Справа № 540/1114/19
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2019-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2019 р. м. ХерсонСправа № 540/1114/19

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дубровної В.А. ,

при секретарі: Мельник О.О.,

за участю представників

позивача - Мінаєвої В.В.

відповідача Чаплинської селищної ради - Гончарова М.В.

відповідача УДАБІ у Херсонській області - Кімлач А.В.

третьої особи ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Чаплинської селищної ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, бездіяльності, скасування містобудівних умов та обмежень, скасування реєстрації повідомлень про початок будівельних робіт, декларацій про готовність до експлуатації об`єкта,

встановив:

03 червня 2019 року ОСОБА_3 (надалі - позивач, ОСОБА_3 ), звернулася до суду з даним позовом, у якому просить:

- визнати протиправними дії відділу містобудування та комунального майна Чаплинської селищної ради щодо надання містобудівних умов та обмежень забудови земельних ділянок за адресами АДРЕСА_1, та АДРЕСА_2 .

- скасувати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва № 2/05-03 від 06.12.2018 р. "Будівництво магазину по АДРЕСА_1 ".

- скасувати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва № 3/05-03 від 06.12.2018 р. "Будівництво магазину по АДРЕСА_2 ".

- визнати протиправною бездіяльність Управління Державної архітектурно - будівельної інспекції у Херсонській області щодо невжиття належних заходів державного контролю та нагляду за дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил; виконання дозвільних та реєстраційних функцій у будівництві при встановленні тимчасових споруд на земельних ділянках за адресами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

- визнати протиправною бездіяльність Управління Державної архітектурно - будівельної інспекції у Херсонській області щодо невжиття належних заходів державного контролю та нагляду за дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил стосовно існуючого об`єкта самочинного будівництва - тимчасової споруди за адресою АДРЕСА_3

- скасувати реєстрації повідомлень про початок будівельних робіт № ХС 65 від 21.01.2019 р. на "Будівництво магазину АДРЕСА_1 ", № ХС 13 від 21.01.2019 р. "Будівництво магазину АДРЕСА_2"

- скасувати реєстрацію декларації від 22.02.2019 р. № ХС 94 про готовність до експлуатації об`єкта за адресою АДРЕСА_1 , та декларації від 22.02.2019 р. № ХС 86 про готовність до експлуатації об`єкта за адресою АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 01.07.2019 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 25.07.2019 року суд вирішив розгляд даної адміністративної справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Протокольною ухвалою суду від 12.08.2019 року продовжено строк підготовчого провадження.

Протокольною ухвалою суду від 20.09.2019 р. оголошено перерву в судовому засіданні до 01.10.2019 року.

Ухвалою суду від 23.09.2019 року залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_1 .

Протокольною ухвалою суду від 01.10.2019 року відкладено підготовче засідання до 10.10.2019 року.

У підготовчому засіданні представник УДАБІ в Херсонській області, заперечуючи проти клопотання позивача щодо призначення судової експертизи, крім іншого, зазначила, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності оформлено право власності на об`єкт нежитлової нерухомості будівлю магазину за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого зазначено ОСОБА_5 , а також на об`єкт нежитлової нерухомості будівлю магазину за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_4 . На думку представника відповідача, спосіб судового захисту шляхом скасування зареєстрованих декларацій є передчасним, оскільки скасування набутого права власності є предметом розгляду в цивільній справі.

Крім того, судом проінформовано учасників справи про те, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 01.10.2019 року власником нежитлової нерухомості будівлю магазину за адресою: АДРЕСА_1 , а також нежитлової нерухомості будівлю магазину за адресою: АДРЕСА_2 є ОСОБА_6 .

Вказані обставини стали підставою для ініціювання судом питання про закриття провадження у справі у зв`язку з наявністю спору про право в частині позовних вимог про

- визнання протиправними дії Чаплинської селищної ради Херсонської області щодо надання містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва № 2/05-03 від 06.12.2018 р. "Будівництво магазину по АДРЕСА_1 " та містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва № 3/05-03 від 06.12.2018 р. "Будівництво магазину по АДРЕСА_2 ", та їх скасування.

- визнання протиправною бездіяльності УДАБІ в Херсонській області та ДАБІ України щодо невжиття належних заходів державного контролю та нагляду при встановленні тимчасових споруд на земельних ділянках за адресами АДРЕСА_1 та 113-Б та, як наслідок, скасування реєстрації повідомлень про початок будівельних робіт № ХС 65 від 21.01.2019 р. та № ХС 13 від 21.01.2019 р. та скасування реєстрації декларацій про готовність до експлуатації об`єктів за вказаними адресами.

Представники відповідачів та третьої особи підтримали вказану ініціативу суду та вважали наявними підстави для закриття провадження у справі.

