Справа № 200/11952/19-а
Суддя: Льговська Ю.М.
Дата ухвалення: 2019-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

11 жовтня 2019 р. Справа №200/11952/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Льговська Ю.М., розглянувши матеріали позову Міністерства внутрішніх справ України в особі Одеського державного університету внутрішніх справ (місцезнаходження: вул. Успенська, 1, м. Одеса, 65014) до ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про визнання бездіяльності протиправною, стягнення витрат, -

В С Т А Н О В И В:

02 жовтня 2019 року (згідно з відбитком поштового штампу на конверті) Міністерство внутрішніх справ України в особі Одеського державного університету внутрішніх справ звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності з відшкодування витрат на навчання після звільнення з органів внутрішніх справ протягом трирічного терміну перебування на службі після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України; стягнення на користь держави в особі центрального органу виконавчої влади Міністерства внутрішніх справ України в особі Одеського державного університету внутрішніх справ витрат, пов`язаних з утриманням відповідача в Одеському державному університеті внутрішніх справ, у сумі 28707 гривень 41 копійка.

За приписами пунктів 3, 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161 цього Кодексу; чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини третьої статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною другою статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI (далі - Закон України «Про судовий збір») передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

За приписами підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірівпрожиткового мінімуму для працездатних осіб, немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою підприємцем - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з абзацом 4 частини першої статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 23.11.2018 № 2629-VIII з 1 січня 2019 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1 921,00 гривень.

Судом встановлено, що позивачем заявлено дві позовні вимоги, немайнового та майнового характеру, а тому судовий збір, який підлягає до сплати становить 3842,00 гривень (по 1921,00 гривень за кожну позовну вимогу). Разом з тим доказів сплати судового збору Міністерством внутрішніх справ України в особі Одеського державного університету внутрішніх справ не надано. До позовної заяви долучено платіжне доручення № 1665 від 19 вересня 2019 року про сплату 1921,00 гривень, де платником вказано не позивача, а Одеський державний університет внутрішніх справ.

Недоліки позовної заяви щодо ненадання доказів сплати позивачем судового збору підлягають усуненню.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Згідно з частиною п`ятою статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Отже, за змістом наведених норм у справах, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, встановлений місячний строк звернення до суду, який обчислюється з виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог.

З матеріалів позовної заяви суд вбачає, що наказом по особовому складу № 92 від 12 березня 2018 року ОСОБА_1 звільнено зі служби в органах внутрішніх справ з 12 березня 2018 року, однак, позивач звернувся до адміністративного суду з даним позовом лише 02 жовтня 2019 року, що підтверджується штампом відділення поштового зв`язку поштової організації на конверті.

Таким чином, позивачем пропущено встановлений статтею 122 КАС України місячний строк звернення до суду з цим позовом.

Відповідно до частини шостої статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

До адміністративного позову долучено заяву позивача про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду та його поновлення, в обґрунтування якої зазначено, що про звільнення молодого спеціаліста ОСОБА_1 Одеський державний університет внутрішніх справ дізнався 23 квітня 2019 року, після чого вжито заходів досудового врегулювання спору з направленням 24 квітня 2019 року відповідачеві листа з пропозицією добровільного відшкодування суми витрат на навчання. Також вказується на таку причину пропуску строку звернення до суду як зміну підсудності цієї категорії спорів.

Разом з тим, матеріали позовної заяви не містять фактів та доказів на підтвердження того, коли саме у позивача, яким визначено Міністерство внутрішніх справ України, виникло право на звернення до суду.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 804/285/16, на яку посилається позивач, зазначено, що з метою встановлення чіткого критерію визначення юрисдикції спорів щодо відшкодування вартості навчання особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, за позовом суб`єкта владних повноважень Велика Палата Верховного Суду відступає від висновків, викладених у постановах від 14 березня 2018 року у справі № 461/5577/15-ц, 31 жовтня 2018 року у справі № 820/5761/15, оскільки указані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби.

Про сталість судової практики вирішення таких спорів з грудня 2018 року відмічено й у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 вересня 2019 року у справі № 127/7858/18.

