Справа № 640/6000/19
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2019-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

09 жовтня 2019 року

Київ

справа №640/6000/19

адміністративне провадження №К/9901/19351/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Головуючого - Кашпур О.В.,

суддів - Уханенка С.А., Шевцової Н.В.,

розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу №640/6000/19

за позовом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України, треті особи: Нотаріальна палата України, Державне підприємство "Національні інформаційні системи" про визнання протиправним та скасування наказу,

за касаційною скаргою Міністерства юстиції України на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 квітня 2019 року (постановлену у складі головуючого судді Чудака О.М.) та на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2019 року (ухвалену у складі головуючого судді: Федотова І.В., суддів: Літвіної Н.М., Сорочка Є.О.)

УСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог

1. У квітні 2019 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірина Миколаївна звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України «Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» від 26 березня 2019 року №963/5.

2. Одночасно з позовною заявою до суду позивач подала заяву про забезпечення позову шляхом тимчасового зупинення дії наказу Міністерства юстиції України «Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» від 26 березня 2019 року №963/5 до набрання законної сили судовим рішенням у справі.

3. Заява про забезпечення позову мотивована існуванням очевидної небезпеки заподіяння шкоди її правам, свободам й інтересам та третіх осіб до ухвалення рішення в адміністративній справі, а також тим, що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Істотну небезпеку заподіяння шкоди її правам, свободам та інтересам позивач вбачає у неможливості працювати з Державним реєстром речових прав на нерухоме майно як приватний нотаріус - реєстратор, з урахуванням чого позивач буде позбавлена можливості повноцінно здійснювати професійну діяльність, що негативно вплине як на її доходи, так і на ділову репутацію. Таким блокуванням доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вона поставлена у нерівне становище порівняно з іншими нотаріусами. Вважає блокування її доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно видом дисциплінарного стягнення, застосування якого до приватного нотаріуса відповідачем, з яким вона не перебуває у відносинах підпорядкованості, є протиправним. Також стверджує, що неможливість здійснювати повноцінну нотаріальну діяльність, яка для неї є єдиним джерелом доходу, спричинить негативні наслідки у вигляді майнових втрат для неї - витрати на оренду займаного приміщення, які не будуть компенсовані внаслідок втрати доходу; негативні наслідки у вигляді зменшення сплачуваних нею до бюджету платежів та відсутності можливості виплачувати заробітну плату найманому персоналу. Інші негативні наслідки у випадку незабезпечення адміністративного позову позивач вважала можливими для третіх осіб - своїх клієнтів, оскільки вона не має змоги закінчити роботу з уже прийнятими заявами про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, крім того не має змоги завершити нотаріальні дії у значній кількості спадкових справ.

ІІ. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

4. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 квітня 2019 року заяву приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про забезпечення її позову до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу задоволено повністю.

Зупинено дію наказу Міністерства юстиції України «Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» від 26 березня 2019 року №963/5 до набрання законної сили судовим рішенням у справі.

5. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2019 року залишено без змін ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 квітня 2019 року.

6. Задовольняючи заяву, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що шляхом видачі оскаржуваного наказу позивача фактично позбавлено можливості отримувати дохід від своєї професійної діяльності. При цьому, у позивача є зобов`язання перед державою у вигляді сплати податків не зважаючи на фактичне зупинення його діяльності. Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного наказу до набрання законної сили рішенням суду по суті у цій справі.

ІІІ. Короткий зміст вимог касаційної скарги

7. Не погоджуючись із ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 квітня 2019 року та постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2019 року, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, Міністерство юстиції України подало касаційну скаргу.

8. Відповідач у касаційній скарзі просить скасувати зазначені судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, прийняти нове судове рішення, яким відмовити повністю у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що позивачем при подання заяви про вжиття заходів забезпечення позову не обґрунтовано та не доведено належними доказами яким чином невжиття заходів щодо забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. Вжиття заходів забезпечення позову призводить до нікчемності судового спору, оскільки позивач отримує можливість вчиняти дії щодо яких йому був обмежений доступ. Крім того, право визначення строку блокування за порушення порядку державної реєстрації належить Міністерству юстиції України та є дискреційним.

IV. Позиція інших учасників справи

9. Правом на подання відзиву на касаційну скаргу інші учасники справи не скористалися.

V. Рух справи у суді касаційної інстанції

10. Ухвалою Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 25 липня 2019 року відкрито провадження за касаційною скаргою Міністерства юстиції України на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 квітня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2019 року.

Ухвалою Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 07 жовтня 2019 року дану справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження на 09 жовтня 2019 року.

VI. ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

11. Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Стаття 150. Суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

3. Ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.

4. Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Частина перша статті 151. Позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частина друга статті 151. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

12. Закон України від 01 липня 2004 року №1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Пункти 5 та 6 частини першої статті 7. Міністерство юстиції України: здійснює контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації прав, у тому числі шляхом проведення моніторингу реєстраційних дій відповідно до цього Закону та приймає обов`язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом; забезпечує доступ до Державного реєстру прав державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав, визначених цим Законом, інших суб`єктів, право доступу яких визначено цим Законом, та приймає рішення про тимчасове блокування або анулювання такого доступу у випадках, передбачених цим Законом.

Стаття 37-1. Контроль у сфері державної реєстрації прав здійснюється Міністерством юстиції України, у тому числі шляхом моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав з метою виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав.

За результатами моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України проводить перевірки державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав.

У разі якщо в результаті проведеної перевірки державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав виявлено прийняття такими державними реєстраторами чи суб`єктами державної реєстрації прав рішень з порушенням законодавства, що має наслідком порушення прав та законних інтересів фізичних та/або юридичних осіб, Міністерство юстиції України вживає заходів до негайного повідомлення про це відповідних правоохоронних органів для вжиття необхідних заходів, а також заінтересованих осіб.

За результатами проведення перевірок державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав приймає вмотивоване рішення про: 1) тимчасове блокування доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав; 2) анулювання доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав; 3) притягнення до адміністративної відповідальності державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав; 4) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю; 5) скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації прав.

Технічний адміністратор Державного реєстру прав у день надходження рішень, передбачених пунктами 1 і 2 частини другої цієї статті, забезпечує їх негайне виконання.

Рішення, передбачені пунктами 3-5 частини другої цієї статті, виконуються Міністерством юстиції України протягом п`яти робочих днів з дня їх прийняття.

У разі прийняття рішення про тимчасове блокування або анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав, скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації прав Міністерство юстиції України вирішує питання про передачу на розгляд суб`єкту державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, документів, що подані для проведення реєстраційних дій та перебувають на розгляді у відповідного державного реєстратора, акредитованого суб`єкта державної реєстрації прав.

Порядок здійснення контролю, проведення камеральних перевірок та критерії, за якими здійснюється моніторинг, визначаються Кабінетом Міністрів України.

VІІ.ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

13. Аналізуючи вищенаведені положення законодавства та обставини справи, Суд не погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про задоволення заяви приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом тимчасового зупинення дії наказу Міністерства юстиції України «Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» від 26 березня 2019 року №963/5 до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі, з огляду на наступне.

14. Інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

15. У зв`язку з цим суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є захід забезпечення позову, про який просить позивач, співрозмірним з позовними вимогами та чи відповідає він меті і завданням правового інституту забезпечення позову.

16. Частиною другою статті 150 КАС України передбачені вичерпні підстави для застосування заходів забезпечення адміністративного позову.

17. Так, забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може мати певні наслідки, а саме істотно ускладнити чи унеможливити: 1) виконання рішення суду або 2) ефективний захист або 3) поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (п.1 ч.2 ст.150 КАС України).

18. Отже, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про те, що наведені наслідки матимуть місце після вирішення судом позовних вимог.

19. Також забезпечення позову допускається якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (п.2 ч.2 ст.150 КАС України).

20. Позивачкою не наведено жодних мотивів, які б давали підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову в подальшому може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася.

21. Так само не наведено очевидних ознак протиправності спірного рішення.

22. Суд вважає, що зазначені позивачкою у клопотанні про забезпечення позову доводи не надають суду підстав для вжиття заходів забезпечення позову, що передбачені статтею 150 КАС України.

23. Позивачка жодним чином не позбавлена права на працю, оскільки вправі здійснювати нотаріальну діяльність, яка не стосується дій щодо вчинення державної реєстрації нерухомого майна.

24. Також Суд зазначає, що забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу може вважатися вирішенням спору, оскільки приватний нотаріус і в подальшому здійснює діяльність у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно, незважаючи на те, що оскаржуваний наказ, дію якого спірними судовими рішеннями зупинено, був винесений саме з підстав наявних порушень приватним нотаріусом при вчиненні дій у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно.

25. Відповідно до частини першої статті 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

VІІІ. Судові витрати

26. Судові витрати не розподіляються.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу Міністерства юстиції України задовольнити.

2. Скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 квітня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2019 року в справі №640/6000/19.

3. Ухвалити нову постанову. Відмовити в задоволенні заяви приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом тимчасового зупинення дії наказу Міністерства юстиції України «Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» від 26 березня 2019 року №963/5 до набрання законної сили судовим рішенням у справі.

4. Судові витрати не розподіляються.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: О. В. Кашпур

Судді: С.А. Уханенко

Н.В. Шевцова