Справа № 652/748/19
Суддя: Дригваль В. М.
Дата ухвалення: 2019-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №652/748/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2019 року Високопільський районний суд Херсонської області у складі: головуючого судді - Дригваль В.М.,

за участю секретаря - Гапич В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Високопілля Херсонської області, в залі суду, адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника СРПП №1 Високопільського відділення поліції Бериславського ВП ГУНП в Херсонській області старшого лейтенанта поліції Сєдікова Євгенія Едуардовича, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Високопільського районного суду Херсонської області, як адміністративного суду, звернувся ОСОБА_1 із адміністративним позовом до начальника СРПП №1 Високопільського відділення поліції Бериславського ВП ГУНП в Херсонській області старшого лейтенанта поліції Сєдікова Євгенія Едуардовича, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, мотивуючи свої вимоги тим, що постановою по справі про адміністративне правопорушення, винесеною відповідачем, відносно нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень за правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, а саме: 01.06.2019 року близько 16.20 годині керував транспортним засобом без пристебнутого ременя безпеки, чим порушив п.2.3. «в» ПДР, а також не увімкнув аварійну світлову сигналізацію при зупинці транспортного засобу на вимогу працівника поліції, чим порушив п.9.9 «а» ПДР України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Вважає вказану постанову незаконною, оскільки відповідач розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженому розглядати вказану справу, не дав йому скористатися своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП, зокрема правом на правову допомогу, порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст.ст. 278, 279 КУпАП. Також зазначив, що оскаржувана постанова йому не направлялась, про її існування дізнався із листа виконавчої служби, який надійшов 24.08.2019 року на адресу АДРЕСА_1 , хоча він там ніколи не проживав та не зареєстрований, дана адреса є адресою проживання його тещі - ОСОБА_2 , а тому вимушений клопотати про поновлення строку звернення до суду. Просить, поновити строк звернення до суду з позовом, скасувати постанову серії ЕАВ №1194815 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просить суд їх задовольнити та додатково пояснив, що дійсно 01.06.2019 року, близько 16.00 год. він рухався своїм автомобілем по вулиці в смт.Високопілля, де звернув увагу, що біля обочини знаходився службовий автомобіль поліції, на якому не було ввімкнено проблискові маячки, поряд зі службовим автомобілем знаходився працівник поліції, який, як на його думку, просив зупинитись та він вважав для надання допомоги, можливо із-за несправності службового автомобіля. Після зупинки вийшов до працівника поліції, який став говорити, що порушено було правила дорожнього руху, оскільки він не був пристебнутим ременем безпеки, на що він заперечив, після цього працівник поліції, як той представився, начальник патрульної поліції Сєдіков Євгеній Едуардович , повідомив, що на автомобілі не включено сигнал аварійної зупинки, став вимагати надання посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, на що він заперечував, оскільки не порушував правил дорожнього руху, але в подальшому в ході спілкування, яке відбувалось протягом 20-30 хвилин, він надав документи та які поліцейський перевірив, а в подальшому повідомив, що буде складено протокол чи постанову та він повідомив, що нічого підписувати не буде, після чого поліцейський повідомив, що направить складений документ на його адресу, при цьому про розгляд адміністративної справи не було повідомлено, прав та обов`язків не роз`яснено, доказів на підтвердження порушення ПДР йому не надавались та у його присутності не досліджувались, як і не складалася оскаржувана постанова у його присутності. Про оскаржувану постанову йому стало відомо після отримання за чужою адресою в с.Князівка, яку передали йому 24.08.2019 року, через дружину, поштовою кореспонденцією від Високопільського ВДВС, про стягнення штрафу. Тому вважає протиправною постанову працівника поліції, яку і просить скасувати.

