Справа № 200/9525/19-а
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2019-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2019 р. Справа№200/9525/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Волгіної Н.П.,

при секретарі судового засідання Кудрявцеві О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду Донецької області

про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій відповідача щодо невиплати їй пенсії з 1 серпня 2017 року по 30 вересня 2018 року; зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити виниклу заборгованість із пенсії з 1 серпня 2017 року по 30 вересня 2018 року в повному обсязі.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона є пенсіонером та внутрішньо переміщеною особою, проживає у смт. Велика Новосілка Донецької області, має місце постійної реєстрації у АДРЕСА_1 , перебуває на обліку в Великоновосілківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з червня 2018 року на підставі особистої заяви та отримує пенсію у разі втрати годувальника, на яку здобула право з 2015 року. Після взяття відповідачем пенсійної справи позивача на облік нею був відкритий поточний рахунок у філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк».

За період з 1 серпня 2017 року по 30 вересня 2018 року відповідач не виплатив заборгованість з належної позивачу пенсії.

Відповідач почав виплачувати пенсію з жовтня 2018 року.

З метою з`ясування причин невиплати заборгованості з пенсії позивач звернулася до відповідача із відповідною заявою, у відповідь на яку 10 червня 2019 року Управління відповіло, що період невиплати їй пенсії склав з 1 серпня 2017 року по 30 вересня 2018 року та надав довідку, в якій зазначив загальну суму заборгованості з пенсії - 53 412,74 грн.

На переконання ОСОБА_1 не виплата їй відповідачем пенсії за вказаний період є порушенням гарантованого Конституцією України права громадянина на соціальний захист, яке включає, зокрема, і право на матеріальне забезпечення у разі повної, часткової або тимчасової працездатності, а також в старості та в інших випадках, передбачених законом. Позивач вважає, що виплату їй пенсії було припинено з підстав, що не передбачені ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а тому відповідно до ст. 46 цього ж Закону пенсія повинна бути їй виплачена за минулий час без обмежень будь-яким строком (а.с. 4-7).

У наданому до суду відзиві на позов відповідач зазначив про відсутність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог, обґрунтовуючи це наступним.

Позивач звернулася до Управління із заявою про виплату пенсії від 7 травня 2018 року та надала відповідний пакет документів, на підставі якого ОСОБА_1 було взято на облік до Управління. До цього часу, позивач перебувала на обліку в Полтавському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області.

Розпорядженням Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України від 27 липня 2017 року відповідно до протоколу засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 14 липня 2017 року № 7 ОСОБА_1 виплату пенсії припинено.

Розпорядженням від 31 травня 20108 року відповідно до п. 1.1. протоколу засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 29 травня 2018 року № 105, ОСОБА_1 призначено (відновлено) виплату пенсії з урахуванням п. 15 постанови Кабінету Міністрів України № 365 відповідно до якого орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

До теперішнього часу окремий порядок не визначений (а.с. 26-29, 37-40).

Ухвалою від 2 серпня 2019 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (а.с. 1-2).

Ухвалою суду від 16 серпня 2019 року судом вирішено проводити розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 10 вересня 2019 року (а.с. 23).

Ухвалою суду від 10 вересня 2019 року розгляд справи відкладено до 25 вересня 2019 року (а.с. 48).

Сторони 25 вересня 2019 року до судового засідання не з`явились, про місце, дату та час судового розгляду повідомлялись судом належним чином. Заяв та клопотань на адресу суду не надіслали, про причини не явки суд не повідомили.

Згідно ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи наведене вище суд вважає за можливе розглянути справу без участі позивача та відповідача.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання позивача як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_2 , місце постійної реєстрації: АДРЕСА_3 . Позивач є пенсіонером та має право на отримання пенсії у разі втрати годувальника; перебуває на обліку в Великоновосілківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області (а.с. 11-14, 15-16).

Відповідач, Великоновосілківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, , місцезнаходження: 85500, Донецька область, смт. Велика Новосілка, вул. Центральна, буд. 103, є органом державної влади (а.с. 24-25).

Як встановлено судом, позивач є пенсіонером та має право на отримання пенсії у разі втрати годувальника, що підтверджується пенсійним посвідченням серія НОМЕР_2 від 7 жовтня 2015 року (а.с. 13).

Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № від 7 травня 2018 року ОСОБА_1 має статус внутрішньо переміщеної особи (а.с. 14).

Як встановлено судом на підставі матеріалів справи позивач до травня 2018 року перебувала на обліку в Полтавському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області (а.с. 28, 32-33, 39, 41, 43).

