Справа № 822/2853/17
Суддя: Соколов В.М.
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України

10 жовтня 2019 року
Київ
справа №822/2853/17
адміністративне провадження №К/9901/9022/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: Соколова В.М., Білак М.В., Єресько Л.О., розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2019 року (судді Іваненко Т.В., Франковська К.С., Кузьменко Л.В.) у справі № 822/2853/17 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування
У жовтні 2017 року позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 22 серпня 2017 року № 178 (№ 13-РС) про звільнення молодшого сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_2 у відставку за станом здоров`я;
- зобов`язати відповідача подати документи командуванню на видачу наказу про звільнення ОСОБА_2 у зв`язку з настанням його смерті у день проходження військової служби.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в спірному наказі відповідача про звільнення ОСОБА_2 з військової служби у відставку з правом носіння військової форми одягу неправомірно зазначена підстава звільнення за станом здоров`я, оскільки останній помер у день видачі наказу. Крім того, вказана в наказі інформація про використання ОСОБА_2 основної щорічної відпустки за 2017 рік не відповідає дійсності.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
Хмельницький окружний адміністративний суд постановою від 12 грудня 2017 року позов задовольнив частково. Визнав протиправним та скасував пункт 1 параграфу 1 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) № 13-РС від 22 серпня 2017 року, та пункт 1 і підпункт 3.3 пункту 3 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 179 від 22 серпня 2017 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовив.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу.
Вінницький апеляційний адміністративний суд ухвалою від 06 лютого 2018 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишив без руху із наданням десятиденного строку з дня отримання вказаної ухвали для надання доказів поважності причин пропуску строку звернення з апеляційною скаргою.
Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2018 року визнано неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року та повернуто апеляційну скаргу особі, яка її подала.
Не погодившись з ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2018 року, відповідач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просив скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду постановою від 24 січня 2019 року касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнив частково. Ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2018 року скасував, а справу направив до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду на стадії вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження.
Ухвалою від 28 лютого 2019 року Сьомий апеляційний адміністративний суд визнав неповажними причини пропуску строку, наведені в заяві Військової частини НОМЕР_1 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року, та залишив заяву про поновлення такого строку без задоволення. Відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив з того, що копію постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року відповідач отримав 22 грудня 2017 року. Отже, останнім днем строку на подання апеляційної скарги є 02 січня 2018 року. Проте, апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції відповідач подав 10 січня 2018 року, тобто, з пропуском десятиденного строку на її оскарження.
Апеляційний суд критично оцінив доводи апелянта, викладені в заяві про поновлення строку апеляційного оскарження, стосовно здійснення у термін до 31 грудня 2017 року переміщення фондів у межах міста Старокостянтинів Хмельницької області на виконання директиви командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 12 жовтня 2017 року. Суд зазначив, що скаржником не надано жодних доказів щодо даного факту та не вказано, як саме дана процедура вплинула на пропущення строку подання апеляційної скарги. Інших доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення з апеляційною скаргою на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року відповідач суду не надав.
За наведених обставин, суд апеляційної інстанції не знайшов підстав для визнання поважними причин пропуску строку апеляційного оскарження.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги, її рух у касаційній інстанції
На ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2019 року надійшла касаційна скарга Військової частини НОМЕР_1 , в якій ставиться питання про скасування оскаржуваного судового рішення та направлення справи для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
На обґрунтування наведених у касаційній скарзі вимог командир Військової частини НОМЕР_1 зазначає, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про пропуск відповідачем десятиденного строку звернення до суду з апеляційною скаргою, оскільки повний текст постанови Хмельницького окружного адміністративного суду було складено 18 грудня 2017 року, тобто, після внесення 15 грудня 2017 року змін до Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), а тому, враховуючи частину четверту статті 3 цього Кодексу, відповідач мав право на її оскарження в апеляційному порядку протягом тридцяти днів. Крім того, скаржник зазначив про неможливість надати суду копію директиви командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 12 жовтня 2017 року, оскільки в ній міститься інформація з обмеженим доступом.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад судової колегії: Стрелець Т.Г. (суддя-доповідач), Білоус О.В., Желтобрюх І.Л.
Ухвалою від 02 квітня 2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: Стрелець Т.Г., Білоуса О.В., Желтобрюх І.Л. відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 .
17 квітня 2019 року від ОСОБА_1 надійшов відзив на касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 , в якому він просить її відхилити, оскільки вважає, що відповідач неправильно тлумачить положення статті 3 КАС України. На думку позивача, строк апеляційного оскарження повинен обраховуватися за процесуальними нормами, які діяли на час прийняття постанови судом першої інстанції.
