Справа № 824/834/19-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2019-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2019 р. м. Чернівці Справа № 824/834/19-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лелюка О.П., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до другого відділу ДВС м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ПАТ КБ «Приватбанк», ОСОБА_2 , ТОВ «Спільне підприємство «Терпак-Транс», ТОВ Арис-Юг, ГУ ДФС у Чернівецькій області, ОСОБА_3 та ВТБ банк, про визнання неправомірними дій та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до другого відділу ДВС м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про визнання неправомірними дій та скасування постанови.

Позивач просить суд:

- визнати дії державного виконавця другого відділу ДВС м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Юзефовича Е.Е. щодо прийняття постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 19 червня 2019 року неправомірними;

- скасувати постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 19 червня 2019 року по ВП №51058165.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що не погоджується як із діями відповідача щодо винесення оскаржуваної постанови так із самою постановою. Вказував, що згідно вказаної постанови суб`єкту оціночної діяльності доручено провести оцінку одинадцятьох автомобілів, які були передані у заставу ВТБ банку. При цьому зазначав, що серед усіх стягувачів, які пред`явили документи до стягнення в орган виконавчої служби - ВТБ банк відсутній. Посилався на те, що в матеріалах виконавчого провадження відсутня згода заставодержателя (ВТБ банку) щодо реалізації заставного майна на користь інших стягувачів. Крім того, державним виконавцем не встановлено розмір заборгованості боржника перед заставодержателем, що унеможливлює прийняття рішень про передачу заставного майна на реалізацію.

Ухвалою суду від 04 вересня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з врахуванням особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця; залучено до участі у даній справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 16 вересня 2019 року залучено до участі у цій справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ТОВ "Спільне підприємство "Терпак-Транс", ТОВ Арис-Юг, ГУ ДФС у Чернівецькій області, ОСОБА_3 та ВТБ банк.

В судовому засіданні 08 жовтня 2019 року представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові.

Відповідач, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи відповідно до положень статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України, в судове засідання не з`явився.

У клопотанні від 13 вересня 2019 року відповідач просив суд дану справу розглядати без його участі. В указаному клопотанні вказано, що відповідач вирішення позовних вимог покладає на розсуд суду.

Водночас 07 жовтня 2019 року від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що державний виконавець Юзефович Е.Е., який приймав оскаржувану постанову, перебуває у відпустці.

Ухвалою суду від 08 жовтня 2019 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, відмовлено у задоволенні указаного клопотання.

Правом подати відзив на позов відповідач не скористався.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ПАТ КБ «Приватбанк» в судовому засіданні вказав про безпідставність позову. З огляду на доводи позивача зазначив, що державний виконавець повідомляв застоводержателя рухомого майна, відносно якого прийнято оскаржувану постанову, - ВТБ банк про винесення постанов про опис та арешт майна боржника- ОСОБА_1 Однак, ВТБ банк відповіді на ці листи не надав. На думку представника ПАТ КБ «Приватбанк», державний виконавець вчинив необхідні дії щодо повідомлення заставодержателя рухомого майна боржника про арешт такого майна, а оскаржуване рішення не порушує прав ВТБ банку.

Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 подано до суду пояснення у письмовій формі, в яких вказано, що за ОСОБА_1 рахується борг перед її сім`єю, який боржник не віддав. Пояснення по суті даного спору у листі ОСОБА_3 відсутні.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , ТОВ "Спільне підприємство "Терпак-Транс", ТОВ Арис-Юг, ГУ ДФС у Чернівецькій області, ВТБ банк були повідомленні належним чином про дату, час і місце розгляду справи до положень статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України.

Однак, в судове засідання вони не з`явились, причин неявки не повідомили, пояснень по суті спору не надали.

В судовому засіданні представник позивача та представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ПАТ КБ «Приватбанк», надавши пояснення відносно обставин справи, подали суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

За таких обставин та враховуючи положення частини першої, пункту 1 частини третьої статті 205, частини дев`ятої статті 205, частини третьої статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом, вирішуючи спір в межах заявлених вимог, встановлено, що в провадженні другого відділу ДВС м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області перебуває зведене виконавче провадження №57108259, в якому боржником є ОСОБА_1 , стягувачами - АТ КБ "Приватбанк", ТОВ "Спільне підприємство "Терпак-Транс", ТОВ Арис-Юг, ГУ ДФС у Чернівецькій області та ОСОБА_3 .

