Справа № 214/3035/19
Суддя: Гринь Н. Г.
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/3035/19
2-а/214/175/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 жовтня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гриня Н.Г.,

при секретарі судового засідання Печарник З.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора взводу 3 роти батальйону 1 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Рудого Володимира Геннадійовича, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом 22.04.2019 року, який було уточнено 22.07.2019 року, в якому просить суд: визнати дії інспектора при складанні постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення протиправними; визнати постанову про адміністративне правопорушення ЕАВ №1066130 від 13.04.2019 року протиправною та скасувати її.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 13.04.2019 року о 22-46 год. він керував транспортним засобом «Mazda Xedox 9» державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Лермонтова в м. Кривому Розі на перехресті регульованому світлофором де повернув праворуч в бік вул. Німецької. Після чого був зупинений інспектором, який пояснив, що причина зупинки проїзд перехрестя на забороняючий червоний сигнал світлофора. Він пояснив інспектору, що він завершував проїзд перехрестя на миготливий зелений сигнал світлофора. Після того як працівник ОСОБА_2 перевірив його документи та попрямував з ним до автомобіля патрульної поліції. Після чого йому було надано постанову про накладення адміністративного стягнення. Таким чином розгляд відбувся біля автомобіля без його участі. Вважає, що постанова була винесена зі значними порушеннями. Зокрема, інспектор в порушення вимог ст. 278 КУпАП не оголосив йому права, не дав можливості скористуватися захистом та надати пояснення по суті. Крім того в оскаржуваній постанові не зазначено технічний засіб, на який здійснено фото або відеозапис. Враховуючи, що він не вчиняв правопорушення, а також те що постанову складено з грубим порушенням під час оцінки доказів відповідачем, позивач вважає, що дії інспектора були протиправними, а винесена ним постанова незаконною.

Ухвалою суду від 23.07.2019 року за результатами автоматизованого розподілу справу прийнято до провадження призначення до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.27).

Ухвалою суду від 04.09.2019 року до справи в якості третьої особи залучено Департамент національно поліції України.

Позивач ОСОБА_1 правом на участь в судовому засіданні не скористався, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився.

Представник третьої особи правом присутності не скористався, надав письмові пояснення згідно яких, з вимогами позову не погоджуються. Так, 13.04.2019 року інспектором був зупинений транспортний засіб «Мазда Кседокс 9» з державним номерним знаком НОМЕР_2 , водій якого виїхав на перехрестя та проїхав його на заборонений сигнал світлофора, чим порушив вимоги п. 8.7.3 е ПДР України. Після чого транспортний засіб було зупинено з дотриманнями вимог ПДР. Після зупинки відповідач представився водієві, відповідно до вимог п.3 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», повідомив причину зупинки, попросив пред`явити водійське посвідчення та документи на автомобіль. Встановивши особу водія, яким виявився ОСОБА_3 , виконавши вимоги ст.278 КУпАП та роз`яснивши водієві його процесуальні права, інспектор перейшов до розгляду справи по суті. З`ясувавши фактичні обставини справи, він прийшов до висновку про наявність в діях водія складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, виніс постанову серії ЕАВ №1066130, наклавши на водія штраф в сумі 425 грн. Доводи позивача щодо недопущення ним порушення вимог ПДР є хибним, оскільки останній під час спілкування визнавав вчинене порушення. Жодних переконливих доказів своєї невинуватості позивачем не надано.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, в порядку ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію учасників справи, суд приходить до наступного висновку.

13.04.2019 року інспектором Полку ПП в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області ДПП Рудим В.Г. винесено постанову серії ЕАВ №1066130 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП із накладенням штрафу 425 грн. (а.с.26). Винесення оскаржуваної постанови мотивовано тим, що 13.04.2019 року о 22-46 год. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Mazda Xedox 9» державний номерний знак НОМЕР_1 проїхав перехрестя вул.. Лермонтова та пров. Пулківський на заборонений червоний сигнал світлофора. Своїми діями водій порушив п.8.7.3 (е) ПДР України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.213, ст.ст.222, 258 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ч.2 ст.121 КУпАП, в порядку скороченого провадження, тобто без складання протоколу про адміністративне правопорушення з винесенням постанови по справі про адміністративне правопорушення за результатами її розгляду на місці вчинення правопорушення.

Судом встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглянута безпосередньо на місці вчинення адміністративного правопорушення поліцейським як уповноваженою посадовою особою органу поліції, що не суперечить ст.276 КУпАП.

Разом з тим, перевіряючи правомірність винесення оскаржуваної постанови суб`єктом владних повноважень, суд зобов`язаний перевірити наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Положеннями ч.5 ст.14 Закону «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Диспозицією ч.2 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за проїзд на заборонний сигнал світлофора.

