10x50м; дерев`яна альтанка, розміром 8x10м; дерев`яна альтанка, розміром 3x3м; дерев`яна альтанка, розміром 3x3м; дерев`яна альтанка, розміром 3x3м; вбиральня, розміром 3x3м.

Підпунктом 7 п. «а» ч. 1 ст. 30 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Згідно преамбули ЗУ «Про благоустрій населених пунктів», цей Закон визначає правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів і спрямований на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини. В статті 1 цього Закону наводиться визначення території, за яким територія - сукупність земельних ділянок, які використовуються для розміщення об`єктів благоустрою населених пунктів: парків, скверів, бульварів, вулиць, провулків, узвозів, проїздів, шляхів, площ, майданів, набережних, прибудинкових територій, пляжів, кладовищ, рекреаційних, оздоровчих, навчальних, спортивних, історико-культурних об`єктів, об`єктів промисловості, комунально-складських та інших об`єктів у межах населеного пункту.

Згідно п.1.2 Порядку користування об`єктами благоустрою у м. Чернігові затвердженого рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 12 березня 2019 року за № 102, який розміщений на веб-сторінці Чернігівської міської ради за посиланням КУ http://www.chemigiv-rada.gov.ua/document/rishennya-vikonkomu/l 9190,

Порядок регулює правові відносини, що виникають між уповноваженим органом та фізичними особами - підприємцями, юридичними особами у процесі користування об`єктами благоустрою для розміщення тимчасових об`єктів, у тому числі для здійснення підприємницької діяльності, та визначає порядок: вибору місць користування, надання погоджень, укладання договору про пайову участь в утриманні об`єкта благоустрою, здійснення контролю за дотриманням вимог цього Порядку, а також проведення демонтажу та зберігання тимчасових об`єктів на об`єктах благоустрою.

В п. 1.4 Порядку міститься визначення об`єкт благоустрою, відповідно до якого це - парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва, спортивні, дитячі, історичні, національні, меморіальні тощо), рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики, у тому числі зелені насадження (снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах, на алеях, бульварах, у садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях; майдани, площі, бульвари, проспекти, вулиці, дороги, провулки, узвози , проїзди , пішохідні та велосипедні доріжки, підземні переходи, у тому числі покриття площ, вулиць, доріг, проїздів, алей, бульварів, тротуарів, пішохідних зон і доріжок; прибудинкові території, пляжі, а також будь-які інші об`єкти чи елементи благоустрою загального користування.

Колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять ні яких укладених договорів між учасниками справи про пайову участь в утриманні об`єкта благоустрою.

Спірні об`єкти знаходячись на приватній земельній ділянці (вбиральня) та орендованій земельній ділянці (чотири альтанки та паркан), отже ні яким чином не відносяться до об`єктів благоустрою.

Відповідно до ст. 38, 39, 51, 52 ЗК України, до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування. Використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм. До земель рекреаційного призначення належать землі, які використовуються для організації відпочинку населення, туризму та проведення спортивних заходів. До земель рекреаційного призначення належать земельні ділянки зелених зон і зелених насаджень міст та інших населених пунктів, навчально-туристських та екологічних стежок, маркованих трас, земельні ділянки, зайняті територіями будинків відпочинку, пансіонатів, об`єктів фізичної культури і спорту, туристичних баз, кемпінгів, яхт-клубів, стаціонарних і наметових туристично-оздоровчих таборів, будинків рибалок і мисливців, дитячих туристичних станцій, дитячих та спортивних таборів, інших аналогічних об`єктів, а також земельні ділянки, надані для дачного будівництва і спорудження інших об`єктів стаціонарної рекреації.

Згідно генерального плану міста Чернігова, який розміщений на веб-сторінці Чернігівської міської ради за посиланням http://www.chemigiv- rada.gov.ua/project/gorstroydoc/7257 вбачається, що земельні ділянки по вул. Кордівка у місті Чернігів відносяться до рекреаційно-житлової забудови, в тому числі: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_6 а.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що територія житлової забудови не відноситься до об`єктів благоустрою, згідно чинного законодавства України.

18.04.2019 року голові Чернігівської міської ради Атрошенко В.А. було направлено запит № 19 щодо надання копії зазначеного рішення та всіх документів на підставі яких воно було прийнято, який отримано в цей же день загальним відділом Чернігівської міської ради.