З матеріалів зведеного виконавчого провадження №57108259 вбачається, зокрема, що 04 жовтня 2018 року головним державним виконавцем другого відділу ДВС м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Юзефовичем Е.Е. при примусовому виконанні виконавчого листа №720/1182/15-ц, виданого 08 жовтня 2015 року Новоселицьким районним судом, за яким стягувачем є АТ КБ "Приватбанк", боржником ОСОБА_1 , виявлено рухоме майно боржника, яке підлягає опису та арешту, для подальшої реалізації, про що винесено відповідну постанову.

Згідно даної постанови держаним виконавцем описано та накладено арешт на майно:

1) транспортний засіб, причіп, сірого кольору LUEBTHEEN WZJ18, 2000 р.в. д.н. НОМЕР_1 ;

2) транспортний засіб, тягач, сірого кольору SCANIA 112 10640 , 2000 р.в. д.н. НОМЕР_3 ;

3) транспортний засіб, тягач, сірого кольору SCANIA 112 10640 , 2000 р.в. д.н. НОМЕР_4 ;

4) транспортний засіб, сірого кольору SCHMITZ WF18, 2002 р.в. д.н.

НОМЕР_5 ) транспортний засіб марки MAN TGA 41.430 11967, зеленого кольору, 2001 р.в. д.н. НОМЕР_6 ;

6) транспортний засіб марки ПР WABCO-Z-VA-F17/79EL, сірого кольору, 1999 р.в. д.н. НОМЕР_7 .

Листом від 04 березня 2019 року №6843 відповідач повідомив АТ «ВТБ банк» про винесення постанови від 04 жовтня 2018 року про опис та арешт майна боржника ( ОСОБА_1 ) та про накладення арешту на рухоме майно ОСОБА_1 , яке перебуває у заставі. Просив повідомити про розмір заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «ВТБ банк».

29 березня 2019 року головним державним виконавцем другого відділу ДВС м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Юзефовичем Е.Е. при примусовому виконанні виконавчого листа №720/1182/15-ц, виданого 08 жовтня 2015 року Новоселицьким районним судом, винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, зокрема:

1) транспортний засіб марки WECON AZW218-LZ номер шасі НОМЕР_9 , 1998 р.в. д.н. НОМЕР_10 , сірого кольору;

2) транспортний засіб марки LUEBTHEEN WZJ 18, 2000 р.в. сірого кольору, номер шасі НОМЕР_11 , д.н. НОМЕР_12 ;

3) транспортний засіб марки SCANIA 11310640 сірого кольору, номер шасі НОМЕР_13 , 2000 р.в. д.н. НОМЕР_14 ;

4) транспортний засіб марки SCANIA 112 10640 , 2000 р.в. номер шасі НОМЕР_15 , сірого кольору, д.н. НОМЕР_16 ;

5) транспортний засіб марки LAMBERET XT-341995 р.в. білого кольору, номер шасі НОМЕР_21, д.н. НОМЕР_18 .

Листом від 01 квітня 2019 року №8908 відповідач повідомив АТ «ВТБ банк» про винесення постанови від 29 березня 2019 року про опис та арешт майна боржника ( ОСОБА_1 ) та про накладення арешту на рухоме майно ОСОБА_1 , яке перебуває у заставі. Просив повідомити про розмір заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «ВТБ банк».

19 червня 2019 року головним державним виконавцем другого відділу ДВС м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Юзефовичем Е.Е. при примусовому виконанні виконавчого листа №720/1182/15-ц, виданого 08 жовтня 2015 року Новоселицьким районним судом, винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні ОСОБА_2 Визначено суб`єкту оціночної діяльності - суб`єкту господарювання для участі у виконавчому провадженні ОСОБА_2 надати письмовий висновок, звіт про оцінку майна з питань ринкової вартості майна, а саме: LUEBTHEEN WZJ18, (2000), сірий, д.н. НОМЕР_1 ; SCANIA 112 10640 , (2000), сірий, д.н. НОМЕР_3 ; SCANIA НОМЕР_19 , (2000) д.н. НОМЕР_4 ; SCHMITZ WF18, (2002) сірий, д.н. НОМЕР_20 ; MAN TGA 41.430 11967, ( 2001 ) зеленого кольору, д.н. НОМЕР_6 ; ПР WABCO-Z-VA-F17/79EL, (1999) сірого кольору, д.н. НОМЕР_7 ; WECON AZW218-LZ номер шасі НОМЕР_9 , (1998) сірий, д.н. НОМЕР_10 ; LUEBTHEEN WZJ 18 , (2000), сірий, д.н. НОМЕР_12 ; SCANIA 11310640 (2000), сірий, д.н. НОМЕР_14 ; SCANIA 112 10640 , (2000) сірий, д.н. НОМЕР_16 ; LAMBERET XT-34 ( 1995 ), білий, НОМЕР_18 .