Відповідач, начальник СРПП №1 Високопільського відділення поліції Бериславського ВП ГУНП в Херсонській області старший лейтенант поліції Сєдіков Є.Е. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просить відмовити у задоволенні, при цьому заперечував обставини викладені у позовній заяві та поясненнях позивача в судовому засіданні. Додатково, посилаючись на вимоги Інструкції про порядок складення матеріалів про адміністративні правопорушення та вимоги Кодексу України про адміністративні правопорушення, повідомив, що ним встановлено обставини порушення правил дорожнього руху позивачем у справі ОСОБА_1 , який не був пристебнутим ременем безпеки, а також після зупинки транспортного засобу, не ввімкнув, як того вимагають Правила, сигнал аварійної зупинки. По даному факту було повідомлено ОСОБА_1 , відносно якого, на місці було розглянуто справу про адміністративне правопорушення, роз`яснено права, передбачені ст.268 КУпАП, складено постанову про накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП , в розмірі 425 гривень, від підписання якої відмовився, тому постанова була направлена поштовою кореспонденцією від 27.06.2019 року у зв`язку з відпусткою працівника, в обов`язки якого входить направлення документів поштовою кореспонденцією. Вважає, що пояснення позивача не відповідають дійсності та надані суду для ухилення від відповідальності. На запитання про відсутність у постанові посилання на докази, повідомив, що дійсно ним не зазначено докази, оскільки запис «бодікамери» зберігається на протязі 4-х місяців, після чого підлягає знищенню та на час розгляду справи в суді таку запис знищено. Інші докази відсутні, за винятком рапорту дільничного інспектора Гулякіна О.Д., який також перебував в складі чергової групи.

На підставі п.3 ст.288 КУпАП, постанова іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, встановленими цим кодексом.

Відповідно до ст.289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Заслухавши позивача та відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, в тому числі і відзив, наданий відповідачем (а.с.23-32), судом встановлено наступне:

- Із копії паспорту громадянина України (а.с.7-9, 16-17) вбачається, що ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в місті Херсон, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Та має посвідчення водія НОМЕР_1 з відкритою категорією «В» (а.с.10), а також має ідентифікаційний податковий номер платника податків(ІПН)- НОМЕР_2 (а.с.17).

-Із постанови про накладення адміністративного стягнення ЕАВ №1194815 від 01.06.2019 року (а.с.11) з`ясовано, що начальникомСРПП Високопільського відділення поліції Бериславського ВП ГУНП в Херсонській області Сєдіковим Євгенієм Едуардовичем, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КпАП України, у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень, в якій зазначено, що ОСОБА_1 , 01.06.2019 року, близько 16.00 години, в смт.Високопілля по вул.Червоноармійська, 110-А керував транспортним засобом ВАЗ 210700-20, державний номер НОМЕР_3 , не був пристебнутим ременем безпеки, після зупинки на вимогу працівників поліції не увімкнув аварійну сигналізацію при зупинці працівником поліції, чим порушив п.9.9 «б» ПДР України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Розглянувши по суті позовні вимоги ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 (позивач у справі) був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. В постанові про адміністративне правопорушення зазначається, що останній, 01.06.2019 року близько 16.00 годині в смт.Високопілля по вул.Червоноармійська, 110-А керував транспортним засобом ВАЗ 210700-20, державний номер НОМЕР_3 , не був пристебнутим ременем безпеки, після зупинки на вимогу працівників поліції, не увімкнув аварійну сигналізацію при зупинці працівником поліції, чим порушив п.9.9 «б» ПДР України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП (а.с.11).

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного.

Згідно ч.2 ст.122 КУпАП, Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

За п.9.9 «б» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, 9.9. Аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена: б) у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Оскаржуючи вказану вище постанову по справі про адміністративне правопорушення, позивач посилається на те, що він дійсно був зупинений відповідачем, але порушення ПДР не скоював. Крім того, посилається на те, що відповідачем було порушено порядок розгляду адміністративної справи, не надано часу для залучення фахівця в галузі права (адвоката), чим було грубо порушено його Конституційні права, як особи щодо якої розглядається справа про адміністративне правопорушення. Також відповідачем на вимогу позивача не було надано жодних доказів про вчинення ним адміністративного правопорушення, зокрема п.2.3. «в» та п.9.9. «б» ПДР України, як не зазначено і посилання на докази правопорушення в оскаржуваній постанові, в тому числі не зазначено свідків порушення та відеозапису з реєстратора.

Згідно ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, Правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності до закону тощо (статті 245, 280 Кодексу). Згідно з Кодексом провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 статті 247); справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці (частина перша статті 249); оцінка доказів ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності (стаття 252 КУпАП).

Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зазначено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Однак в оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення, яка була досліджена в судовому засіданні, не було зазначено доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Окрім цього, відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, покладається на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльність та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, невиконання відповідачем свого обов`язку довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, свідчить про достовірність повідомлених позивачем обставин і не викликає у суду обґрунтованого сумніву.