Рішенням комісії Управління соціального захисту населення Подільської у м. Полтаві Ради № 7 від 14 липня 2017 року на підставі подання управління соціального захисту населення № 7 від 30 червня 2017 року, акту обстеження та інших поданих матеріалів вирішено припинити соціальну виплату ОСОБА_1 (а.с. 31, 41).

Розпорядженням Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 27 липня 2017 року припинено виплату пенсії ОСОБА_1 згідно рішення Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеними особам № 7 від 14 липня 2017 року (а.с. 31, 41).

7 травня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про переведення пенсійної справи з Управління Пенсійного фонду м. Полтава Полтавської області Ленінського району де зазначила що, останній місяць отримання пенсії серпень 2017 рік (а.с. 33, 43).

Розпорядженням від 31 травня 2018 року Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеними особам відповідно до п.1.1 протоколу засідання комісії з питань призначення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 29 травня 2018 року № 105 призначено (відновлено) ОСОБА_1 виплату пенсії (а.с. 34, 44) .

Як встановлено судом відповідач почав сплачувати пенсію позивачу з жовтня 2018 року (а.с. 28, 39).

Факт невиплати позивачу пенсії за спірний період підтверджується розрахунком відповідача недоотриманої ОСОБА_1 пенсії по особовому рахунку № НОМЕР_3 , з якої вбачається, що з серпня 2017 року по жовтень 2018 року позивачу пенсія не виплачувалась (а.с. 30, 45).

Будучи не згодною із невиплатою їй відповідачем заборгованості з пенсії за спірний період позивач звернулася до Донецького окружного адміністративного суду із даним позовом.

При прийнятті рішення по суті спору суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг передбачено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно ст. 5 цього Закону цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Згідно ст. 85 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (зі змінами та доповненнями) (далі - Закон № 1788-ХІІ, Закон України «Про пенсійне забезпечення») пенсії виплачуються за місцем проживання пенсіонера, незалежно від реєстрації місця проживання.

Згідно зі ст. 1 Закону України від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" (далі - Закон № 1706-VII, Закон України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб"), який набрав чинності 22 листопада 2014 року, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Статтею 2 Закону № 1706-VII визначено, що Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

Згідно з ч. 1 ст. 4 цього Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених ст. 12 цього Закону.

Відповідно до ст. 7 Закону № 1706-VII для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на пенсійне забезпечення, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509.

Згідно з п. 6 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 1 жовтня 2014 року (в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 352 від 8 червня 2016 року, далі - Порядок № 509), довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи діє безстроково, крім випадків, передбачених ст. 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" та абз. 6 цього пункту.

Як вбачається зі змісту ст. 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" рішення про скасування дії довідки приймається керівником структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання особи та надається внутрішньо переміщеній особі протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення (абз. 7 ч. 1 ст. 12); структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад на підставі прийнятого рішення невідкладно вносить до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб відомості про скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (абз. 14 ч. 1 ст. 12).

Приписами абз. 6 п. 6 Порядку № 509 передбачено внесення запису про недійсність довідки до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб у випадку, коли довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи отримана у період до 20 червня 2016 року і при цьому у якій адресою фактичного місця проживання вказано адресу місцезнаходження органу державної влади, органу місцевого самоврядування, юридичної особи публічного права, її підрозділу, будь-якого іншого приміщення, за якою внутрішньо переміщена особа фактично не проживає, та яка підлягає перереєстрації за заявою цієї особи.

Статтею 49 Закону № 1058-IV врегульовано питання щодо припинення та поновлення виплати пенсії.

Так, частиною 1 ст. 49 Закону № 1058-IV передбачено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Суд вважає за необхідне зазначити, що постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року № 136, яка набрала чинності 4 березня 2016 року, затверджено Порядок здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації, поданої фізичними особами для нарахування та отримання соціальних виплат, пільг, субсидій, пенсій, заробітної плати, інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Порядок № 136).

Згідно з п. 9 Порядку № 136 у разі виявлення під час здійснення верифікації та моніторингу невідповідності інформації, на підставі якої призначено (продовжено), нараховано або здійснено державну виплату, Мінфін надсилає розпоряднику бюджетних коштів та/або іншому органу, який здійснює виплати за рахунок коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, рекомендацію щодо зупинення або припинення таких виплат відповідним реципієнтам або групі реципієнтів.

Відповідно до п. 12 Порядку № 136 розпорядник бюджетних коштів та/або інший орган, який здійснює виплати за рахунок коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, на підставі отриманої від Мінфіну рекомендації щодо зупинення або припинення державних виплат приймає рішення щодо зупинення або припинення, продовження виплат реципієнту, про що повідомляє Мінфіну протягом трьох днів з дати прийняття такого рішення.

8 червня 2016 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 365 "Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам", яка набрала чинності 14 червня 2016 року, пунктом 1 якої затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання /перебування.