Також встановлено, що згідно договорів застави від 14 квітня 2008 року, 29 листопада 2007 року, від 08 серпня 2007 року, рухоме майно (транспортний засіб, причип, сірого кольору LUEBTHEEN WZJ18, 2000 р.в. д.н. НОМЕР_1 ; транспортний засіб, тягач, сірого кольору SCANIA 112 10640 , 2000 р.в. д.н. НОМЕР_3 ; транспортний засіб, тягач, сірого кольору SCANIA 112 10640 , 2000 р.в. д.н. НОМЕР_4 ; транспортний засіб, сірого кольору SCHMITZ WF18, 2002 р.в. д.н. НОМЕР_20 ; транспортний засіб марки MAN TGA 41.430 11967, зеленого кольору, 2001 р.в. д.н. НОМЕР_6 ; транспортний засіб марки ПР WABCO-Z-VA-F17/79EL, сірого кольору, 1999 р.в. д.н. НОМЕР_7 , транспортний засіб марки WECON AZW218-LZ номер шасі НОМЕР_9 , 1998 р.в. д.н. НОМЕР_10 , сірого кольору; транспортний засіб марки LUEBTHEEN WZJ 18, 2000 р.в. сірого кольору, номер шасі НОМЕР_11 , д.н. НОМЕР_12 ; транспортний засіб марки SCANIA 11310640 сірого кольору, номер шасі НОМЕР_13 , 2000 р.в. д.н. НОМЕР_14 ; транспортний засіб марки SCANIA 112 10640, 2000 р.в. номер шасі НОМЕР_15 , сірого кольору, д.н. НОМЕР_16 ; транспортний засіб марки LAMBERET XT-341995 р.в. білого кольору, номер шасі НОМЕР_21, д.н. НОМЕР_18 ) відносно якого прийнято оскаржувану постанову, перебуває у заставі у ВТБ банк.

Не погоджуючись із діями державного виконавця щодо прийняття постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 19 червня 2019 року та вважаючи названу постанову протиправною, ОСОБА_1 звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи спір, суд зазначає таке.

З обставин справи вбачається, що позивач оскаржує постанову державного виконавця, прийняту у зведеному виконавчому провадженні з примусового виконання рішень, постановлених за правилами різних юрисдикцій.

Згідно частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 14 березня 2018 року у справі №660/612/16-ц (провадження 14-19цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що скарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства відповідно до частини першої статті 287 КАС України.

Враховуючи викладене, суд розглядає даний спір за правилами адміністративного судочинства.

Так, згідно частини першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Предметом даного позову є постанова державного виконавця про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 19 червня 2019 року, що винесена в рамках зведеного виконавчого провадження у якому боржником є позивач, а стягувачами: ПАТ КБ «Приватбанк», ТОВ «Спільне підприємство «Терпак-Транс», ТОВ Арис-Юг, ГУ ДФС у Чернівецькій області, ОСОБА_3 .

Так, відповідно до частини першої статті 20 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ ) для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Водночас визначення вартості майна боржника, оцінка майна боржника передбачено статтею 57 Закону №1404-VІІІ, відповідно до якої визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.

Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться.

Таким чином, з наведеного слідує, що державний виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки, зокрема, транспортних засобів виключно у випадках, коли сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна.

Однак, досліджені судом матеріали зведеного виконавчого провадження №57108259 не містять доказів згоди/незгоди щодо визначення вартості рухомого майна, відносно якого прийнято оскаржувану постанову. Докази про перемовини між боржником та стягувачами щодо вартості/оцінки рухомого майна відсутні.

Крім цього, судом встановлено, що згідно договорів застави від 14 квітня 2008 року, 29 листопада 2007 року, від 08 серпня 2007 року, рухоме майно, відносно якого прийнято оскаржувану постанову, перебуває у заставі у ВТБ банк.

