Справа № 480/3506/19
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2019-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2019 р. Справа № 480/3506/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Осіпової О.О., розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни, третя особа: акціонерне товариство " Перший Український Міжнародний Банк", про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

До Сумського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 27.08.2019 ВП№59894138, відкритого на підставі виконавчого напису №17599 від 05.08.2019р. про стягнення з позивача на користь Публічного акціонерного товариства «Перший український Міжнародний Банк» заборгованості в розмірі 31188,76грн.

Свої вимоги мотивує тим, що оскаржувана постанова приватного виконавця виконавчого округу міста Києва про відкриття виконавчого провадження винесена з порушенням приписів ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки виконавче провадження відкрито не за місцем проживання, перебування боржника або знаходження майна позивача, тобто з порушенням правил територіальної діяльності. Зокрема, позивач зареєстрований та проживає в с. Битиця Сумського району Сумської області, що підтверджується відповідною довідкою. Майна на території м. Києва він не має та зареєстрований там не був, що безпосередньо зазначено у виконавчому написі нотаріуса. Тому відкриття вказаного виконавчого провадження саме за місцем відкриття карткового рахунку позивача є неправомірним.

Ухвалою від 10.09.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Позивач, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи (а.с.52), в судове засідання не прибув, подав клопотання, в якому просив суд здійснювати розгляд справи за його відсутності (а.с.49).

Відповідач, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи (а.с.51), в судове засідання не прибув, позовні вимоги не визнав, надіслав письмовий відзив на позовну заяву, в якому вказав, що стягувачем було надано заяву про примусове виконання рішення із зазначенням місця знаходження майна боржника (грошових коштів) - карткового рахунку № НОМЕР_1 у валюті гривні, відкритого в АТ «Перший Український Міжнародний Банк», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4. Тобто, як стверджує відповідач, позивач є власником карткового рахунку та наявних на ньому грошових коштів, тому в даному випадку порушення Закону України «Про виконавче провадження» відсутнє, оскільки майно боржника (грошові кошти у формі записів на рахунку у банку) перебуває у м. Києві, а відповідно до ч.2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника фізичної особи, за місцезнаходженням боржника юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника (а.с.15-17).

Згідно з ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Беручи до уваги клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності та неприбуття в судове засідання відповідача, відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд дійшов висновку про здійснення розгляду справи в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією довідки про реєстрацію місця проживання особи (а.с.10).

АТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернулося із заявою вих. №109673 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. про примусове виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Харої Н.С. за №17599 від 05.08.2019р. про стягнення з боржника - ОСОБА_1 коштів у розмірі 31188,76грн. із зазначенням місця знаходження майна боржника (грошових коштів) - карткового рахунку № НОМЕР_1 у валюті гривні, відкритого в АТ «Перший Український Міжнародний Банк», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4 (а.с.18).

Крім того, у вказаній заяві АТ «Перший Український Міжнародний Банк» просило звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового стягнення щодо його майна та без перевірки його майнового стану за місцем проживання (перебування) боржника.

Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. постановою від 27.08.2019р. відкрито виконавче провадження ВП №59894138, про стягнення па підставі виконавчого напису №17599 від 05.08.2019р. з позивача на користь Публічного акціонерного товариства «Перший український Міжнародний Банк» заборгованості в розмірі 31 188,76грн. (а.с.7).

Вважаючи постанову про відкриття виконавчого провадження протиправною, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує, що статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з частиною першою статті 27 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» фізичні або юридичні особи мають право вільного вибору приватного виконавця з числа тих, відомості про яких внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України, з урахуванням суми стягнення та місця виконання рішення, визначеного Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України від 02.06.2016 року № 1403-VIII «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ (ч. 2 цієї ж статті).

За приписами ч. 2 ст. 24 Закону № 1404-VIII приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Таким чином, приватний виконавець може прийняти до виконання виконавчий документ, боржником по якому є фізична особа, виключно за місцем проживання, перебування цього боржника, у межах відповідного виконавчого округу.

Із постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. про відкриття виконавчого провадження від 27.08.2019р. ВП№59894138 вбачається, що сторонами виконавчого провадження є: боржник фізична особа ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тобто виконавчий округ Сумської області, та стягувач АТ «Перший Український Міжнародний Банк».

Таким чином, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ч.ч. 1 та 2 ст. 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» та ч. 2 ст. 24 Закону № 1404-VIII, внаслідок чого підлягає скасуванню, оскільки відповідач протиправно, всупереч чинного законодавства, прийняв до виконання виконавчий документ з порушенням правил територіальної діяльності приватних виконавців за наявності в нього достовірної інформації про місце проживання та перебування боржника (позивача) в іншому виконавчому окрузі.

Щодо посилання у відзиві на позовну заяву на те, що приймаючи рішення про відкриття виконавчого провадження, відповідач керувався тим, що кошти позивача, які знаходяться на картковому рахунку, відкритому в АТ «Перший Український Міжнародний Банк», є майном, фактичним місцезнаходженням якого є адреса фінансової установи (м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4.), а тому під час прийняття виконавчого документа до виконання про стягнення з ОСОБА_1 коштів, приватним виконавцем не було порушено вимог статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», слід зазначити наступне.

Відповідно до пункту 1.27 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Згідно зі статтею 3 даного Закону кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках).

Статтею 7 вказаного Закону передбачено, що банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу) та кореспондентські рахунки.

Так, п.7.1.2 ст.7 Закону №2346-ІІІ визначено, що поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Отже за змістом чинного законодавства, картковий рахунок - це банківський поточний картковий рахунок Клієнта, який відкривається на договірній основі для обліку грошових коштів Клієнта та здійснення розрахунково-касових операцій відповідно до умов договору та вимог законодавства України. По картковому рахунку проводиться облік операцій за платіжними картками Клієнта.

Суд вважає, що у даному випадку місцезнаходженням майна є не місце розташування самого банку, де відкритий рахунок, а самі банківські рахунки чи електронні гаманці, на яких обліковуються кошти та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою відповідних платіжних інструментів, однак такі рахунки або електронні гаманці не є майном у розумінні положень ст. 190 ЦК України, оскільки вони не є окремими речами чи їх сукупністю, а фактично вони є засобом обліку руху грошових коштів та призначені для виконання клієнтами платіжних систем певних операцій.

Статтею 190 Цивільного кодексу України передбачено, що майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (ст.179 цього ж Кодексу).

Пунктами 3.1, 3.2 ст. 3 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 №2346-ІІІ (зі змінами) встановлено, що кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках). Грошові знаки випускаються у формі банкнот і монет, що мають зазначену на них номінальну вартість.

Поняття «картковий рахунок» було передбачено Постановою Національного банку України від 19.10.2005 «Про затвердження Положення про порядок емісії платіжних карток і здійснення операцій з їх застосуванням» №137, яке втратило чинність на підставі Постанови НБУ від 30.04.2010 №223.

При цьому жодним нормативно-правовим актом не передбачено, що «картковий рахунок» є майном в розумінні ст. 190 ЦК України. Так само, не передбачено й визначення місцезнаходження «карткового рахунку» за місцем знаходження будь-якого банку.

Крім того, як вже зазначалося вище, приватний виконавець приймає до виконання виконавчий документ, боржником по якому є фізична особа, виключно за місцем проживання, перебування цього боржника, а не за місцезнаходженням його майна.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та скасування оскаржуваної постанови.

Згідно з ч.1, ч.2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 139, 242-245, 255, 271, 287, 295, 370 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни, третя особа: акціонерне товариство " Перший Український Міжнародний Банк", про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни про відкриття виконавчого провадження від 27.08.2019 ВП№59894138, відкритого на підставі виконавчого напису №17599 від 05.08.2019р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший український Міжнародний Банк» заборгованості в розмірі 31188,76грн.

Стягнути за рахунок Приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Юхименко Ольги Леонідівни (02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд .6, оф.19 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) суму судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 08 жовтня 2019 року.

Суддя О.О. Осіпова