Справа № 2а-1440/10/1570
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

10 жовтня 2019 року

Київ

справа №2а-1440/10/1570

адміністративне провадження №К/9901/3885/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Пасічник С.С.,

суддів: Васильєвої І.А., Юрченко В.П.,

за участю секретаря судового засідання Лопушенко О.В.,

представника позивача Банник Н.С.,

представника відповідача Поперечного Д.І. ,

прокурора Кузнецової Ю.В.,

розглянувши у судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2013 року (головуючий суддя Бутенко А.В.) та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2014 року (у складі колегії: головуючого судді Кравець О.О., суддів Домусчі С.Д., Турецької І.О.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Істок-2001» до Головного управління ДФС в Одеській області, за участю прокуратури Київського району міста Одеси про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2010 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Істок-2001» (далі - позивач, Товариство) звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси (далі - відповідач, Інспекція), в якому, з урахуванням уточнень позовних вимог, просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 16 листопада 2009 року №/0 та №/0.

Обґрунтовуючи позовну заяву, зазначало, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення, якими відповідачем визначено грошові зобов`язання зі сплати податку на доходи фізичних осіб та податку на прибуток підприємства, є протиправними, адже прийняті з порушенням й не відповідають положенням законодавства, чинного на момент виникнення спірних правовідносин.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2014 року, позовні вимоги Товариства задоволено частково; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 16 листопада 2009 року №/0 в частині визначення грошових зобов`язань за основним платежем у розмірі 5485604 грн. та за штрафними санкціями у сумі 5523357 грн.; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з доводами та висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходив з того, що висновок Інспекції про порушення позивачем податкового законодавства та заниження валового доходу у період з 3 кварталу 2008 року по 1 квартал 2009 року у сумі 22098337 грн. ґрунтувався виключно на висновках акту попередньої виїзної планової документальної перевірки від 24 жовтня 2008 року №453/16-3/31765047/10, яким встановлено заниження Товариством валових доходів за період з 01 липня 2007 року по 30 червня 2008 року в сумі 157986433 грн., однак безпідставність таких висновків попередньої перевірки встановлена судом у справі №2а-7647/09/1570.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України, в якій, посилаючись на неправильне застосування ними норм матеріального права, а також порушення процесуальних норм - вирішення спору без повного та всебічного дослідження всіх обставин, що мають істотне значення для правильного розгляду справи, просив скасувати судові рішення в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В касаційній скарзі по суті зазначає про помилковість висновків судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені у акті перевірки Товариства, в якому встановлено, що в порушення підпунктів 7.6.1, 7.6.3, 7.6.4 пункту 7.6 статті 7 Закону України від 28 грудня 1994 року №334/94-ВР «Про оподаткування прибутку підприємств» (чинного на час виникнення спірних відносин; далі - Закон №334/94-ВР) позивачем до 01 липня 2008 року не вівся окремий податковий облік фінансових результатів від операцій з цінними паперами та деривативами, а тому валовий дохід за період, що охоплювався перевіркою, скориговано без урахування ймовірного від`ємного фінансового результату від операцій з цінними паперами такого ж виду минулих періодів, в результаті чого встановлено заниження валового доходу на 22098337 грн.

Письмових заперечень на касаційну скаргу не надходило.

В подальшому справа передана до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до підпункту 4 пункту 1 Розділу VІІ «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Справу призначено до касаційного розгляду в судовому засіданні на 29 серпня 2019 року, у яке з`явилась прокурор; розгляд справи відкладено на 10 жовтня 2019 року на підставі статті 205 КАС України.

Судом здійснено заміну відповідача у справі - Державну податкову інспекцію у Київському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області її правонаступником - Головним управлінням ДФС у Одеській області.

В судовому засіданні 10 жовтня 2019 року, яке проводилось в режимі відеоконференції, представник відповідача підтримав свою касаційну скаргу, просив її задовольнити. Представник позивача заперечив проти задоволення касаційної скарги, посилаючись на її необґрунтованість.

В судове засідання, призначене на 10 жовтня 2019 року, прокуратура, належним чином повідомлена про місце та час розгляду справи, свого представника не направила.

