Справа № 200/18338/17(2а/200/76/18)
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2019-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 жовтня 2019 року м. Дніпросправа № 200/18338/17 (2а/200/76/18)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Юрко І.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліціїї на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 січня 2018 року в адміністративній справі №200/18338/17 (2а/200/76/18) (головуючий суддя першої інстанції Яковлев Д.О., повне рішення складено 05 січня 2018 року) за позовом ОСОБА_1 до командира 4 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в м.Дніпро лейтенанта поліції Бондара Сергія Ігоровича, (третя особа - Управління патрульної поліції у м.Дніпрі) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 23.10.2017 року звернувся до Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська з позовом до командира 4 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в м.Дніпро лейтенанта поліції Бондара С.І., (третя особа - Управління патрульної поліції у м.Дніпрі), в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 15 жовтня 2017 року серії ЕАА № 186404.

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 січня 2018 року позовні вимоги задоволено частково.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 15 жовтня 2017 року, серії ЕАА № 186404 за ч.2 ст 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Справу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог і ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач надав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що постановою про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 186404 від 15 жовтня 2017 року, винесеною командиром 4 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в м.Дніпро лейтенантом поліції Бондарем С.І., накладено на позивача адміністративне стягнення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень за порушення вимог п. 8.7.3 «з» Правил дорожнього руху (а.с.5).

Відповідно до вказаної постанови 15.10.2017 року водій ОСОБА_1 керував автомобілем Skoda Fabia, державний номерний знак НОМЕР_1 , та проїхав перехрестя, не дочекавшись зеленого сигналу світлофора в додатковій секції. Місце вчинення правопорушення - м.Дніпро, просп.Слобожанський, 40.

Не погодившись з постановою інспектора, позивач оскаржив її до суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив про відсутність належних доказів, наданих відповідачем на підтвердження факту порушення позивачем положень п.8.7.3 «з» Правил дорожнього руху.

При вирішенні справи суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі по тексту - Правила), Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про Національну поліцію».

Згідно вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як зазначалось вище, згідно оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення 15.10.2017 року водій ОСОБА_1 керував автомобілем Skoda Fabia, державний номерний знак НОМЕР_1 , та проїхав перехрестя не дочекавшись зеленого сигналу світлофора в додатковій секції, чим порушив п. 8.7.3 «з» Правил та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п.п. «з» п.8.7.3 сигнали світлофора мають такі значення: вимкнений сигнал додаткової секції забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою (стрілками).

Частиною другою статті 122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення Правил, в тому числі за проїзд на заборонний сигнал світлофора.

Проте відповідачем а ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанцій не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що позивач проїхав перехрестя, не дочекавшись зеленого сигналу світлофора в додатковій секції.

В апеляційній скарзі зазначено, що для провадження у справах про адміністративні правопорушення характерним є специфічний вид доказу - безпосередні спостереження осіб, уповноважених на складання протоколу (постанови) про адміністративне правопорушення. Поліцейські виявили порушення Правил, на яке належним чином відреагували.

Суд апеляційної інстанції таке твердження не приймає, оскільки факт вчинення правопорушення повинен бути зафіксований на матеріальному носії, а тому спостереження (у тому числі візуальне) не може бути доказом вчинення особою адміністративного правопорушення.

Згідно з частиною 2 статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України суд обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Так, відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, вона не містить відомостей про здійснення будь-якої фіксації правопорушення та наявність такої фіксації взагалі, що є порушенням вимог статті 283 КУпАП щодо змісту постанови.

Разом з цим суд апеляційної інстанції погоджується з твердженням апелянта, що оскаржувана постанова містить інформацію про порядок її оскарження. Вказана інформація розміщена на зворотньому боці постанови (а.с.5).

Проте, вказана обставина не впливає на правильність висновку суду першої інстанції про часткове задоволення позовної заяви у зв`язку із недоведеністю відповідачем факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення та у зв`язку з недоведеністю відповідачем факту роз`яснення позивачеві прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, покладається на відповідача.

Таким чином, оскільки встановлених законом доказів вини позивача у вчиненні правопорушення відповідачем не надано, колегія суддів дійшла висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, що в свою чергу свідчить про протиправність накладення на позивача адміністративного стягнення.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовної заяви щодо скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття справи.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з ч.3 ст.272 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 272, 286, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліціїї на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 січня 2018 року в адміністративній справі №200/18338/17 (2а/200/76/18) залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 січня 2018 року в адміністративній справі №200/18338/17 (2а/200/76/18) залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак