Справа № 240/9729/19
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
07 жовтня 2019 року м. Житомир справа № 240/9729/19
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Лавренчук О.В.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціального захисту населення Новоград-Волинської міської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження,
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Департаменту праці та соціального захисту населення Новоград-Волинської міської ради у якому просить визнати протиправним та скасувати розпорядження Департаменту праці та соціального захисту населення Новоград-Волинської міської ради від 22.04.2019 №справи 650117, яким постановлено переполучені кошти ДСД малозабезпеченим сім`ям за період з 01.04.2017 по 31.03.2018 в сумі 45 467, 87 грн. знімати з подальшого призначення ОСОБА_1 у 30 % розмірі (згідно заяви заявниці).
В обґрунтування позову вказує, що сім`я є малозабезпеченою у зв`язку з чим ОСОБА_1 звернулася із такою заявою про призначення державної допомоги від 14.03.2019. Відповідно до поданої декларації та підтверджуючих довідок про доходи відповідачем було призначено допомогу з 01.03.2019 по 31.08.2019, однак 22.04.2019 відповідач ухвалив розпорядження №650117, в якому зазначалося: «Переполучені кошти ДСД малозабезпеченим сім`ям за період з 01.04.2017 по 31.03.2018 в сумі 45 467,87 грн. знімати з подальшого призначення у 30 % розмірі (згідно заяви заявниці). Переплата виникла через те, що були подані недостовірні дані про доходи». В своєму листі №2041 від 19.06.2019 відповідач зазначає, що мною «було скрито дані про доходи отримані в СВК ПНВК в 1,2,3,4 кварталах 2017 року, та не зазначені в поданих деклараціях про доходи та майновий стан від 18.04.2017 та від 05.10.2017, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги». Вважає, що дане твердження не відповідає дійсності, оскільки не приховувала жодної інформації про свої доходи. Дійсно в 2017 році були отримані доходи в СВК ПНВК в розмірі, зазначеному у відомостях з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за кодом 0,00 :168 - доходи від кооператив, однак вигодонабувачем цих коштів була не я, а мій батько - ОСОБА_2 Оскільки проживає в м. Новоград-Волинський, я не тримаю жодних свійських тварин чи птахів, і не маю їх у своїй власності, тоді як мій батько ОСОБА_2 тримає корову, а надлишки молока, отриманого від надою корови, у 2017 року він здавав за гроші до кооперативу. Те, що мій батько є власником корови підтверджується ветеринарно-санітарним паспортом великої рогатої худоби № НОМЕР_1 , виданим на його ім`я. Дане непорозуміння трапилося тому, що здачею молока до кооперативу займалася я, і при здачі в молока в кооперативі взяли мої паспортні дані, а не батька. Просить позов задовольнити.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання на 02.09.2019.
Копію ухвали позивач отримала 09.08.2019, а відповідач - 08.08.19, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.
У судовому засіданні, призначеному на 02.09.2019 протокольною ухвалою задоволено клопотання позивача про надання часу вирішити питання щодо надання безоплатної правової допомоги. Розгляд справи відкладено на 16.09.2019.
До суду 16.09.2019 надійшла заява ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи.
Протокольною ухвалою, постановленою без виходу до нарадчої кімнати та занесеною до протоколу судового засідання 16.09.2019 задоволено клопотання позивача та відкладено судове засідання на 30.09.2019.
Відділом документального забезпечення суду 16.09.2019 зареєстровано пояснення до відзиву на позовну заяву.
До суду 30 вересня 2019 року надійшла відповідь на відзив у якій адвокат Нагорнюк Ольга Іванівна (Свідоцтво №514 від 08.07.2010), яка діє згідно довіреності на представництво ОСОБА_1 вказує, що норма пункту 28 Порядку, на яку послався на виправдання своїх дій відповідач, однозначно регламентує, що відрахування можуть провадитися у розмірі не більше як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті, в той час як відповідач прийняв рішення про відрахування коштів позивача в розмірі 30 відсотків суми, що підлягає виплаті, що суперечить п. 28 вказаного Порядку. Твердження відповідача, що дану процедуру було проведено на підставі особистої заяви позивача, а тому вона є законною, не витримує жодної критики, оскільки кошти відраховувались не на підставі заяви ОСОБА_1 , а на підставі розпорядження відповідача, яке було прийнято ним за наслідками поданої позивачем заяви. В цьому разі ОСОБА_1 могла просити й відрахувати 100 % виплати, однак відповідач тоді все рівно мав би дотримуватись вимог чинного законодавства - п. 28 Порядку, і приймати рішення про відрахування коштів у розмірі не більше як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті. В цьому й полягає протиправність рішення, прийнятого відповідачем, оскільки воно не ґрунтується на повноваженнях та правах, які знаходяться в компетенції органу соціального захисту населення.
Представник позивача та представник відповідача 30 вересня 2019 року подали заяви про продовження розгляд справи у порядку письмового провадження.
Представник позивача - адвокат Нагорнюк Ольга Іванівна (Свідоцтво №514 від 08.07.2010), у судовому засіданні 30.09.2019 просила позов задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову.
Заслухавши пояснення представників сторін, а також зважаючи на відсутність перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні та приймаючи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, судом постановлено протокольну ухвалу про подальший розгляд справи в письмовому провадженні, в строки, передбачені ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 виховує двох неповнолітніх дітей та здійснює догляд за людиною похилого віку.
Встановлено, що 17.04.2018, 05.10.2017 ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. (а.с. 33, 34) До заяв додано декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги.
Рішенням, реєстраційний номер 17481, ОСОБА_1 призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям із 01.04.2017 по 30.09.2017 (а.с. 39).

