Справа № 425/2085/19
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року справа №425/2085/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Міронової Г.М., суддів Геращенка І.В., Блохіна А.А., за участю секретаря судового засідання - Тішевського В.В., за участю представника позивача ОСОБА_1 , розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2019 р. (у повному обсязі складено 13 серпня 2019 року у м. Сєвєродонецьк) у справі № 425/2085/19 (головуючий І інстанції суддя К.Є. Петросян) за позовом ОСОБА_2 до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) 20.06.2019 звернулась до суду з позовною заявою до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі - відповідач), в якому просила визнати протиправною та скасувати відмову відповідача щодо незарахування до трудового стажу за період з 01.08.1977 року по 31.12.1977 року роботи в колгоспі «Червоне село» до загального трудового стажу при визначенні розміру пенсії та зобов`язати відповідача врахувати до трудового стажу за період з 01.08.1977 року по 21.12.1977 року роботи в колгоспі «Червоне село» до загального трудового стажу та провести перерахунок пенсії (а.с. 2-3).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено (а.с. 67-69).

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що неврахування 5 місяців трудового стажу призводить до заниження виплати пенсії позивачу в розмірі 86, 59 грн. щомісячно.

Крім того, судом першої інстанції не було встановлено строку для подання відповіді на відзив скаржнику, чим порушено ч. 2 ст. 261 КАС України та обмежено права позивача передбачені ст.ст. 44, 47 КАС України.

Звертає увагу на те, що, оскільки відповідачем відмовлено у зарахуванні трудового стажу за період з 01.08.1977 року по 31.12.1997 року роботи в колгоспі «Червоне село» до загального трудового стажу при визначенні розміру пенсії, позивач просить визнати таку відмову протиправною та зобов`язати відповідача врахувати трудовий стаж за спірний період до загального трудового стажу.

У відзиві представник відповідача просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Представник апелянта в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав, наполягав на її задоволенні.

Представник відповідача у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу за відсутністю цих осіб.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.н. НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 є громадянкою України та перебуває на обліку у відповідача (а.с.4,5).

10.05.2019 позивач звернулась до відповідача з заявою про первинне призначення пенсії та документами, необхідними для її призначення (а.с. 39,40).

Відповідно до записів трудової книжки колгоспника ОСОБА_2 УКР № 0280595 вбачається, що позивач у період з 01.08.1977 по 28.11.1978 була прийнята у члени колгоспу «Червоне село» Новоайдарського району, про що зроблено відповідні записи (а.с.7,8).

На звернення позивача від 30.01.2019 Трудовий архів Новоайдарського району надав архівні довідки про підтвердження трудового стажу № 2-М/48,63 від 22.02.2019, відповідно до яких зазначено, що згідно книг обліку розрахунків з оплати праці колгоспників колгоспу «Червоне село» село Новоахтирка Новоайдарського району Луганської області за 1977 рік, відомостей про заробітну плату та фактично відпрацьовані дні гр. ОСОБА_2 немає, також було надано відомості щодо фактично відпрацьованих позивачем днів у 1978 році (а.с.41-43).

З 07.05.2019 позивачу призначено пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при наявності загального стажу роботи 40 років 3 місяці 16 днів (а.с.9,10,34,35).

20.05.2019 позивач звернулась до відповідача із заявою з проханням роз`яснити причини незарахування їй періоду роботи в колгоспі «Червоне село» з серпня по грудень 1977 року при призначенні пенсії за віком до загального стажу (а.с.54).

Листом від 24.05.2019 № 178/М-14 відповідачем з посиланням на Закон України «Про звернення громадян» надано відповідь, в якій роз`яснено позивачу про відсутність правових підстав для зарахування до страхового стажу періоду роботи в колгоспі «Червоне село» з серпня по грудень 1977 року, оскільки надані позивачем архівні довідки від 22.02.2019 № 34 та № 2-М/48 не містять інформацію про фактично відпрацьовані дні (а.с.6).

Вважаючи протиправною відмову відповідача у зарахуванні до її страхового стажу спірного періоду роботи, позивач звернулась до суду із таким позовом.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону № 1058).

Статтею 26 Закону № 1058 визначено умови призначення пенсії за віком.