Представник позивача заперечила проти закриття провадження у справі, оскільки предметом даного позову є, серед іншого, бездіяльність УДАБІ в Херсонській області щодо невжиття належних заходів державного контролю та нагляду за дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил; виконання дозвільних та реєстраційних функцій у будівництві при встановленні тимчасових споруд на земельних ділянках, а тому факт набуття права власності на спірні тимчасові споруди не позбавляє суд необхідності надати правову оцінку спірним правовідносинам.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для закриття провадження у справі, суд зазначає наступне.

Адміністративне судочинство - діяльність адміністративних судів щодо розгляду і вирішення адміністративних справ у порядку, встановленому цим Кодексом ( п. 5 ч. 1 ст. 4 КАС України)

Адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір ( п.1 ч. 1 ст. 4 цього Кодексу).

Публічно-правовий спір - спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (абз. 2 п. 2 ч. 1 ст. 4 цього Кодексу)

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом із тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи вказані позовні вимоги ОСОБА_3 обґрунтовані тим, що споруди за адресами АДРЕСА_1 та 113-Б були зведені на замовлення третіх осіб ОСОБА_5 та ОСОБА_4 із численними порушеннями містобудівного та земельного законодавства, будівельних норм та правил, внаслідок чого порушено право власності позивача, яка є власником суміжної земельної ділянки та розміщеного на ній магазину за адресою АДРЕСА_4 .

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності, забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів врегульовано Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 року № 3038-VI (далі - Закон № 3038-VI).

Відповідно до ч. 2 ст. 29 цього Закону фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.

Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією. (п. 8 ч. 1 ст. 1 Закону № 3038-VI)

Відповідно до ч. 8 ст. 29 Закону № 3038-VI містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об`єкта незалежно від зміни замовника.

Приписами частини першої статті 34 Закону № 3038-VI передбачено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1).

Зазначені у частині першій цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва. (ч. 2 ст. 34 Закону № 3038-VI)

Відповідно до ч.1 ст. 39 Закону № 3038-VI, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що належать до І-ІІІ категорій складності, та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Частиною 5 ст. 39 вказаного Закону №3038-VI встановлено, що датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Як вбачається з матеріалів справи, на замовлення ОСОБА_5 та ОСОБА_4 здійснено будівництво магазинів за адресами АДРЕСА_1 та 113-Б , для будівництва яких видано оскаржувані містобудівні умови та обмеження № 2/05-03 від 06.12.2018 р. та № 3/05-03 від 06.12.2018 р., а також зареєстровано повідомлення про початок будівельних робіт № ХС 65 від 21.01.2019 р. та № ХС 13 від 21.01.2019 р. Вказані об`єкти будівництва було введено в експлуатацію та 22.02.2019 року зареєстровано декларацію № ХС 94 про готовність до експлуатації об`єкта за адресою АДРЕСА_1 та декларацію № ХС 86.

Крім того, 12.03.2019 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано за ОСОБА_5 право власності на об`єкт нежитлової нерухомості (магазин), розташований за адресою АДРЕСА_2 , а також 12.03.2019 року зареєстровано за ОСОБА_4 право власності на об`єкт нежитлової нерухомості (магазин), розташований за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 159723885 та № 159627011 від 15.03.2019 р.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулює Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Пунктом 1 ч. 1 ст. 4 вказаного Закону встановлено, що право власності підлягає державній реєстрації прав.

Відповідно до п. 1 ст.1 Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Отже, на момент звернення позивача до суду з цим позовом, треті особи ОСОБА_5 та ОСОБА_4 набули право власності на об`єкти нежитлової нерухомості ( магазини ) за адресами АДРЕСА_1 та 113-Б , шляхом реєстрації у встановленому Законом порядку права власності на них, та з цього часу набули правомочностей власників вказаних об`єктів нерухомого майна та, одночасно, державою здійснено офіційне визнання і підтвердження факту набуття таких речових прав на вказані об`єкти нерухомого майна.

Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частинами 1 та 2 ст. 319 Цивільного кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Стаття 321 Цивільного кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) також гарантує непорушність права власності, відповідно до якої право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Аналіз зазначених норм права є підставою для висновку про припинення ОСОБА_5 та ОСОБА_4 прав та обов`язків замовників будівництва з моменту їх введення в експлуатацію згідно декларації про готовність об`єкта до експлуатації у відповідності до ч. 5 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", тобто з 22.02.2019 та набуттям прав та обов`язків власників вказаних об`єктів нежитлової нерухомості (магазинів) з моменту реєстрації права приватної власності на вказані об`єкти нерухомості з 12.03.2019 року.

