Справа № 520/20344/18
Суддя: Літвінова І. А.
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/520/79/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2019 року м. Одеса

Київський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Літвінової І.А.,

секретар суду - Молодов В.С.,

розглянув справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського 1-ої роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Данченка Олександра Сергійовича, треті особи: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, Другий Київський ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області про скасування постанови серія НК № 594670 від 09.12.2018.

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси в порядку адміністративного судочинства з позовом та просить скасувати постанову поліцейського 1-ої роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Данченка Олександра Сергійовича.

Ухвалою суду від 28.02.2019 року, після усунення позивачем недоліків позовної заяви, за позовом ОСОБА_1 було відкрито провадження в адміністративній справі № 520/20344/18. Справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні. Третьою особою залучено Управління патрульної поліції у місті Одесі та визначено строк для надання відповідачем відзиву на позов, а третьою особою пояснень.

На позов ОСОБА_1 відповідач не відізвався, скориставшись наданим йому правом на власний розсуд.

Третя особа Управління патрульної поліції у місті Одесі у поясненнях заперечувала проти позовних вимог ОСОБА_1 та просила відмовити позивачу у задоволені позову.

Суд зміг приступити до розгляду справи по суті лише 17.07.2019 року з наведених нижче обставин.

Серед додатків до позовної заяви ОСОБА_1 містилася незасвідчена у встановленому законом порядку копія оскаржуваної постанови. Крім того, судом було встановлено, що додана позивачем копія виготовлена у якості, яка перешкоджала дослідженню головного доказу у справі.

Ухвалою від 14.01.2019 року суд зобов`язав позивача надати копію постанови, засвідчену у порядку, встановленому статтею 94 КАС України.

Користуючись положеннями ч. 7 ст. 161 КАС України позивач подав клопотання про витребування оригіналу постанови від Управління патрульної поліції у місті Одесі Департаменту патрульної поліції, пояснивши, що видана йому працівниками патрульної поліції копія також є нечитабельною.

Задовольнивши клопотання позивача, суд своєю ухвалою від 28.02.2019 року витребував від Управління патрульної поліції у місті Одесі Департаменту патрульної поліції (далі Управлінням) оригінал чи засвідчену належним чином копію постанови серія ПК № 594670 від 09.12.2018 року.

Копія цієї ухвали була вручена представнику Управління (ймовірно Хмель) 06.03.2019, що підтверджується повідомленням в матеріалах справи.

В судове засідання 12.03.2019 року представник Управління не з`явився. Ухвалу суду від 09.02.2018 року в частині витребування доказів не виконав.

18.02.2018 року до суду надійшли письмові пояснення Управління на позовну заяву ОСОБА_1 . У цих поясненнях причини ненадання витребуваних судом доказів не зазначалися.

В судове засідання 08.04.2019 року представник Управління також не з`явився (виклик вручено 20.03.2019).

Протокольною ухвалою суду від 08.04.2019 відповідача зобов`язано обов`язковою явкою у судове засідання на 23.04.2019, а від третьої особи Управління патрульної поліції у місті Одесі ДПП повторно витребувано копію чи оригінал оскаржуваної постанови.

Витяг з ухвали та повістку вручено представнику Управління (ймовірно ОСОБА_2 ) 16.04.2019.

В судове засідання ні відповідач, ні представник Управління не з`явилися без пояснення причин. Витребувані судом докази не надані.

За результатами засідання у нарадчій кімнаті суд постановив чергову ухвалу з викладенням обставин справи та втретє зобов`язав Управління надати оригінал чи засвідчену належним чином копію оскаржуваної ОСОБА_1 постанови.

03.05.2019 року на адресу суду зі сторони Управління надійшло повідомлення (вих. № 8022/41/13/11-2019) про неможливість виконати ухвалу у зв`язку із тим, що матеріали справи про притягнення гр-на ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зокрема оригінал постанови серії НК № 594670 від 09.12.2018 року були направленні до Другого Київського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області 31.01.2019 з вих. № КЮ-10.

Суд зазначає, що обов`язок учасників справи подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази, встановлений пунктом 4 частини п`ятої статті 44 ЦПК України.

Підсумовуючи наведене, суд констатує: ухвала про витребування доказів від 28.02.2019 року була одержана представником Управління 06.03.2019 року і тільки у травні до суду надійшло повідомлення із зазначенням причин неподання доказів суду. Своїми діями третя особа допустила порушення процесуального закону, а саме - ч.ч. 6-7 ст. 80 ЦПК України, якими встановлено, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. Тобто, повідомлення про неможливість надати доказ належало підготувати не пізніше 12.03.2019 року, а не 03.05.2019 року. Причини такої затримки у повідомленні не зазначені. За приписами ч. 8 ст. 80 ЦПК України у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Дослідити оскаржувану постанову суд зміг лише у судовому засіданні 17.07.2019 року при ознайомлені з матеріалами виконавчого провадження, відкритого Другим Київським відділом ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області по примусовому виконанню постанови серії НК № 594670 від 09.12.2018 року, витребуваними за ініціативою суду на підставі частини четвертої статті 9 КАС України, відповідно до якої суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

За результатами дослідження постанови суд дійшов висновку, що така постанова не може бути визнана законною та підлягає скасуванню з формальних підстав.