Відповідно до частини першої статті 51 Закону №1404-VІІІ (на яку в обґрунтування позову і посилається позивач) для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо:1) право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів;2) вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю;3) наявна письмова згода заставодержателя.

Однак, дослідженням матеріалів зведеного виконавчого провадження №57108259 судом встановлено відсутність згоди заставодержателя (ВТБ банк) рухомого майна, відносно якого прийнято оскаржувану постанову, щодо реалізації такого майна на користь стягувачів у вказаному виконавчому провадженні.

Указаного відповідачем, на якого в силу положень частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов`язок доказувати правомірність своїх дій чи рішень, не спростовано.

Щодо тверджень представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ПАТ КБ «Приватбанк» про повідомлення державним виконавцем застоводержателя рухомого майна, відносно якого прийнято оскаржувану постанову, - ВТБ банк про винесення постанов про опис та арешт майна боржника- ОСОБА_1 , то зазначене підтверджується матеріалами зведеного виконавчого провадження №57108259. Водночас така обставина сама по собі не свідчить про згоду заставодержателя (ВТБ банк) рухомого майна, відносно якого прийнято оскаржувану постанову, щодо реалізації такого майна на користь стягувачів у вказаному виконавчому провадженні. В матеріалах зведеного виконавчого провадження така згода ВТБ банку відсутня, чого не було враховано державним виконавцем при прийнятті оскаржуваної позивачем постанови.

Крім того, державним виконавцем не встановлено розмір заборгованості боржника перед заставодержателем, що унеможливлює прийняття рішень про передачу заставного майна на реалізацію.

Зазначеного твердження позивача відповідачем також не спростовано.

За таких обставин, перевіряючи оскаржуване позивачем рішення суб`єкта владних повноважень на відповідність його критеріям, наведеним у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що при його прийнятті відповідач діяв не на підставі закону та необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття такого виду рішень. Зазначене свідчить про протиправність оскаржуваного рішення, а тому воно підлягає скасуванню.

В ході судового розгляду справи відповідач як суб`єкт вкладених повноважень не довів правомірність оскаржуваного рішення.

Згідно статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74 -76 Кодексу адміністративного судочинства України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно частин першої - третьої статі 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, а також зважаючи на те, що відповідач як суб`єкт владних повноважень всупереч обов`язку доказування, визначеного частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, не надав суду заперечень щодо позову (відзиву на позовну заяву), беручи до уваги положення частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України (неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову), суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення даного позову.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акту чи окремих його положень.

Беручи до уваги те, що спірні відносини виникли у зв`язку із прийняттям відповідачем постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, датованої 19 червня 2019 року, суд вважає, що належним способом захисту порушених прав позивача як боржника у зведеному виконавчому провадженні буде визнання противоправною та скасування названого рішення державного виконавця.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Відповідно до частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України у резолютивній частині рішення (окрім іншого) зазначається розподіл судових витрат.

Згідно частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем за подання даного позову було сплачено судовий збір у розмірі 1536,80 грн. Відтак, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає вказана сума.

Керуючись статтями 241 - 246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до другого відділу ДВС м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ПАТ КБ «Приватбанк», ОСОБА_2 , ТОВ «Спільне підприємство «Терпак-Транс», ТОВ Арис-Юг, ГУ ДФС у Чернівецькій області, ОСОБА_3 та ВТБ банк, про визнання неправомірними дій та скасування постанови задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 19 червня 2019 року (ВП №51058165, зведене ВП №57108259).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань другого відділу ДВС м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1536,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана або до Чернівецького окружного адміністративного суду або безпосередньо до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 жовтня 2019 року.

Повне найменування учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), відповідач - другий відділ ДВС м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області (вул. Руська, 183, м. Чернівці, 58000) треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ПАТ КБ «Приватбанк» (вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпро, 49000), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ТОВ «Спільне підприємство «Терпак-Транс» (вул. Набережна, 15,с. Сторожниця, Ужгородський район, Закарпатська область, 89421), ТОВ Арис-Юг (проспект Науки, 41, офіс 442, м. Київ, 03028) ГУ ДФС у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 200-А, м. Чернівці, 58013) ОСОБА_3 ( АДРЕСА_6 ), ВТБ банк (м. Київ, бульвар Т. Шевченка/вул. Пушкінська, буд. 8/26).

Суддя О.П. Лелюк