Характеризуючи ненормативні правові акти, Конституційний Суд України у рішенні від 16 квітня 2009 року №-рп/2009 (справа №1-9/2009) їх визначив як такі, що передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Отже, оскаржувані містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва № 2/05-03 від 06.12.2018 р. "Будівництво магазину по АДРЕСА_1 " та № 3/05-03 від 06.12.2018 р. " Будівництво магазину по АДРЕСА_2 ", повідомлення про початок будівельних робіт № ХС 65 від 21.01.2019 р. на "Будівництво магазину АДРЕСА_1 ", № ХС 13 від 21.01.2019 р. "Будівництво магазину АДРЕСА_2 ", а також декларації від 22.02.2019 р. № ХС 94 та № ХС 86 про готовність до експлуатації об`єктів за вказаними адресами вичерпали свою дію шляхом виконання та їх скасування не породжує жодних правових наслідків для позивача, оскільки у третіх осіб ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виникло право власності на вищезазначене нерухоме майно, і це право ґрунтується на правовстановлюючих документах.

Крім того, суд бере до уваги, що згідно витягу з Дердержавного реєстру речових прав на нерухоме майно № 183147812 від 01.10.2019 р., власником об`єктів нежитлової нерухомості (магазинів) за адресами АДРЕСА_1 та 113-Б на підставі договорів купівлі - продажу є ОСОБА_6 .

Суд зазначає, що відновлення того становища, яке існувало до видачі містобудівних умов та обмежень в обраний позивачем спосіб є неможливим, тому вказана справа не підлягає розгляду судом адміністративної юрисдикції.

Незважаючи на те, що відповідачами у справі є суб`єкти владних повноважень, пред`явлений позивачем для вирішення судом спір не є публічно-правовим, оскільки спір у справі, що розглядається, не стосується захисту прав, свобод і інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, а заявлений позивачем на захист порушених цивільних прав.

Таким чином, подальше оспорювання правомірності набуття третіми особами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а на теперішній час також ОСОБА_6 прав власності на об`єкти нерухомості (по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ) може вирішуватися у порядку цивільної юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Довід представника позивача про відсутність правових підстав для закриття провадження у справі, оскільки предметом оскарження є, серед іншого, бездіяльність УДАБІ у Херсонській області щодо невжиття належних заходів державного контролю та нагляду за дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, суд вважає необґрунтованим, оскільки спір у справі стосується не стільки правомірності дій відповідача при реєстрації повідомлень про початок виконання будівельних робіт та декларацій про готовність об`єктів до експлуатації, скільки правомірності набуття ОСОБА_4 та ОСОБА_5 права власності на об`єкти нерухомого майна, створені за результатами будівництва, а тому захист порушеного права власності ОСОБА_3 має вирішуватися в порядку, встановленому ЦПК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.10.2018 року у справі № 817/333/17 (К/9901/42762/18).

При цьому визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 816/421/17 та від 20 вересня 2018 року у справі № 813/1076/17.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу. (ч. 2 ст. 238 КАС України).

Якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ. (ч. 1 ст. 289 КАС України)

Щодо розподілу судових витрат, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору врегульовано Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 р. № 3674-VI.

Відповідно до приписів ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, серед іншого, закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом).

Отже, питання щодо повернення позивачу сплаченого судового збору буде вирішено судом після його звернення до суду з відповідним клопотанням.

Керуючись статтями ст.ст. 238, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ухвалив:

Закрити провадження у адміністративній справі № 540/1114/19 за позовом ОСОБА_3 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Чаплинської селищної ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 в частині позовних вимог щодо

- визнання протиправними дій відділу містобудування та комунального майна Чаплинської селищної ради щодо надання містобудівних умов та обмежень забудови земельних ділянок за адресами АДРЕСА_1, та АДРЕСА_2 ;

- скасування містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва № 2/05-03 від 06.12.2018 р. "Будівництво магазину по АДРЕСА_1 ";

- скасування містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва № 3/05-03 від 06.12.2018 р. "Будівництво магазину по АДРЕСА_2 ";

- визнання протиправною бездіяльності Управління Державної архітектурно - будівельної інспекції у Херсонській області щодо невжиття належних заходів державного контролю та нагляду за дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил; виконання дозвільних та реєстраційних функцій у будівництві при встановленні тимчасових споруд на земельних ділянках за адресами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ;

- скасування реєстрації повідомлень про початок будівельних робіт № ХС 65 від 21.01.2019 р. на "Будівництво магазину АДРЕСА_1 ", № ХС 13 від 21.01.2019 р. "АДРЕСА_2 ";

- скасування реєстрації декларації від 22.02.2019 р. № ХС 94 про готовність до експлуатації об`єкта за адресою АДРЕСА_1 , та декларації від 22.02.2019 р. № ХС 86 про готовність до експлуатації об`єкта за адресою АДРЕСА_2 .

Роз`яснити позивачу, що розгляд даного спору віднесено до юрисдикції місцевих загальних судів та повторне звернення до адміністративного суду зі спором між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомукаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 11.10.2019 р.

Суддя Дубровна В.А.

кат. 109020000