Справа № 440/3031/19
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
10 жовтня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/3031/19
Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гіглави О.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі №440/3031/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання наявності права на отримання пенсії, розрахованої з урахуванням індексації грошового забезпечення, визнання неправомірним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії, -
12 серпня 2019 року (згідно відбитку поштового штампу на конверті) ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про:
- визнання наявності права у ОСОБА_1 на отримання пенсії, розрахованої з врахуванням отриманої ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення безпосередньо за 24 місяці перед звільненням на пенсію;
- визнання неправомірним та скасування розпорядження відділу з питань призначення пенсій та перерахунків пенсій військовослужбовців та деяких інших категорій громадян управління застосування пенсійного законодавства ГУПФУ в Полтавській області про відмову в перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 від 02.08.2019 №10/02.9-17;
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 18.09.2019 у справі №440/3031/19 позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до ГУПФУ в Полтавській області (вул. Соборності, буд. 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 13967927) про визнання наявності права на отримання пенсії, розрахованої з урахуванням індексації грошового забезпечення, визнання неправомірним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано розпорядження відділу з питань призначення пенсій та перерахунків пенсій військовослужбовців та деяких інших категорій громадян управління застосування пенсійного законодавства ГУПФУ в Полтавській області про відмову в перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 від 02.08.2019 №10/02.9-17. Зобов`язано ГУПФУ в Полтавській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01.06.2013 з врахуванням отриманої ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення безпосередньо за 24 місяці перед звільненням на пенсію та з врахуванням раніше виплачених сум пенсії. В решті позову відмовлено.

20.09.2019 до суду засобами електронної пошти надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі №440/3031/19 в частині нерозглянутих позовних вимог про визнання наявності права у ОСОБА_1 на отримання пенсії, розрахованої з врахуванням отриманої ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення безпосередньо за 24 місяці перед звільненням на пенсію.

Ухвалою суду від 23.09.2019 заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі №440/3031/19 залишено без руху, надано заявнику строк для усунення недоліків заяви - п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху шляхом надання до суду заяви про ухвалення додаткового судового рішення у справі №440/3031/19 в формі письмового паперового документа.

30.09.2019 від заявника до суду надійшла заява та її копія в формі письмового паперового документа про ухвалення додаткового судового рішення у справі №440/3031/19 в частині нерозглянутих позовних вимог про визнання наявності права у ОСОБА_1 на отримання пенсії, розрахованої з врахуванням отриманої ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення безпосередньо за 24 місяці перед звільненням на пенсію та в частині вирішення питання про судові витрати шляхом стягнення судового збору з ГУПФУ в Полтавській області за рахунок бюджетних асигнувань за кожну задоволену позовну вимогу немайнового характеру, чим виконано вимоги ухвали суду від 23.09.2019.

Ухвалою суду від 01.10.2019 заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі №440/3031/19 призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

За приписами статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд вважає наявними підстави для ухвалення додаткового судового рішення відповідно до пунктів 1, 3 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України.

Оскільки справа №440/3031/19 розглядалася судом у порядку письмового провадження, заява про ухвалення додаткового судового рішення у цій справі підлягає вирішенню судом в порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву про ухвалення додаткового судового рішення у справі №440/3031/19 та матеріали вказаної справи, суд виходить з наступного.

Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до приписів статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю; 7) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об`єднання громадян; 8) примусовий розпуск (ліквідацію) об`єднання громадян; 9) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів; 11) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України або про продовження строку такого затримання; 12) затримання іноземця або особи без громадянства до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні; 13) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 14) звільнення іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 15) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Отже, виходячи з приписів вказаних норм, адміністративний суд не наділений повноваженнями при розгляді адміністративної справи приймати рішення про визнання наявності чи відсутність у осіб-позивачів певного права.

Натомість в мотивувальній частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.09.2019 судом зазначено про наявність правових підстав для врахування пенсійним органом при обчисленні пенсії ОСОБА_1 у складі грошового забезпечення останнього сум індексації грошового забезпечення. Тобто, фактично констатовано наявність у позивача права на отримання пенсії, розрахованої з врахуванням отримуваної ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення.

За висновком суду, у даній справі порушені права ОСОБА_1 відновлені судом шляхом визнання протиправним та скасування розпорядження відділу з питань призначення пенсій та перерахунків пенсій військовослужбовців та деяких інших категорій громадян управління застосування пенсійного законодавства ГУПФУ в Полтавській області про відмову в перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 від 02.08.2019 №10/02.9-17, а також зобов`язання ГУПФУ в Полтавській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01.06.2013 з врахуванням отриманої ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення безпосередньо за 24 місяці перед звільненням на пенсію та з врахуванням раніше виплачених сум пенсії.

Таким чином, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині вимог про визнання наявності права у останнього на отримання пенсії, розрахованої з врахуванням отриманої ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення безпосередньо за 24 місяці перед звільненням на пенсію.

За викладених обставин, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у даній справі, яким у задоволенні вимог ОСОБА_1 про визнання наявності права у останнього на отримання пенсії, розрахованої з врахуванням отриманої ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення безпосередньо за 24 місяці перед звільненням на пенсію відмовити.

Вирішуючи питання про судові витрати шляхом стягнення судового збору з ГУПФУ в Полтавській області за рахунок бюджетних асигнувань за кожну задоволену позовну вимогу немайнового характеру, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до приписів статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За змістом статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України одним з питань, які вирішує суд при ухваленні рішення, є те, як розподілити між сторонами судові витрати.

Як слідує зі змісту рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.09.2019 у справі №440/3031/19, судом вирішувалося питання щодо розподілу судових витрат з ініціативи суду. Так, судовим рішенням зазначено про відсутність підстав для розподілу судових витрат.

Вказане обґрунтовується тим, що позивач є звільненим від сплати судового збору як інвалід ІІ групи.

Разом з тим, виходячи з приписів абзацу 2 частини п`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позовних вимог особи, яку звільнено від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави.

Так, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частина друга статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

За змістом підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною третьою статті 6 Закону України "Про судовий збір" визначено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2019 року становить 1921,00 грн.

Таким чином, в даному випадку ставка судового збору за подання позову ОСОБА_1 складає 3073,60 грн (768,40 грн х 4 позовні вимоги).

Із заявлених 4 вимог, ОСОБА_1 судовим рішенням задоволено лише 2 вимоги, а саме: - про визнання протиправним та скасування розпорядження відділу з питань призначення пенсій та перерахунків пенсій військовослужбовців та деяких інших категорій громадян управління застосування пенсійного законодавства ГУПФУ в Полтавській області про відмову в перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 від 02.08.2019 №10/02.9-17; - про зобов`язання ГУПФУ в Полтавській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01.06.2013 з врахуванням отриманої ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення безпосередньо за 24 місяці перед звільненням на пенсію та з врахуванням раніше виплачених сум пенсії.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про необхідність ухвалення додаткового судового рішення про стягнення судових витрат зі сплати судового збору з ГУПФУ в Полтавській області за задоволені на користь позивача вимоги в рахунок державного бюджету.

Керуючись статтями 132, 134, 139, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Ухвалити у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд. 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 13967927) про визнання наявності права на отримання пенсії, розрахованої з урахуванням індексації грошового забезпечення, визнання неправомірним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії додаткове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання наявності права у ОСОБА_1 на отримання пенсії, розрахованої з врахуванням отриманої ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення безпосередньо за 24 місяці перед звільненням на пенсію - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд. 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 13967927) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1536,80 грн на користь держави.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Гіглава