Рішенням, реєстраційний номер 27062, ОСОБА_1 із 01.10.2017 по 31.03.2018 призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям.

Листом №1 від 02.01.2019 відповідач повідомив ОСОБА_1 про те, що їй необхідно повернути неправомірно отримані кошти в сумі 45467,87 грн (а.с. 45)

У березні 2019 року ОСОБА_1 подала до відповідача заяву у якій вказано: "Прошу переполучені кошти знімати з подальшого призначення 30% розмірі. Переплата виникла у зв`язку з неподаними доходами, а саме здача молока" (а.с. 46).

У Розпорядженні від 22.04.2019, №справи 650117 вказано: "Переплачені кошти ДСД малозабезпеченим сім`ям за період із 01.04.2017 р. по 31.03.2018 р. в сумі 45467,87 грн знімати з подальшого призначення у сумі 30% розмірі (згідно заяви заявниці). Переплата виникла через те, що були подані недостовірні дані про доходи" (а.с. 22).

Листом №2040 від 19.06.2019 Департамент праці та соціального захисту населення Новоград-Волинської міської ради повідомила ОСОБА_1 про наступне: "В період призначеної Вам допомоги малозабезпеченим сім`ям відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» з 01.04.2017 по 31.03.2018 року Вами було скрито дані про доходи отримані в СВК ПНВК в 1,2,3,4 кварталах 2017 року: та не зазначені в поданих деклараціях про доходи та майновий стан від 18.0421017 року та від 05.10.2017 року, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги. Як наслідок Вам були надміру виплачені кошти в розмірі 45 467,87 грн. (розрахунок додається), про що Вам було надіслано лист від 02.01.2019 року № 1. Для подальшого призначення допомоги малозабезпеченим сім`ям Ви звернулись з заявою від 14.03.2019 року. Відповідно до поданої декларації та підтверджуючих довідок про доходи Вам було призначено допомогу з 01.03.2019 по 31.08.2019 року в розмірі 4 145,43 грн. щомісячно. Враховуючи наявність надміру виплачених коштів в сумі 45 467,87 грн. та подану Вами письмову згоду на їх утримання, з Вас проводиться відрахування переполучених коштів, а саме 30% із розміру призначеної державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, відповідно до чинного законодавства. Отже, за період з 01.03.2019 по 30.06.2019 року Вам було призначено державної допомоги малозабезпеченим сім`ям на загальну суму 16 581,72 грн., з яких утримано коштів на погашення переплати в сумі 4 974,52 грн. Залишок переплати станом на 01.07.2019 року становить 40 493,35 грн.(45 467,87- 4 974,52)". До листа додано: копію рішення про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, копію розпорядження про зняття переплати та довідку про розмір заборгованості (а.с. 19).

Вважаючи розпорядження протиправним, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Положеннями статті 46 Конституції України проголошено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Законодавство про державну соціальну допомогу складається із: Закону України "Про прожитковий мінімум", Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям", інших нормативно-правових актів, що регулюють правовідносини з надання державної соціальної допомоги.