Як встановлено у статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначається Законом України «Про Національну поліцію», статтею 3 якого визначено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Нормативно-правовим актом, яким повинні керуватись поліцейські при оформленні матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі є Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 (далі Інструкція).

Порядок винесення постанов по справі про адміністративне правопорушення регламентується пунктом 2 розділу IV цієї Інструкції, де вказано, що зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

У відповідності до частини другої статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;прийняте у справі рішення; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу; вказівку про порядок і строк оскарження постанови. Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу.

Пунктом 10 розділу IV Інструкції (Закон z1093-17) доповнено, що при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення у ній зазначаються, зокрема: у графі «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка винесла постанову» - прізвище, ім`я, по батькові посадової особи органу поліції, яка винесла постанову, та орган поліції (повністю, без скорочень); у графі «установив» - число, місяць, рік, час та місце вчинення адміністративного правопорушення, а також обставини і суть правопорушення, установлені при розгляді матеріалів адміністративної справи; у графі «ураховуючи, що гр-нин (ка)» - прізвище та ініціали правопорушника; у графі «постановив» - уповноважена посадова особа органу поліції з урахуванням та зазначенням обставин, що пом`якшують (стаття 34 КУпАП) чи обтяжують (стаття 35 КУпАП) відповідальність за адміністративне правопорушення, зазначає прийняте у справі рішення.

Пунктом 5 розділу IV Інструкції дозволяється як складення постанови у письмовій формі (заповнення від руки) так і в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв.

Суд встановив, що оскаржувана постанова серії НК № 594670 від 09.12.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі заповнена від руки. При досліджені тексту постанови неможливо чітко встановити наступні дані:

прізвище поліцейського, який розглядав справу (що призвело до зазначення його у позовній заяві і відповідно у всіх судових рішеннях як «Данченко», а із змісту поясненнях Управління патрульної поліції у місті Одесі ДПП прізвище поліцейського вказано як « ОСОБА_3 »);

номер будинку в розділі 4 «місце проживання (перебування)» можна інтерпретувати як «148», та як «198» чи «14В»;

в розділі 4 «серія та номер посвідчення водія або назва, серія та номер документа, що посвідчує особу» - не можливо встановити яка літера чи цифра написана між літерами «В» та «Р»;

в розділі 5 «номерний знак» вказаний як «В1944ВТ(Вд)», в поясненнях Управління патрульної поліції у місті Одесі від 18.03.2019 «ВІ 1944 ВТ»;

в розділі 1 «місце розгляду справи» та в розділі 6 «місце скоєння адміністративного правопорушення» м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, (зазначений номер будинку чи то «33», чи то «55»;

число в розділі 6 чи «09» чи «08», та час (хв.) чи «13» чи «15».

Крім цього, в постанові виправлена дата народження особи, щодо якої розглядається справа: « ІНФОРМАЦІЯ_1 » перекреслене, з приписом зверху «20.07.1978».

Представники третьої особи Другого Київського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області в судовому засіданні засвідчили суду, що постанова до них надійшла саме з такими виправленнями, і ким вони зроблені невідомо. Суд констатує, що копія постанови позивача таких виправлень не містить, з чого слідує, що виправлення були внесені після складення постанови і копія відрізняється від оригіналу.

Слід зазначити, що представники Другого Київського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області в судовому засіданні суду також підтвердили, що вони не можуть встановити достеменно всі дані у цій постанові у зв`язку із нерозбірливим почерком, та підготували постанову про повернення виконавчого документа.

Виконавши завдання статті 2 КАС України, суд продовжив розгляд справи в порядку письмового провадження та за результатами розгляду дійшов висновку, що постанова серії НК № 594670 від 09.12.2018 року підлягає скасуванню, оскільки складена не у спосіб, встановлений законом, а особа, яка її складала діяла недобросовісно. Такий «акт» суб`єкта владних повноважень не може породжувати правових наслідків та встановлювати обов`язки для позивача.

Суд, обмежується вище встановленими обставинами, оскільки вони є достатніми для прийняття рішення у цій справі.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 18.07.2018 року у справі № 821/3514/15-ц (адміністративне провадження №К/9901/12166/18) в адміністративному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин) та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять, однак за жодних умов становище позивача за наслідками судового розгляду не може бути погіршено порівняно з тим, яким воно було до звернення до суду за захистом своїх прав.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 2, 5, 6-10, 20 77, 122, 139, 159, 205, 229, 241-246, 255, 268, 286, 295 КАС України, ст. 7, 9, 247, 251, 252, 288, 289, 293 КУпАП, суд

В И Р І Ш И В:

Скасувати постанову НК № 594670 від 09.12.2018 року поліцейського 1-ої роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Копію рішення невідкладно надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Головуючий

Літвінова І. А.