При цьому, відповідачем у свою чергу не було надано суду доказів того, що позивачем було порушено п.9.9 «б» Правил дорожнього руху, а саме що він не увімкнув аварійну сигналізацію при зупинці працівником поліції.

Відповідно до ст.62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, у рішенні Європейського Суду з прав людини, у справі «Аллене де Рібермон проти Франції», зазначено, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Таким чином, суд вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у постанові про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сама по собі постанова, за відсутності інших доказів вини, не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», (рішення ЄСПЛ від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), оскільки відомості, зазначені в постанові, не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року).

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про відсутність доказів того, що ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 4, 6 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Відповідачем по справі на пропозицію суду було подано відзив на позовну заяву з додатком, а саме: копії постанови роздрукованої технічним пристроєм, а також рапорт дільничного офіцера поліції ОСОБА_4 . на підтвердження вчинення порушення ПДР позивачем ОСОБА_1 , що мало місце 01.06.2019 року, та копії супровідної про направлення позивачу копії постанови, яка датована вихідним номером від 27.06.2019 року, інших доказів, що обґрунтовують доводи заперечень проти позову, зокрема, доказів того, що позивач 01 червня 2019 року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, а саме не був пристебнутим ременем безпеки та не увімкнув сигнал аварійної зупинки при зупинці працівником поліції.

Тому, виходячи з вимог ч.2 ст.77 КАС України, і недоведеності відповідачем правомірності свого рішення, у справі є наявні підстави для задоволення позовної вимоги.

Крім того, як зазначає позивач, що оскаржувана постанова йому не направлялась, про її існування позивач дізнався з листа виконавчої служби, який надійшов 24.08.2019 року на адресу АДРЕСА_1 , в той час як він там не проживає та не зареєстрований, дана адреса є адресою проживання його тещі - ОСОБА_2 . Даний факт підтверджується копією паспорту (а.с.7-9, 16-17), згідно даних якого вбачається, що позивач зареєстрований в АДРЕСА_2 , але ніяк не в с.Князівка, куди була направлена копія постанови про адміністративне правопорушення.

У зв`язку з чим суд приходить до висновку, що причини пропуску строку звернення до суду з позовною заявою позивачем пропущено з поважних причин, а тому такий строк слід поновити.

Зазначені вище обставини свідчать про порушення працівником поліції Сєдіковим Є.Е. (відповідачем по справі) вимог Наказу МВС України №1395 від 07.11.2015 року (із змінами та доповненнями), «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», згідно якої, у Розділі 1У, п.5, зазначено про те, що Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено. Разом з тим, оскільки в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення не було належним чином встановлено дані на особу правопорушника, тому у постанові невірно було зазначено місце проживання та реєстрації правопорушника(позивача по даній справі).

Крім того, відповідно до Розділу 111 п.4 зазначеної вище Інтрукції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

А також було порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, який передбачено розділом ІІІ п.9, зазначеної вище Інструкції, згідно якої, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

А за таких обставин, порушення вимог чинного законодавства було допущено працівником поліції саме в частині вирішення питання щодо заявлених клопотань та дослідження доказів, яких фактично не було, за винятком особистого сприйняття працівником поліції, без відео фіксації реєстратором та відеокамерою «бодікамера», руху автомобіля відповідачем по даній справі.

При цьому, доказів того, що позивачу було роз`яснено права, які передбачені ст.268 КУпАП та реалізації цих прав правопорушником, відповідачем в судовому засіданні не надано.

Враховуючи наведене, суд вважає, що обставини, викладені у позовній заяві, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, позовні вимоги є вмотивованими та підставними, а тому позовну заяву слід задовольнити, а постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ №1194815 від 01 червня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП - скасувати, справу закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.36, 122, 222, 251, 258, 276, 268, 285 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 9, 20, 72-77, 139, 242-286, ст.295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до начальника СРПП №1 Високопільського відділення поліції Бериславського ВП ГУНП в Херсонській області старшого лейтенанта поліції Сєдікова Євгенія Едуардовича, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення- задовольнити.

Поновити строк звернення з адміністративним позовом до суду.

Скасувати постанову серії ЕАВ №1194815 по справі про адміністративне правопорушення від 01 червня 2019 року, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги особою, яка її оскаржує, протягом десяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення, а особою, яка приймала участь у справі, але не була присутня при оголошення рішення, у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Суддя В. М. Дригваль