30 травня 2019 року відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, який здійснено на підставі розпорядження від 27 травня 2019 року № 494/0/78-19, у зв`язку зі зміною спеціалізації та введенням до іншої судової палати судді-доповідача Стрелець Т.Г. (рішення зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 20 травня 2019 року №14), визначено новий склад суду: Соколов В.М. головуючий суддя (суддя-доповідач), Єресько Л.О., Загороднюк А.Г.
За правилами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Застосування норм права, оцінка доказів та висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Надаючи оцінку правильності застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при вирішенні цієї справи, Верховний Суд, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, виходить з наступного.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Частиною першою статті 185 КАС України (у редакції, чинній на час вирішення справи судом першої інстанції) передбачалося, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанови суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною другою статті 186 КАС України (у тій же редакції) апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Ураховуючи наведене, а також те, що в судовому засіданні суду першої інстанції 12 грудня 2017 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови, а її повний текст складено 18 грудня 2017 року, рішення суду першої інстанції підлягало оскарженню в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня отримання її копії сторонами в розумінні частини другої статті 186 КАС України.
Як установлено судом апеляційної інстанції та не заперечується скаржником, копію постанови Хмельницького окружного адміністративного суду відповідач отримав 22 грудня 2017 року, відтак, останнім днем подання апеляційної скарги є 02 січня 2018 року. Проте, апеляційна скарга Військової частини НОМЕР_1 датована 10 січня 2018 року.
Вказані обставини свідчать про порушення відповідачем десятиденного строку звернення до суду з апеляційною скаргою.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див. mutatis mutandis рішення у справі «Перетяка та Шереметьев проти України» (Peretyaka And Sheremetyev v. Ukraine) від 21 грудня 2010 року, заяви № 17160/06 та № 35548/06, § 33).
Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Процесуальний кодекс установлює обмеження щодо відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.
Одним із механізмів забезпечення реалізації гарантованого Конвенцією права особи на доступ до правосуддя, з урахуванням принципу правової визначеності, є поновлення судом пропущеного з поважних причин строку на звернення до суду в розумних межах, з дотриманням засад оптимальності і пропорційності.
Виходячи з наведеного, можна дійти висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для звернення до адміністративного суду здійснюється у розумних межах та лише у виняткових, особливих випадках, виключно за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права звернення до адміністративного суду.
Разом з тим, ураховуючи обставини цієї справи, Верховний Суд погоджується з висновком Сьомого апеляційного адміністративного суду щодо необґрунтованості доводів скаржника про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження у зв`язку зі здійсненням у термін до 31 грудня 2017 року переміщення фондів у межах міста Старокостянтинів Хмельницької області на виконання директиви командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 12 жовтня 2017 року, оскільки і в апеляційній, і в касаційній скаргах, відповідач не зазначає, яким чином дані обставини вплинули на пропуск строку подання апеляційної скарги. Крім того, скаржником не надано доказів, які б підтверджували наявність об`єктивних, тобто таких, що не залежали від його волі, обставин, що зумовили пропуск встановленого процесуальним законом строку звернення до суду з апеляційною скаргою.
Також колегія суддів критично оцінює посилання скаржника на те, що строк апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції повинен обраховуватися за нормами КАС України в редакції з 15 грудня 2017 року, тобто, яка була чинна на час складення повного тексту судового рішення.
Так, 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі Закон № 2147-VIII), яким КАС України викладено в новій редакції.
Відповідно до приписів статті 295 КАС України в редакції Закону № 2147-VIII апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Частиною третьою статті 298 КАС України в редакції Закону № 2147-VIII визначено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
Водночас, підпунктом 13 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147-VIII визначено, що судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання ним чинності.
За правилами частини другої статті 5 КАС України (у редакції, чинній на час вирішення справи судом першої інстанції) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Аналогічні норми містяться у статті 3 КАС України в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року.
З аналізу наведених правових положень слідує, що рішення суду першої інстанції, ухвалені до набрання чинності новою редакцією КАС України, тобто, до 15 грудня 2017 року, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку відповідно до положень процесуального закону, чинного на час їх ухвалення. Однак, наслідки пропуску строку звернення з апеляційною скаргою суд апеляційної інстанції застосовує на підставі положень КАС України, чинних на час вчинення окремої процесуальної дії прийняття процесуального рішення.
Таким чином, оскільки апеляційна скарга Військової частини НОМЕР_1 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року подана поза межами законодавчо встановленого десятиденного строку її апеляційного оскарження та за відсутності на те поважних причин, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 299 КАС України.
Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції.
На підставі пункту 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Висновки щодо розподілу судових витрат
З огляду на результат касаційного розгляду, витрати понесені у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції не розподіляються.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 КАС України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.
2. Ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.М. Соколов
М.В. Білак

Л.О. Єресько ,
Судді Верховного Суду