Справа № 400/1146/19
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2019-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/1146/19
Головуючий в 1 інстанції: Брагар В. С.

Дата і місце ухвалення 17.06.2019р., м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бойка А.В.,

суддів: Федусика А.Г,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Миколаївської митниці ДФС на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 червня 2019 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Техноторг-Дон" до Миколаївської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 19.03.2019 року №UA504000/2019/000222/2, -

В С Т А Н О В И В:

17.04.2019 року товариство з обмеженою відповідальністю "Техноторг-Дон" звернулось до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Миколаївської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 19.03.2019 року №UA504000/2019/000222/2.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 червня 2019 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Миколаївська митниця ДФС подала апеляційну скаргу, в якій посилалась на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин по справі.

Апелянт зазначив, що декларантом заявлені неповні відомості про митну вартість товарів, а надані документи містять розбіжності, тому рішення про коригування митної вартості товарів від 19.03.2019 року є обґрунтованим та не містить підстав для скасування.

З огляду на зазначене Миколаївська митниця ДФС просить скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 червня 2019 року та прийняти нове про відмову у задоволенні позову.

Справа розглянута в порядку письмового провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи колегія суддів дійшла наступного:

Судом першої інстанції встановлено, що 24.02.2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Техноторг-Дон» (надалі - покупець) та Закритим акціонерним товариством «Юбана» - (надалі - продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт №32/15-UA, відповідно до якого, з урахуванням Специфікації №39 від 07.02.2019, продавцем здійснювалась поставка товару - запасні частини до техніки на суму 18399,50 Євро.

Відповідно до п. 3.1 Контракту Продавець поставляє Покупцю товар на умовах FCA м. Мажейкяй. В свою чергу, відповідно до п. 2.4. Контракту у ціну Товару включається вартість тари, пакування та маркування.

Згідно додаткової угоди № 2 від 10.08.206 року до Контракту внесено зміни, та викладено п. 4.1 у наступній редакції: «п. 4.1 Покупатель производит 100% предоплату за товар согласно спецификации (либо счета - фактуры) путем банковского перевода или покупателю предоставляется отсрочка платежа в течении 30 календарных дней со дня отгрузки товара».

З метою розмитнення товару, що прибув на митну територію України, позивачем 18.03.2019 року подано електронну митну декларацію № UA504170/2019/003963 щодо здійснення митного контролю та митного оформлення товару - запасні запчастини до техніки на суму 18399,50 Євро.

Для підтвердження митної вартості товару позивачем до митного органу були надані: контракт № 32/15 - UA від 24.02.2015 року, Специфікація № 39 від 07.02.2019 року, рахунок № 9 UAJ 000194 від 08.03.2019 року, довідка ТОВ «ТРАНС КЛАС» вих. № 28 від 15.03.2019 року про транспортні витрати.

Митна вартість товару у митній декларації заявлена за основним методом оцінки - за ціною контракту.

За наслідками розгляду поданих позивачем документів, Митниця своїм листом повідомила позивача про необхідність надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару.

На виконання вимог митниці позивачем19.03.2019 року надано: прайс-лист виробника (постачальника) від 24.01.2019 року, інформацію щодо цін реалізації станом на 18.03.2019 року, експортну декларацію № 19LTLC0100EK05F3D9 від 08.03.2019 року ( складена на три інвойси), лист виробника від 19.03.2019 року, заявку на перевезення № 49 від 04.03.2019 року. Позивач у своєму листі повідомив, що товар не страхувався та зазначив про відсутність у нього виписки з бухгалтерської документації (щодо оплати складових митної вартості товарів, витрат на страхування), каталогів, специфікацій, виробника товару, висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Незважаючи на надані позивачем додаткові документи, відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 19.03.2019 № UA504000/2019/000222/2, яким визначив митну вартість задекларованого Позивачем товару № 9, 11, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24 на підставі другорядного методу визначення митної вартості - резервного методу.

В рішенні про коригування митної вартості товарів відповідачем зазначено, що метод за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операцій) не застосовується у зв`язку з тим, що подані документи не містять всіх даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а саме, відомостей щодо вартості тари, упаковки, маркування, витрат на навантаження.

На підставі рішення про коригування митної вартості товарів від 19.03.2019 року № UA504000/2019/000222/2, позивач з метою випуску Товару, що декларувався у вільний обіг, 19.03.2019 року подав до митного оформлення електронну митну декларацію № UA504170/2019/004033, за якою сплатив митні платежі згідно з митною вартістю, визначеною митним органом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що декларантом митному органу були надані всі необхідні та достовірні документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, а тому коригування цієї митної вартості спірним рішенням було неправомірним.

Колегія суддів погоджується з цим висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.49, 50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно ст.53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів наведений в ч.2 цієї статті.

У разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.

Статтею 54 МК України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст.54 МК України, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Згідно з ч.6 ст.54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі, зокрема, неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у частині другій статті 53 цього Кодексу) та неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до положень ч.2 ст.53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

- рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

- копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

- якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно приписів ст.55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Стаття 57 МК України встановлює, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Частиною 2 ст.58 МК України визначено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Згідно з ч.4 ст.58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (ч.5 ст.58 МК України).

Відповідно до положень ст.60 МК України, у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Отже, з наведених норм вбачається, що митний орган має виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості та в разі виникнення сумніву щодо правильності зазначеної митної вартості товару має повноваження витребувати додаткові документи, які дають змогу об`єктивно підтвердити заявлену декларантом митну вартість.