Пунктом 4 цього Порядку установлено, що соціальні виплати внутрішньо переміщеним особам призначаються і виплачуються […] територіальними органами Пенсійного фонду України […] за місцем їх фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.

Також цією ж постаново визначено, що суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, як вже зазначено судом вище, частиною 1 ст. 49 Закону № 1058-IV, яка містить в собі перелік випадків, у випадку настання яких здійснюється припинення виплати пенсії внутрішньо переміщеним особам, передбачає крім перерахованих в ній конкретних випадків ще й «інші випадки, передбачені законом».

За загальним правилом закон - це нормативно-правовий акт вищої юридичної сили, який приймається відповідно до особливої процедури виключно парламентом (Верховною Радою України) та регулює найважливіші суспільні відносини.

Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту.

За змістом конституційних норм Кабінет Міністрів України не наділений правом вирішувати питання, які належать до виключної компетенції Верховної Ради України, так само, як і приймати правові акти, які підміняють або суперечать законам України.

Проаналізувавши наведені вище нормативно-правові приписи та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що «інші випадки, передбачені законом», ніж ті, які перераховані у ч. 1 ст. 49 Закону № 1058-IV - відсутні, відповідно були відсутні правові підстави для припинення виплати пенсії позивачу.

Згідно п. 1 Постанови Кабінету Міністрів від 5 листопада 2014 р. № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно відповідач був зобов`язаний після взяття на облік позивача виплатити існуючу заборгованість з пенсії з серпня 2017 року.

Згідно ч.ч. 2-3 ст. 9 КАС України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи, що позивач звернулась до суду із позовними вимогами про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у виплаті з 1 серпня 2017 року пенсії позивачу, беручи до уваги встановлені судом обставини, суд вважає за для належного захисту прав позивача вийти за межі позовних вимог ОСОБА_1 та визнати протиправною бездіяльність відповідача в частині невиплати нарахованої позивачу пенсії за період з 1 серпня 2017 року.

Під час розгляду справи судом встановлено, що пенсія позивачу нараховувалась але не виплачувалась, тому позовні вимоги ОСОБА_1 в частині зобов`язання відповідача нарахувати позивачу пенсію у разі втрати годувальника за період з 1 серпня 2017 року по 30 вересня 2018 року задоволенню не підлягають.

На підставі приписів ч. 4 ст. 245 КАС України, беручи до уваги висновок суду щодо протиправної бездіяльності відповідача стосовно невиплати позивачу пенсії за спірний період, суд вважає позовні вимоги позивача про зобов`язання відповідача виплатити позивачу виниклу заборгованість з виплати призначеної їй пенсії за віком з 1 листопада 2017 року - такими, що підлягають задоволенню.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з такого.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що ухвалою суду від 2 серпня 2019 року позивачу відстрочено сплату судового збору до вирішення справи по суті, беручи до уваги, що позивачем заявлені позовні вимоги немайнового характеру (визнання дій протиправними), а позовні вимоги зобов`язання відповідача виплатити виниклу заборгованість з пенсії є похідними від вимог про визнання дій протиправними, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача суму судового збору на користь Державного бюджету України в розмірі 768,40 грн.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій - у межах суми стягнення за один місяць, з огляду на що рішення про зобов`язання відповідача сплатити заборгованість підлягає негайному виконанню в частині сплати заборгованості з виплати пенсії за один місяць.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 72-77, 94, 132, 134, 139, 205, 242-246, 293, 295, 297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо невиплати ОСОБА_1 пенсії за період з 1 серпня 2017 року по 30 вересня 2018 року.

Зобов`язати Великоновосілківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: 85500, Донецька область, смт. Велика Новосілка, вул. Центральна, буд. 103) виплатити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) в повному обсязі заборгованість з пенсії, яка виникла за період з 1 серпня 2017 року по 30 вересня 2018 року.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 85500, Донецька область, смт. Велика Новосілка, вул. Центральна, буд. 103) на користь Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України) за наступними реквізитами: рахунок - UA НОМЕР_4 , код ЄДРПОУ - 37993783, код банку 899998, отримувач - ГУК у м. Києві/м. Київ 22030106, код класифікації доходів бюджету 22030106, судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Звернути до негайного виконання рішення суду в частині зобов`язання відповідача виплати ОСОБА_1 заборгованість з виплати пенсії за один місяць.

Рішення суду прийняте у нарадчій кімнаті, його вступна та резолютивна частини проголошені в судовому засіданні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною 2 статті 299 цього Кодексу.

Згідно приписів підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення Донецького окружного адміністративного суду подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 30 вересня 2019 року.

Суддя Н.П. Волгіна