22.04.2019 року представнику позивача вручено лист за № 278 від 22.04.2019 року від КП «Муніципальна варта» Чернігівської міської ради, з усним повідомленням про те, що ухвалено спірне рішення та необхідність його виконання протягом 7 днів, оскільки якщо споруди терміново не прибираються, вони будуть демонтовані, а всі питання потім будемо вирішувати в судовому порядку, бо на даний час КП «Муніципальна варта» ЧМР, вважає, що всі об`єкти є незаконними, а договір оренди закінчився.

23.04.2019 року начальник КП «Муніципальна варта» ЧМР Хрустицький В. у відповідь на запит адресований Голові Чернігівської міської ради Атрошенку В. А ., надав лист з додатком на 15 арк., а саме: копія спірного рішення на 1 арк., акти виявлення від 02.04.2019 року на 6 арк., фотородруківки на 6 арк., лист Управління земельних ресурсів від 15.04.2019 року за № 98/2019/2-08 з додатком до нього на 2 арк.

Таким чином, спірне рішення приймалось саме на підставі зазначених документах, копії яких долучені до позовної заяви.

Колегія суддів звертає увагу на те, що представники відповідача цього факту не заперечував.

Системний аналіз ЗУ «Про Державний земельний кадастр» та Порядок ведення Державного земельного кадастру, дає підстави вважати, що додаток до листа від 15.04.2019 року, взагалі не може засвідчувати факти на які посилається відповідач, оскільки тільки інформація з Державного земельного кадастру може засвідчувати факти, щодо землі, що розміщена на Публічній кадастровій карті, та фотокопія карти якої долучена до позовної заяви.

Акти виявлення з фоторозруківками споруд є фактичним втручанням у власність позивача і ні яким чином не породжують ні яких фактів.

Колегія суддів звертає увагу на пояснення позивача, а саме на те, що на офіційній сторінці фейсбук «Прес-служба Чернігівської міської ради» міститься відеозапис засідання виконкому Чернігівської міської ради, яке відбулось 18.04.2019 року за посиланням «https ://www. facebook .com/radacn/videos/82564/?epa=SEARCH_BOX».

Зазначене вище представником відповідача не оспорюється та не спростовується жодним доказом.

На підставі вище зазначеного, колегія суддів звертає увагу на те, що судом першої інстанції не досліджено зазначені вище посилання та інші докази фактично не досліджувались, а лише була перерахована кількість аркушів справи з фактичним зазначенням тільки назв заяв по суті та деяких назв документів.

Відповідно до ст.. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст.11 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Колегія суддів звертає увагу на те, що позивачеві ще у 2006 році рішенням Чернігівської міської ради від 01.12.2006 року за п.7,36 дозволено розроблення проекту відведення на земельну ділянку, суміжно з ділянкою АДРЕСА_7 а.

Також вказує, що ОСОБА_1 є співвласником житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_6 , та земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер :02:026:5294, користувачем земельної ділянки 0,0491 га, кадастровий номер :02:026:6157, згідно договору оренди земельної ділянки від 05 липня 2006 року.

05.07.2006 року між Чернігівською міською радою та ОСОБА_1 укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки площе 0,0491 га строком на 10 років.

18.04.2019 року прийняте спірне рішення, яке позивач вважає протиправним та просить скасувати.

Окрім зазначеного, колегія суддів звертає увагу на те, що договір оренди є поновленим згідно ч.6 ст.33 ЗУ «Про оренду землі» (автоматичне поновлення договору за принципом мовчазної згоди), оскільки позивачем виконано вимоги закону, що не заперечується відповідачем.

Також вказує на те, що відповідачем не зазначено, хто є уповноважений керівником органу місцевого самоврядування, який би в силу вимог закону був би уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки комунальної власності без прийняття рішення органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі.

Таким чином, не призначаючи уповноважену особу, Чернігівська міська рада зволікає в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі.

Щодо посилання відповідача на те, що договір оренди землі закінчився, колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідачем не оспорюється сам факт виконання ОСОБА_1 вимог ч.6 ст.33 ЗУ «Про оренду землі» та укладеного договору, за яких відбулась пролонгація договору.

Колегія суддів звертає увагу також на положення ст.764 ЦК України, якими визначено, що якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Згідно ч.1 ст.777 ЦК України, наймач, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк.

Наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов`язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором, - в розумний строк.

Умови договору найму на новий строк встановлюються за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленості щодо плати та інших умов договору переважне право наймача на укладення договору припиняється.

Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу на пояснення позивача відповідно до яких ОСОБА_1 своєчасно у відповідності до умов договору та закону звернувся до відповідача з повідомленням про намір поновити договір з додаванням додаткової угоди.

Зазначене вище відповідачем не заперечується та встановлено, що Чернігівська міська рада не одноразово розглядала питання на своєму пленарному засіданні у 2016, 2017 роках, а саме щодо поновлення зазначеного договору оренди землі, та у зв`язку із відсутністю необхідної кількістю голосів, розгляд останнього знімався з розгляду та рішення жодного разу не було прийнято.

Також звертає увагу на те, що рішенням Чернігівської міської ради від 01.12.2006 року за п.7,36 дозволено розроблення проекту відведення на земельну ділянку, суміжно з ділянкою АДРЕСА_7 а.

Окрім зазначеного вказує, що всі споруди мають дозволи, що підтверджується технічним паспортом.

Згідно генерального плану міста Чернігова, який розміщений на веб-сторінці Чернігівської міської ради за посиланням http://www.chemigiv- rada.gov. ua /project/gorstroydoc/7257 вбачається, що земельні ділянки по АДРЕСА_6 Чернігів відносяться до рекреаційно - житлової забудови, в тому числі: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_6 , який розташований на земельних ділянках площею 0,1 га, кадастровий номер :02:026:5294, та 0, 0491 га, кадастровий номер :02:026:6157.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.

Усі суб`єкти права власності є рівними перед законом ч. 2 ст. 318 ЦК України.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦК України особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Щодо посилання відповідача на те, що строк дії договору припинено та продовженню не підлягає, колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до умов договору оренди земельної ділянки, договір втрачає чинність у разі його припинення або розірвання.

Проте, зазначає, що умови договору протирічять нормам ЦК України відповідно до яких наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором (ст.764 ЦК України).

Таким чином, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги зазначені вище посилання представника відповідача.

Колегія суддів звертає увагу на те, що доказів того, що зазначені споруди, які підлягали демонтажу на відповідній земельній ділянці наданій в оренду позивачеві входять в межі рекреаційної зони Центрального парку культури та відпочинку до суду не надано.

Окрім зазначеного вказує, що позивач є добросовісним землекористувачем земельних ділянок та зазначених споруд, та територія цих ділянок з розміщеними на них об`єктами не відноситься взагалі до об`єктів благоустрою.

Питання знесення об`єктів самовільного будівництва внормовано ч.7 ст.376 ЦК України та ст. 38 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», якими обумовлено, що такий демонтаж відбувається виключно на підставі рішення суду за наслідками розгляду позовів відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування.

Крім того, згідно п.6 постанови КМУ «Про затвердження переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію» від 07.06.2017 року за № 406, отже всі тимчасові споруди не потребують будь-яких дозвільних документів.

Паркан, як вже зазначалось, встановлений замість паркана попереднього власника - землекористувача на тому, самому місці, а тому визначальним у відновленні меж, є саме фактичне використанням земельної ділянки, згідно ст.107 ЗК України.

Відповідно до ст. 107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки

Колегія суддів зазначає, що рішення має характер упередженості навіть у встановленому строку на його добровільне виконання, коли власниками металевих гаражів у яких одна споруда встановлений строк 30 днів, а позивачеві, встановлений строк 7 днів на 6 об`єктів.

Згідно з п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Фактично виконавчої комітет Чернігівської міської ради прийняв рішення в порушення зазначеної норми права, оскільки не наділений вирішувати питання щодо земельних відносин, а цим рішенням він втрутився у земельні відносини.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов до неправильного висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається, крім іншого, неправильне тлумачення закону.

Заслухавши у судовому засіданні доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям нового рішення.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції не повно встановив обставини у справі, його висновки не відповідають обставинам справи, судове рішення ухвалене з порушенням норм матеріального права, тому рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 241, 242, 243, 250, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволити.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року - скасувати.

Визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 18.04.2019 № 161 «Про демонтаж тимчасових об`єктів на території м. Чернігів» в частині демонтажу тимчасових об`єктів за адресою: АДРЕСА_1 (додаток п. 6-11), а саме: 1) металевий паркан, розміром 10x50 м; 2) дерев`яна альтанка, розміром 8x10 м; 3) дерев`яна альтанка розміром 3x3 м; 4) дерев`яна альтанка, розміром 3x3 м; 5) дерев`яна альтанка, розміром 3x3 м; 6) вбиральня, розміром 3x3 м.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 15 жовтня 2019 року).

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак,

В.П. Мельничук