Закон України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям" від 01.06.2000 №1768-III (далі - Закон №1768) спрямований на реалізацію конституційних гарантій права громадян на соціальний захист - забезпечення рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму шляхом надання грошової допомоги найменш соціально захищеним сім`ям.

Відповідно до положень статті першої Закону №1768 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям (далі - державна соціальна допомога) - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї;

малозабезпечена сім`я - сім`я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний доход нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї;

прожитковий мінімум для сім`ї - визначена для кожної сім`ї залежно від її складу сума прожиткових мінімумів, розрахованих та затверджених відповідно до Закону України "Про прожитковий мінімум" для осіб, які відносяться до основних соціальних і демографічних груп населення;

середньомісячний сукупний доход сім`ї - обчислений у середньому за місяць доход усіх членів сім`ї з усіх джерел надходжень, крім допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, протягом шести місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги. До сукупного доходу сім`ї не враховується грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, на час її проведення.

Статтею 3 Закону №1768, визначено, що право на державну соціальну допомогу мають малозабезпечені сім`ї, які постійно проживають на території України.

Згідно приписів частин 6,7 ст. 4 Закону №1768, державна соціальна допомога призначається з місяця звернення, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи. Рішення про призначення державної соціальної допомоги чи про відмову в її наданні приймається місцевою державною адміністрацією протягом десяти календарних днів і наступного після його прийняття дня надсилається уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї.

Частиною 10 статті 4 Закону №1768 визначено, що порядок призначення та виплати державної соціальної допомоги встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 р. №250 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок № 250), державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям (далі - соціальна допомога) призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї.

Призначення і виплата соціальної допомоги здійснюється управліннями праці та соціального захисту населення районних, районних у м.м. Києві та Севастополі держадміністрацій, структурними підрозділами з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за місцем реєстрації уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї (абз. 1 п. 3 Порядку №250).

Частиною 4 статті 7 Закону №1768 визначено, що якщо сім`єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк державна соціальна допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення.

Відповідно до пункту 27 Порядку № 250, контроль за правильністю призначення і виплати соціальної допомоги здійснює орган соціального захисту населення безпосередньо та через соціальних інспекторів. Органи соціального захисту населення мають право робити запити та у строк до 15 календарних днів з дня надходження відповідного запиту безоплатно отримувати від територіальних органів ДФС, інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування інформацію, необхідну для перевірки достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за призначенням державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Для підтвердження даних про доходи (відсутність доходів) використовуються відомості ДФС з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, встановленому Мінсоцполітики та Мінфіном. Інформування органів соціального захисту населення стосовно дотримання безробітним працездатним членом малозабезпеченої сім`ї законодавства про зайнятість у частині сприяння своєму працевлаштуванню та припинення реєстрації як безробітної особи, яка включена до складу малозабезпеченої сім`ї, здійснюється центрами зайнятості до 10 числа місяця, що настає за звітним.

Під час розгляду адміністративної справи встановлено, що відповідачем після отримання інформації з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 07.05.2018 №41664 виявлено наявність у ОСОБА_1 доходів від кооперативу (за здачу молока), які ОСОБА_1 не вказала у декларації при зверненні із заявою про призначення соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

Судом досліджено наявну в матеріалах адміністративної справи копію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 07.05.2018 №41664 та встановлено наявність доходів у 2017 році від кооперативу у 1 кварталі 1235,00 грн, у другому кварталі 2350,00 грн, у 3 кварталі 2528,00 грн, у 4 кварталі 437,00 грн.

Позивач у позові вказує, що вона не є вигодонабувачем цих коштів була, оскільки корова належить її батьку - ОСОБА_2 , а тому і всі кошти від здачі молока належать йому, а тому і не вказала зазначені доходи у декларації.

Суд вважає таке твердження позивача помилковим, оскільки наявність у ОСОБА_1 доходів від кооперативу підтверджуються належними доказами.

Разом з тим, представник відповідача у поясненні на відзив (вх. №20958/19 від 16.09.2019) зазначив, що врахування доходів від кооперативних виплат від сільського виробничого кооперативу «Перший національний виробничий кооператив» за період жовтень 2016 - березень 2017 року не вплинуло на розмір державної соціальної допомоги ОСОБА_1 .. що виплачувалась цій особі в період з 01.04.2017 по 30.09.2017.