Переглянувши судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права і дотримання норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Інспекцією проведена планова виїзна документальна перевірка фінансово - господарської діяльності Товариства з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 липня 2008 року по 30 червня 2009 року, за результатами якої складено акт №3551/23-02/31765047/193 від 04 листопада 2009 року, у якому, окрім іншого, встановлено порушення позивачем вимог підпункту 4.1.6 пункту 4.1 статті 4, підпунктів 7.6.1, 7.6.3, 7.6.4 пункту 7.6 статті 7 Закону №334/94-ВР, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 5537578 грн., у тому числі по періодам: 3 квартал 2008 року - 5514334 грн., 4 квартал 2008 року - 10250 грн., 1 квартал 2009 року - 12994 грн.

У акті перевірки Інспекція, окрім іншого, дійшла висновку, що в порушення підпунктів 7.6.1, 7.6.3, 7.6.4 пункту 7.6 статті 7 Закону №334/94-ВР Товариством занижено у період з 01 липня 2008 року по 30 червня 2009 року скоригований валовий дохід у розмірі 22098337 грн., посилаючись на висновок акту попередньої виїзної планової документальної перевірки від 24 жовтня 2008 року №453/16-3/31765047/10, яким встановлено заниження валових доходів за період з 01 липня 2007 року по 30 червня 2008 року в сумі 157986433 грн. внаслідок неведення позивачем окремого податкового обліку фінансових результатів операцій з цінними паперами та невідображення від`ємного фінансового результату від операцій з цінними паперами чи деривативами такого ж виду минулих періодів, у зв`язку з чим валовий доход від операцій з цінними паперами, який отримано Товариством протягом перевіреного періоду, розраховано відповідачем без урахування від`ємного фінансового результату.

На підставі акту перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення - рішення від 16 листопада 2009 року: №/0, яким Товариству збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 7695 грн. за основним платежем та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 15390 грн.; №/0, яким Товариству збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на 5537578 грн. за основним платежем та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 5523357 грн.

В аспекті заявлених вимог, з огляду на фактичні обставини, установлені судами, Верховний Суд дійшов наступного висновку.

За правилами частини першої статті 341 КАС України (в редакції, чинній на момент прийняття даної постанови) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Оподаткування операцій з цінними паперами та деривативами на момент виникнення спірних відносин було врегульовано пунктом 7.6 статті 7 Закону№334/94-ВР.

За змістом підпункту 7.6.1 зазначеного пункту платник податку веде окремий податковий облік фінансових результатів операцій з цінними паперами. Якщо протягом звітного періоду витрати на придбання кожного з окремих видів цінних паперів, а також деривативів, понесені (нараховані) платником податку, перевищують доходи, отримані (нараховані) від продажу (відчуження) цінних паперів або деривативів такого ж виду протягом такого звітного періоду, від`ємний фінансовий результат переноситься на зменшення фінансових результатів від операцій з цінними паперами або деривативами такого ж виду майбутніх звітних періодів у порядку, визначеному статтею 6 цього Закону. Якщо протягом звітного періоду доходи від продажу кожного з окремих видів цінних паперів, а також деривативів, отримані (нараховані) платником податку, перевищують витрати, понесені (нараховані) платником податку внаслідок придбання цінних паперів або деривативів такого ж виду протягом такого звітного періоду (з урахуванням від`ємного фінансового результату від операцій з цінними паперами чи деривативами такого ж, виду минулих періодів), прибуток включається до складу валових доходів такого платника податку за результатами такого звітного періоду. Усі інші витрати та доходи такого платника податку, крім витрат та доходів за операціями з цінними паперами (корпоративними правами) та деривативами, визначеними цим підпунктом, беруть участь у визначенні об`єкта оподаткування такого платника податку на загальних умовах, встановлених цим Законом.

Підпунктом 7.6.3 цього ж пункту встановлено, що під терміном «витрати» слід розуміти суму коштів або вартість майна, сплачену (нараховану) платником податку продавцю цінних паперів та деривативів як компенсація їх вартості. До складу витрат включається також сума будь-якої заборгованості покупця, яка виникає у зв`язку з таким придбанням.

Під терміном «доходи» у відповідності до підпункту 7.6.4 цього ж пункту слід розуміти суму коштів або вартість майна, отриману (нараховану) платником податку від продажу, обміну або інших способів відчуження цінних паперів та деривативів, збільшену на вартість будь-яких матеріальних цінностей чи нематеріальних активів, які передаються платнику податку в зв`язку з таким продажем, обміном або відчуженням. До складу доходів включається також сума будь-якої заборгованості платника податку, яка погашається у зв`язку з таким продажем, обміном або відчуженням.

У акті перевірки Інспекцією зазначається, що фінансові результати операцій з цінними паперами та деривативами за період з 01 липня 2008 року по 30 червня 2009 року відображені Товариством у відповідності до підпунктів 7.6.1, 7.6.3, 7.6.4 пункту 7.6 статті 7 Закону №334/94-ВР в рядку 01.4 Декларації з податку на прибуток підприємства та в додатку КЗ «Розрахунок фінансових результатів операцій з цінними паперами та деривативами».

Натомість відповідач, посилаючись на дані автоматизованої бази ДПІ та акту попередньої перевірки підприємства від 24 жовтня 2008 року №453/16-3/31765047/10, вказує, що Товариством не вівся окремий податковий облік фінансових результатів операцій з цінними паперами та деривативами у період з 01 липня 2007 року по 30 червня 2008 року, а тому валовий дохід від операцій з цінними паперами, який отримало позивачем протягом перевіреного періоду, податковим органом розраховано без урахування від`ємного фінансового результату від операцій з цінними паперами такого ж виду минулих періодів, у зв`язку з чим встановлено заниження скоригованого валового доходу на 22098337 грн.

У справі, яка розглядається, судами встановлено, що постановою Одеського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2012 року у справі №2а-7647/09/1570, яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2013 року, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №/2 від 10 лютого 2009 року на загальну суму 79270718,50 грн., у тому числі за основним платежем - 39664773,00 грн. та штрафними санкціями - 39605945,50 грн., яке прийнято на підставі акту попередньої перевірки від 24 жовтня 2008 року №453/16-3/31765047/10. У вказаній справі судами встановлено, що Товариством не здійснювався окремий податковий облік фінансових результатів операцій з цінними паперами та не відображався від`ємний фінансовий результат від операцій з цінними паперами чи деривативами такого ж виду минулих періодів, однак первинними документами підтверджено наявність у позивача такого від`ємного фінансового результату та спростовано доводи податкового органу щодо заниження валових доходів за період з 01 липня 2007 року по 30 червня 2008 року в сумі 157986433 грн.

Згідно з приписами частини першої статті 72 КАС України (в редакції, чинній на момент ухвалення оскаржуваних судових рішень) обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Зважаючи на встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини, касаційний суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про безпідставне невизнання відповідачем у ході проведення перевірки фінансово - господарської діяльності Товариства за період з 01 липня 2008 року по 30 червня 2009 року від`ємного фінансового результату від операцій з цінними паперами минулих періодів, підставою чого слугували виключно висновки контролюючого органу, наведені у акті попередньої перевірки Товариства від 24 жовтня 2008 року №453/16-3/31765047/10, й, відповідно, про необґрунтованість доводів Інспекції щодо заниження позивачем валового доходу у сумі 22098337 грн.

Таким чином Верховний Суд вважає, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині задоволених позовних вимог прийняті за правильного застосування норм матеріального права.

Доводи ж касаційної скарги не спростовують мотивів, покладених судами в основу оскаржуваних рішень, дублюють аргументи акту перевірки, заперечень на позовну заяву й апеляційної скарги, належна правова оцінка яким була надана судами першої та апеляційної інстанцій.

Щодо позовних вимог, рішення про відмову у задоволенні яких прийнято судом першої інстанції, яке підтримано апеляційним судом, то в цій частині рішення відповідачем не оскаржуються, а тому, враховуючи положення частини першої статті 341 КАС України, касаційним судом не переглядається.

Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи відсутність підстав для висновку, що суди першої та апеляційної інстанцій допустили неправильне застосування норм матеріального права при ухваленні судових рішень або ж порушення процесуальних норм, підстави для їх скасування та задоволення касаційної скарги відсутні.

Керуючись статтями 341, 344, 349, 350, 355, 359 КАС України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2014 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

С.С. Пасічник

І.А. Васильєва

В.П. Юрченко ,

Судді Верховного Суду