Також, наведеними нормами передбачено, що витребування митним органом додаткових документів має відбуватися у випадку наявності обґрунтованого сумніву у достовірності поданих декларантом відомостей.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Отже, митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які саме документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Як вже зазначалось вище, на підтвердження числового значення складових митної вартості товарів позивачем були надані: контракт № 32/15 - UA від 24.02.2015 року, Специфікація № 39 від 07.02.2019 року, рахунок № 9 UAJ 000194 від 08.03.2019 року, довідка ТОВ «ТРАНС КЛАС» вих. № 28 від 15.03.2019 року про транспортні витрати, прайс-лист виробника (постачальника) від 24.01.2019 року, інформація щодо цін реалізації станом на 18.03.2019 року, експортну декларацію № 19LTLC0100EK05F3D9 від 08.03.2019 року ( складена на три інвойси), лист виробника від 19.03.2019 року, заявка на перевезення № 49 від 04.03.2019 року.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивач надав митниці всі документи, які були у нього в наявності, і які не містять в собі ознак підробки чи розбіжностей, які б вказували на невірне визначення митної вартості товарів, що в свою чергу вказує на відсутність у відповідача правових підстав для коригування такої митної вартості.

В свою чергу, посилання митного органу, в якості підстав для коригування митної вартості товарів, на відсутність відомостей про вартість тари, упаковки, маркування та витрат на навантаження, є необґрунтованими.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, згідно з п.2.4 Контракту у ціні продукції включена вартість упаковки, тари, маркування, а це, в свою чергу, спростовує твердження відповідача про відсутність будь-якої інформації щодо даної складової митної вартості.

Колегія суддів зазначає, що при розрахунку митної вартості не повинна враховуватися така окрема її складова, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, з огляду на включення цих витрат до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті (фактурної вартості товару).

Що стосується тверджень відповідача про відсутність витрат на навантаження товару, колегія суддів зазначає, що п. 3.1 Контракту передбачено поставку продукції автомобільним транспортом на умовах FCA.

Згідно Інкотермс 2010 FCA (Free Carrier / Франко перевізник) означає, що продавець здійснює передачу товару перевізнику чи іншій особі, номінованій покупцем, у власних приміщеннях чи в іншому обумовленому місці. Вказаний Базис поставки FCA Инкотермс 2010 покладає обов`язок на продавця по навантаженню товару на транспорт у місці відправлення та виконанню експортних митних процедур для вивезення товару.

З огляду на зазначене, згідно умов поставки товару, витрати по навантаженню продукції несе продавець, і їх вартість включається до ціни товару.

В свою чергу, посилання відповідача на те, що при пред`явленні до митного оформлення товару позивачем не був наданий у повному обсязі договір від 04.03.2019 року, оскільки відсутня заявка, яка відповідно до п. 1.1 є його невід`ємною частиною; не надано документальної інформації щодо наявності/відсутності оплати витрат, передбачених п.п. 4.3, 4.4., 4.5, 4.6 Договору від 16.06.2016 року № 76 та витрат, передбачених п. 5.2, 5.3 Договору від 04.03.2019 року № 46; не надано інформації щодо дійсності договору від 16.06.2016 року № 76; а також твердження про те, що довідка про транспортні витрати від 15.03.2019 року № 28 не містить інформації щодо вартості перевезення за CMR №№ 0986382, 0774773, 053053 по території України, на невідповідність вартості товарів, зазначеній у експортній декларації 19 LTLC0100EK05F309 від 08.03.2019 року не відповідає вартості, зазначеній у інвойсі № 9UAJ000194 від 08.03.2019 року, а також на те, що прайс-лист від 24.01.2019 року не відповідає суті прайс-листа, оскільки адресований конкретному суб`єкту ЗЕД, правильно не прийняті до уваги судом першої інстанції, з огляду на те, що вказані обставини взагалі не досліджувались відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів та не лягли в основу оскаржуваного рішення.

Адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку саме тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності («виправдання») свого рішення.

Таким чином. колегія суддів не надає правової оцінки іншим підставам для коригування митної вартості товарів, на які посилався відповідач у запереченнях на позов та в апеляційній скарзі, з огляду на те, що оскаржене рішення не містить посилань на такі підстави.

Колегія суддів вважає, що позивачем доведено та матеріалами справи підтверджено, що надані для митного оформлення товару документи не містять розбіжностей, в них відсутні ознаки підробки та вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни. В свою чергу відповідач не спростував контрактну ціну товару, а також не підтвердив об`єктивну неможливість на підставі наданих позивачем документів визначити ціну та рівень митної вартості товару за ціною договору.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що позивачем були надані документи, перелік яких визначений митним законодавством, та, як встановлено під час розгляду справи, давали митному органу змогу визначити заявлену митну вартість товару

Враховуючи викладене, оскільки відповідачем необґрунтовано не враховано документи, за якими декларантом заявляється митна вартість, коригування митної вартості проведено не у відповідності до норм митного законодавства, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено підстави для скасування оспорюваного рішення митниці та задоволення позову ТОВ "Техноторг-Дон".

Відповідно до ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому, відповідно до ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Дану справу було розглянуто судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Керуючись ст.ст. 286, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 327, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Миколаївської митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 червня 2019 року без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку, відповідно до ч. 5 ст. 328 КАС України, не підлягає.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик

Суддя: О.А. Шевчук