Отже, підсудність цієї категорії спорів визначена Великою Палатою Верховного Суду ще 12 грудня 2018 року у справі № 804/285/16 та від цієї дати до дня звернення позивача до суду з даним позовом минуло більше одного року та шести місяців, тоді як статтею 122 КАС України встановлено місячний строк звернення до суду з даним позовом.

Суд зазначає, що поважними причинами пропуску строку на подання позову можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та повинні бути підтверджені належними доказами.

Зазначені позивачем підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду є суто суб`єктивними обставинами, а тому не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку звернення до адміністративного суду з даним позовом, а отже, підстави пропуску строку звернення до адміністративного суду, вказані позивачем у клопотанні, є неповажними.

Згідно з частиною 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи наведене, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

Пунктом 2 частини п`ятої статті 160 КАС України регламентовано, що в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Відповідно до частини першої, пункту 5 частини четвертої статті 46 КАС України позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень. Громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, громадські об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень в інших випадках, коли право звернення до суду надано суб`єкту владних повноважень законом.

Згідно з частинами першої, третьої статті 43 КАС України здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами). Здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їх посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

Зі змісту позовної заяви суд вбачає, що позивачем у справі вказано Міністерство внутрішніх справ України в особі Одеського державного університету внутрішніх справ. Таке визначення відповідача є некоректним з огляду на те, що такий суб`єкт владних повноважень є юридичною особою, згідно з приписами статті 43 КАС України наділений адміністративною процесуальною правосуб`єктністю, повинен брати участь у справі від свого імені або в інтересах інших осіб, якщо це встановлено законом, а не в особі інших суб`єктів, які мають статус окремої юридичної особи, зокрема, в особі Одеського державного університету внутрішніх справ.

Відповідно до частини першої статті 53 КАС України у випадках, встановлених законом, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, державні органи, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до адміністративного суду із позовними заявами в інтересах інших осіб і брати участь у цих справах. При цьому Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, державні органи, органи місцевого самоврядування повинні надати адміністративному суду документи та інші докази, які підтверджують наявність визначених законом підстав для звернення до суду в інтересах інших осіб.

Частиною сьомою статті 160 КАС України передбачено, що у разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

За змістом наведених норм у разі пред`явлення Міністерством внутрішніх справ України позову в інтересах Одеського державного університету внутрішніх справ позивач повинен вказати підстави звернення та надати суду докази, які підтверджують наявність визначених законом підстав для звернення до суду в інтересах інших осіб. Разом з тим, таких документів до позовної заяви не долучено.

Крім того, позовну заяву від імені позивача Міністерства внутрішніх справ України підписано адвокатом Ковальовою К.М., але доказів на підтвердження її повноважень не надано. Наявний в матеріалах справи ордер від 30 вересня 2019 року посвідчує повноважність дій адвоката лише в інтересах Одеського державного університету внутрішніх справ.

Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи, що позовна заява не відповідає вимогам статей 160, 161 КАС України, вона підлягає залишенню без руху з наданням позивачеві строку для усунення недоліків.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 248 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Міністерства внутрішніх справ України в особі Одеського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про визнання бездіяльності протиправною, стягнення витрат залишити без руху.

Позивачеві усунути недоліки позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки необхідно усунути шляхом надання до Донецького окружного адміністративного суду:

1) позовної заяви з її копіями відповідно до кількості учасників справи, оформленої з дотриманням вимог статей 160, 161 КАС України, а саме, із зазначенням:

- повного найменування відповідача, його місцезнаходження; поштового індексу; ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; відомих номерів засобів зв`язку, офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти;

- правових підстав для звернення Міністерства внутрішніх справ України в інтересах Одеського державного університету внутрішніх справ з наданням доказів, які підтверджують наявність визначених законом підстав для звернення до суду в інтересах інших осіб;

- доказів на підтвердження повноважень представника позивача адвоката Ковальової К.М. діяти в інтересах Міністерства внутрішніх справ України;

2) доказів сплати судового збору у загальному розмірі 3842,00 гривень (по 1921,00 гривня за кожну позовну вимогу матеріального та нематеріального характеру);

3) заяви про поновлення строку звернення до суду з викладенням інших підстав для обґрунтування поважності причин його пропуску.

Роз`яснити позивачу, що в разі, якщо він не усуне недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, позовна заява буде йому повернута.

Копію ухвали направити позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Ю.М. Льговська