Згідно з п.п.8.1, 8.7 ПДР України, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою, зокрема, світлофорів. Світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально.

Відповідно до п.8.7.3 «е» ПДР України, червоний сигнал світлофору, у тому числі миготливий або два червоних миготливих сигнали забороняють рух транспортних засобів.

Як визначено ст.251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речові докази та інші документи.

У правових нормах КУпАП та КАС України визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення та її перегляду судом у випадку оскарження, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. В даній категорії справ відповідач як суб`єкт владних повноважень, повинен зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати позицію позивача та його заперечення проти пред`явленого йому обвинувачення, адже в силу ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пунктом 24 постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В постанові, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і зазначити мотиви відмови від інших доказів, на які посилається правопорушник, або вказаних останнім доводів.

Інкримінуючи ОСОБА_1 порушення п.8.7.3 «е» ПДР України, відповідач посилався на проїзд ним на червоний сигнал світлофора та те, що порушення було зафіксоване на бодікамеру.

У відповідності до ч.ч.1, 4 ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису. Так, ч.1 ст.40 Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Отже, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції, фотознімки можуть бути доказом у справі лише у тому випадку, коли вони зафіксовані у встановленому законом порядку.

Хоча в постанові і зазначено, що правопорушення зафіксовано на бодікамеру АЕ 00061. В той же час, всупереч приписам ст.283 КУпАП, відеозапис не було зазначено в оскаржуваній постанові у справі про адміністративне правопорушення в графі 9 «До постанови додається», як і не досліджено під час розгляду інспектором справи про адміністративне правопорушення, адже жодних посилань на нього в постанові немає. Вказані обставини виключають можливість прийняття відеозапису у якості належного доказу по справі. Таку позицію висловив і Верховний Суд у своїх постановах від 30.05.2018 року у справі № 337/3389/16-а, від 15.11.2018 року у праві №524/5536/17.

Більш того, із наданого відеозапису не вбачається сам факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого п.8.7.3 (е) ПДР України. Так, оглядом відеозапису на диску DVD-R встановлено, що запис розпочинається з того, що ОСОБА_3 виходить з автомобіля, спілкується з інспектором, останній роз`яснює права позивача та причину зупинки, далі йде для складання постанови. Сам факт його зупинки автомобіля позивача також не зафіксовано. Момент та час зупинки водія відповідачем відеозапис на диску DVD-R не містить.

Жодних фотоматеріалів, пояснень свідків, які вказували б на наявність в діях позивача вини у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він притягнутий до відповідальності, відповідачем до постанови не долучено та в підтвердження своїх заперечень не надано.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Тобто, відповідач як суб`єкт владних повноважень, повинен зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати позицію позивача та його заперечення проти пред`явленого йому обвинувачення, адже в силу ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, з цієї правової норми вбачається, що законодавцем встановлено презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

За даних обставин заперечення, наведені відповідачем без їх доказового підтвердження, спростовуються обґрунтованою позицією позивача, яка полягає у завершенні проїзду регульованого перехрестя на жовтий сигнал світлофору, що не є порушенням вимог ПДР України, котра в сукупності з наявними доказами, рядом сумнівів щодо доведеності його вини, які тлумачаться на користь позивача, є свідченням недоведеності наявності в діях ОСОБА_1 події та складу інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ураховуючи сукупність викладених обставин та доведеність неправомірності винесення відповідачем оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог із скасуванням оскаржуваної постанови та закриттям справи у відповідності до п.3 ч.3 ст.286 КАС України.

Натомість у частині визнання постанови та дій відповідача протиправними слід відмовити, оскільки суд скасовуючи постанову винесену відповідачем у повному обсязі поновив порушені права позивача.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно ч.1 ст.139 КАС України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача, звільненого від сплати судового збору на підставі ст.288 КУпАП, тому вони підлягають компенсації за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

Підстави, визначені ст.371 КАС України, для звернення судового рішення до негайного виконання, відсутні.

Керуючись ст.ст.2, 3, 5, 9, п.10 ч.6 ст.12, ст.ст.72-79, 139, 162, п.2 ч.1, ч.3 ст.241, ст.ст.242, 244-246, 250, 255, 257, 268, 269, 271, 286, 293, п.п.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора взводу 3 роти батальйону 1 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Рудого Володимира Геннадійовича, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, задовольнити частково.

Постанову серії ЕАВ №1066130 від 13.04.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, винесену інспектором Полку патрульної поліції в м. Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Рудим Володимиром Геннадійовичем скасувати, а справу закрити.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з дня його підписання через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку, передбаченому ст.286 КАС України.

Рішення суду складено та підписано 10.10.2019 року.

Суддя Гринь Н.Г.