Справа № 376/874/19
Суддя: Клочко В. М.
Дата ухвалення: 2019-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/874/19
Провадження № 2-а/376/15/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" серпня 2019 р. Сквирський районний суд Київської області

у складі: головуючого судді - Клочка В.М.,

при секретарі - Ярликовій М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до сержанта поліції УПП в Житомирській області Недашківського Леоніда Павловича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 30.03.2019 року, серія ЕАБ №1029553 в справі про адміністративне правопорушення, мотивуючи свої вимоги тим, що сержант поліції УПП в Житомирській області Недашківський Л.П., виписуючи постанову від 30.03.2019 року, серія ЕАБ №1029553, порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови, з постановою не згоден, ПДР не порушував.

Позивач у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши наявні письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що постановою в справі про адміністративне правопорушення від 30.03.2019 року, серія ЕАБ №1029553 року, винесеною сержантом поліції УПП в Житомирській області Недашківським Л.П., позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, а саме: ОСОБА_1 30.03.2019 року о 19 год. 21 хв. керував транспортним засобом, в якого в темну пору доби не горіли лампи задніх габаритних ліхтарів, чим порушив п. 31.6.б Правил дорожнього руху України «Забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів». Несправність автомобіля була виявлена після зупинки автомобіля працівником поліції, який, не надавши можливості усунути несправності, оформив протокол про порушення.

За змістом статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.1, 2 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи). За загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення. У ньому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи (частина перша статті 256 Кодексу). Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами (частина друга статті 256 Кодексу). У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це; така особа має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до нього, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання (частина третя статті 256 Кодексу). Протокол разом з іншими матеріалами справи, зокрема процесуально оформленими доказами, перелік яких встановлено у статті 251 Кодексу, надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення (частина перша статті 257 Кодексу). Підвідомчість справ про адміністративні правопорушення визначено у главі 17 Кодексу.

Вимогами ч.1,2 ст.276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127 - 1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Дані роз`яснення містяться у рішенні Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа №1-11/2015).

У частині першій статті 277 Кодексу закріплено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (ч.2 ст. 33 КУпАП).

Згідно з частиною першою статті 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що постанова від 30.03.2019 року, серія ЕАБ №1029553 року, в справі про адміністративне правопорушення, сержантом поліції УПП в Житомирській області Недашківським Л.П. є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до положень ст.222 КУпАП працівники Державтоінспекції МВС України, які мають спеціальні звання, мають право розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення, передбачені частиною першою ст.121 КУпАП.

У такому випадку сержант поліції УПП в Житомирській області Недашківський Л.П. мав право виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення і його дії не є неправомірними, у зв`язку з чим у задоволенні цієї частини вимог належить відмовити.

Керуючись ст.2,9,72,73,77,241-246,250 КАС України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною і скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії 30.03.2019 року, серія ЕАБ №1029553 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана на рішення суду протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.М. Клочко