Різниця між встановленим максимальним розміром допомоги і розрахованим відповідно до Закону з урахуванням всіх доходів розміром допомоги склала:

в період 01.10.2017 - 30.11.2017: 2 757,48 грн. - 2 231,45 грн. = 526,03 грн.;

в період 01.12.2017 - 31.03.2018: 2 886,17 грн. -2 403,03 грн. = 483,14 грн.

Розмір переплати за 6 місяців (з 01.10.2017 по 31.03.2018) склав 526,03 грн.*2 + 483,14*4 = 2 984,62 грн.

Отже, дохід ОСОБА_1 від кооперативу за здане молоко не вплинуло на її право та на розмір допомоги малозабезпеченим сім`ям, що виплачувалась до 30 вересня 2017 року, однак вплинуло на розмір допомоги, отриманої позивачем у період із 01.10.2017 по 31.03.2018.

Згідно матеріалів адміністративної справи, отримана ОСОБА_1 виплата від кооперативу за період квітень-грудень 2017 року не вплинула на право особи на призначення допомоги малозабезпеченим сім`ям, а лише на її розмір.

Відповідно до п. 27 Порядку №250, контроль за правильністю призначення і виплати соціальної допомоги здійснює орган соціального захисту населення безпосередньо та через соціальних інспекторів. Органи соціального захисту населення мають право робити запити та у строк до 15 календарних днів з дня надходження відповідного запиту безоплатно отримувати від територіальних органів ДФС, інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування інформацію, необхідну для перевірки достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за призначенням державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

Суд зазначає, що інформацію з ДФС відповідач отримав у травні 2018 року, а ОСОБА_1 повідомлено про необхідність повернути неправомірно отримані кошти здійснено листом у січні 2019 року. (а.с. 45).

До суду відповідачем не надано належних доказів, що у період травень 2018 року - січень 2019 року Департаментом праці та соціального захисту населення Новоград-Волинської міської ради приймались рішення про повернення надміру виплачених коштів щодо ОСОБА_1 ..

Посилання відповідача на те, що на момент отримання інформації з ДФС ОСОБА_1 не отримувала допомоги малозабезпеченим сім`ям, а тому відповідно, в прийнятті рішення про припинення соціальної виплати ОСОБА_1 та про повернення надміру сплачених коштів на момент виявлення порушення не було потреби, - суперечить вимогам чинного законодавства України.

У відповідності до п. 28 Порядку №250, якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення:

визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї;

повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення;

у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті;

у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку.

Із системного аналізу вказаних правових норм вбачається, що право припинення виплати соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям і визначення обсягу надміру виплачених коштів та встановлення строків їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї виникає у відповідача лише в разі виявлення, що сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру.

Згідно п. 28 Порядку №250, відповідач зобов`язаний визначити обсяг надміру виплачених коштів та встановити строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї, а також повідомити уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення.

До оскаржуваного Розпорядження в якості довідки про розмір заборгованості відповідачем додано довідку №1125 від 19 червня 2019 року про розмір державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям за період квітень 2017 року - березень 2018 року, всього 45467,87 грн. Тобто, відповідачем взято суму всіх виплачених сум за вказаний період без здійснення будь-яких підрахунків з урахуванням отриманих у 2017 році доходів позивача.

Отже, відповідачем не було здійснено жодного розрахунку для визначення обсягу надміру виплачених ОСОБА_1 коштів.

При цьому, згідно матеріалів адміністративної справи, дохід ОСОБА_1 від кооперативу за здане молоко не вплинуло на її право та на розмір допомоги малозабезпеченим сім`ям, що виплачувалась до 30 вересня 2017 року, однак вплинуло на розмір, отриманої позивачем допомоги малозабезпеченим сім`ям у період із 01.10.2017 по 31.03.2018.

Окрім того, при дослідженні листа від 02.01.2019, що направлявся ОСОБА_1 з вимогою повернути надміру виплачені кошти встановлено, що він не містить строків їх повернення. (а.с. 45).