Згідно із частиною першою статті 44 Закону № 1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до частини п`ятої статті 45 Закону № 1058 документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Тобто, Законом № 1058 передбачено, що для призначення та перерахунку пенсії особа повинна звернутися із відповідною заявою та необхідними документами особисто або через представника до територіального органу Пенсійного фонду. В свою чергу, Пенсійний фонд не пізніше 10 днів з дня надходження заяви повинен прийняти рішення про призначення (перерахунок) або ж про відмову у призначенні (перерахунку) пенсії.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 № 1566/11846 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок).

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

В силу пункту 1.7 розділу І Порядку днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону (абзац четвертий пункту 1.7 розділу І Порядку).

Днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (абзац п`ятий пункту 1.7 розділу І Порядку).

Відповідно до пункту 4.1 розділу ІV Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію.

Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Тобто, Порядком також передбачено, що для призначення та перерахунку пенсії особа повинна звернутися із заявою до органу Пенсійного фонду.

З матеріалів справи вбачається, що 10.05.2019 позивач звернулась до відповідача з заявою про первинне призначення пенсії та документами, необхідними для її призначення (а.с. 39,40).

20.05.2019 року позивач зверталась до відповідача із заявою, відповідно до якої просила пояснити причину незарахування їй періоду роботи в колгоспі «Червоне село» з серпня по грудень 1977 року при призначенні пенсії за віком до загального стажу (а.с.54).

Отже, ця заява не містить вимоги позивача щодо зарахування періоду роботи до страхового стажу та відповідно про перерахунок пенсії, внаслідок чого зареєстрована відповідачем в порядку Закону України «Про звернення громадян».

Таким чином, рішення відносно ОСОБА_2 про відмову у перерахунку призначеної їй пенсії за Законом України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідачем не приймалося.

Листом від 24.05.2019 № 178/М-14 відповідачем фактично надано роз`яснення позивачу щодо неможливості зарахування до страхового стажу періоду роботи в колгоспі "Червоне село" з серпня по грудень 1977 року.

За таких обставин суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що розгляд питання щодо можливості перерахунку пенсії позивачу на умовах та з підстав ним обумовлених, в рамках цієї справи є передчасним.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Щодо доводів апелянта стосовно порушення судом першої інстанції норм процесуального права, то суд апеляційної інстанції вважає їх необгрунтованими, оскільки позивачем було отримано відзив від відповідача та направлено до суду першої інстанції відповідь на відзив, яка знаходиться в матеріалах справи. Таким чином, відсутні порушення прав позивача (а.с. 57).

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції порушень процесуального права при вирішенні питання не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За унормуванням п. 1 ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року відстрочено сплату позивачу судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції від 13 серпня 2019 року до ухвалення судом апеляційної інстанції рішення у справі.

Пунктом 1 частини 5 ст. 296 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 4 Законом України «Про судовий збір» (в редакції, що діяла на момент подання позову) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Приписами Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 1 січня 2019 року прожитковий мінімум працездатних осіб встановлений у місячному розмірі 1921 грн.

П. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, на момент подання апеляційної скарги) передбачено, що, за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду встановлюється ставка судового збору у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги (п.п.2).

Як вбачається зі змісту позовних вимог, вони немайнового характеру.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, що діяла на момент подання позовної заяви) за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, встановлюється ставка судового збору у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи те, що позивачем заявлено позовні вимоги немайнового характеру та те, що при поданні адміністративного позову немайнового характеру сплаті підлягає ставка судового збору у розмірі 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому апелянту необхідно було сплатити - 1152, 60 грн. (1 921*0, 4*150%) та належним чином це підтвердити.

Зазначені обставини, є підставою для стягнення з позивача на користь Державного бюджету України суми судового збору у розмірі 1152, 60 грн.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2019 р. у справі № 425/2085/19 - залишити без змін.

Стягнути на користь Державного бюджету України з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1152, 60 грн. (одна тисяча сто п`ятьдесят дві грн.), здійснивши зарахування за реквізитами: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві (м. Київ) 22030106, код за ; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA 6026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 9 жовтня 2019 року.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді І.В. Геращенко

А.А. Блохін