З матеріалів справи вбачається, що 14.03.2019 ОСОБА_1 подала відповідачу заяву у якій просить переполучені кошти знімати з подальшого призначення 30% розмірі (а.с. 46).

Отже, позивач заявила про намір добровільно повернути кошти шляхом їх відрахування з подальшого призначення.

Однак, Розпорядженням від 22.04.2019 №справи650117, підписане 26.04.2019: " ОСОБА_3 Іванівна. Переполучені кошти ДСД малозабезпеченим сім`ям за період із 01.04.2017 р. по 31.03.2018 р. в сумі 45467,87 грн знімати з подальшим призначенням у 30% розмірі (згідно заяви заявниці). Переплата виникла через те, що були подані недостовірні дані про доходи".

Суд зазначає, що згідно приписів п. 28 Порядку №250, повернення коштів здійснюється у два способи: добровільно або на підставі рішення органу соціального захисту населення.

Пунктом 28 Порядку №250 визначено максимальну величину щомісячних відрахувань у відсотковому розмірі - 20%, однак відповідачем встановлено відрахування у розмірі 30%, що є грубим порушенням приписів чинного законодавства України та прав ОСОБА_1 ..

Суд вважає помилковим твердження представника відповідача, що ОСОБА_1 самостійно визначено 30%, а тому дії відповідача є правомірними, оскільки згідно наданих сторонами доказів, відрахування здійснюється на підставі Розпорядження від 22.04.2019, а не на підставі заяви ОСОБА_1 ..

Одночасно суд наголошує, що спірне розпорядження відповідача від 22.04.2019 взагалі не містить посилань на п.28 Порядку №250, як на підставу його прийняття. Також зі змісту розпорядження від 22.04.2019 не вбачається урахування відповідачем під час його прийняття вимог пункту 28 Порядку №250 щодо врахування матеріального стану сім`ї при визначенні обсягу надміру виплачених коштів та встановлення строків їх повернення.

Натомість матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 розлучена та виховує двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2

В матеріалах адміністративної справи міститься копії Акту обстеження матеріально - побутових умов сім`ї від 08.04.2019 за адресою реєстрації ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) у якому зафіксовано, що будинок не придатний для проживання, ОСОБА_1 до хати не з`являється. Сусідка повідомила, що ОСОБА_1 проживає у с. Тупальці.(а.с. 42).

Згідно Акту №108 від 12.04.2019 обстеження матеріально- побутових умов сім`ї за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 проживає у будинку, власником якого є її брат. Тварин не має. ОСОБА_1 не працює, здійснює догляд за своїм батьком, старшим 80, дочка навчається на контрактній основі за кошти родичів. Громадянка ОСОБА_1 має потребу в призначенні їй допомоги малозабезпеченим сім`ям, так як сім`я перебуває у скрутних життєвих та матеріальних умовах. (а.с. 43)

Окрім того, згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених коштів та утриманих доходів №570 від 01.04.2019, відсутня інформація про доходи ОСОБА_1 за 1-4 квартали 2018 року (а.с. 16)

Ураховуючи наведене, соціальний статус та майновий стан сім`ї позивача, наявність на утриманні двох дітей, суд приходить до висновку, що Розпорядження відповідача від 22.04.2019 про визначення надміру виплачених коштів ОСОБА_1 прийняте не на підставі та у спосіб, що визначені законами України, необґрунтовано, тобто без з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, та без дотримання справедливого балансу між інтересами держави та втручанням у права малозабезпеченої сім`ї.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн, що підтверджується квитанцією №73 від 30.07.2019 (а.с.4).

У зв`язку із задоволенням позовних вимог суд дійшов висновку, що судові витрати, понесені позивачем, належать відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у повному розмірі.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Департаменту праці та соціального захисту населення Новоград-Волинської міської ради (вул. Ушакова, 40,Новоград-Волинський,Житомирська область,11700, ) від 22.04.2019 №справи 650117, яким постановлено переполучені кошти ДСД малозабезпеченим сім`ям за період з 01.04.2017 по 31.03.2018 в сумі 45 467, 87 грн. знімати з подальшого призначення ОСОБА_1 у 30 % розмірі (згідно заяви заявниці).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту праці та соціального захисту населення Новоград-Волинської міської ради (вул. Ушакова, 40,Новоград-Волинський,Житомирська область,11700, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) документально підтверджені судові витрати у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук