Справа № 260/616/19
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2019-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 жовтня 2019 року м. Ужгород№ 260/616/19

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Скраль Т.В.

при секретарі Стенавській А.М.,

за участю сторін:

позивач: ОСОБА_1 - у судове засідання не з`явився;

представник позивача: адвокат Колотуха Іван Олексійович;

відповідач: Головне управління ДФС України у Закарпатській області - представник Ігнатенко Ольга Володимирівна ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), в особі представника ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) до Головного управління ДФС у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, 52, ) про визнання протиправною та скасування вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до статті 243 частини 3 КАС України 04 жовтня 2019 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення у повному обсязі було складено 15 жовтня 2019 року.

06 травня 2019 року, ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_3 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Закарпатській області, якою просить: 1) поновити строк звернення з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 07 листопада 2018 року № Ф-3228-50; 2) вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 07 листопада 2018 року № Ф-3228-50 визнати протиправною та скасувати.

07 травня 2019 року, ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду було повернуто заяву про забезпечення позову без розгляду.

15 травня 2019 року, ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду було відкрито провадження в даній адміністративній справі.

06 червня 2019 року, ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Свої вимоги мотивує тим, що 07 листопада 2018 року відповідачем сформована вимога про сплату позивачем боргу (недоїмки) № Ф-3228-50 в розмірі 15819,54 грн. з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Однак, таку вимогу позивач вважає протиправною, оскільки на момент надсилання вимоги та в період за який нараховано борг позивач не належав до жодної з категорій осіб на яких покладений обов`язок по сплаті ЄСВ, не здійснює підприємницьку діяльність більше 18 років та працює з 2002 року в УжНУ. Позивач стверджує, що випадково дізнався про відрахування із заробітної плати після звернення до бухгалтерії УжНУ де він працює, пояснивши до із міського відділу ДВС прийшла постанова від 24 січня 2019 року по якій звернуто стягнення на заробітну плату. Одразу, уклавши договір із адвокатом 02 травня 2019 року ознайомилися із матеріалами виконавчого провадження та 06 травня 2019 року звернувся до суду про оскарження такої вимоги.

29 травня 2019 року, від представника Головного управління ДФС у Закарпатській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог та зазначив, що позивач перебуває на обліку в контролюючому органі, як фізична особа - підприємець з 06.03.1997 та як платник єдиного соціального внеску відповідно, про що свідчать дані податкового обліку та реєстрів, що відображені у єдиній інформаційній системі контролюючого органу. Вказує на те, що позивач не надав жодних доказів, які б свідчили про завершення процедури державної реєстрації припинення підприємницької діяльності, а інформація щодо припинення підприємницької діяльності позивача від державного реєстратора не надходила, отрже позивач має статус фізичної особи - підприємця. Крім того, зазначає, що Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань почав функціонувати тільки з 01.07.2004 року та знаходиться у стані формування.

19 червня 2019 року, від представника Головного управління ДФС у Закарпатській області до суду надійшли додаткові пояснення, де вказує, що інтегрована карта платника містить інформацію про облікові операції та облікові показника, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу. Оскільки позивач є фізичною особою - підприємцем, то він зобов`язаний сплачувати єдиний внесок, а те, що він працює з 2002 року в УжНУ доцентом та доктором юридичних наук ніяким чином не впливає на обов`язок зі сплати єдиного соціального внеску ним, як фізичною особою - підприємцем.

Під час розгляду справи по суті уповноважений представник позивача позов підтримав повністю, просив суд його задовольнити з мотивів, що у ньому наведені.

Представник відповідача в судовому засіданні, проти задоволення позову заперечила та просила суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 07 листопада 2018 року ГУ ДФС у Закарпатській області, на підставі даних інформаційної системи органів доходів і зборів, винесено вимогу № Ф-3228-50 про сплату боргу (недоїмки) у розмірі 15 819,54 грн. (а.с. 9).

Відповідно до вказаної вимоги та облікової картки станом на 31 жовтня 2018 року заборгованість ОСОБА_1 зі сплати єдиного внеску становить 15 819,54 грн. (а.с. 9, 44).

17 січня 2019 року, державним виконавцем Ужгородського міського відділу виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області відкрито виконавче провадження ВП №58075064 з примусового виконання вимоги № Ф-3228-50 - У від 07.11.2018 (а.с. 11).

24 січня 2019 року, державним виконавцем Ужгородського міського відділу виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 12).

02 травня 2019 року, адвокатом подано до Ужгородського міського відділу ДВС ГТУЮ в Закарпатській області заяву про ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження, та отримано копію постанови про відкриття виконавчого та копію постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, (а.с.10).

За частиною другою статті 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Оскільки, матеріалами справи підтверджується, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 17 січня 2019 року, постанова по звернення стягнення на заробітну плату від 24 січня 2019 року та вимога про сплату боргу (недоїмки) від 07 листопада 2018 року, яка є предметом оскарження у даній справі направлялися за адресою боржника ОСОБА_1 АДРЕСА_3 та адресою місця проживання позивача з липня 2011 року є АДРЕСА_1 (згідно паспорту) м. Ужгород, ( а.с.17). Інших доказів судом не здобуто, отже, звернення до суду позивача відбулося в межах визначених ч.2 статті 122 КАС України.

Вирішуючи питання застосування до спірних правовідносин норм матеріального права та надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі-Закон № 2464-VI), єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону № 2464-VI, виключно цим Законом визначаються принципи збору та ведення обліку єдиного внеску, платники єдиного внеску, порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, розмір єдиного внеску, орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність, склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Пунктом 4 частини 1 статті 4 Закону № 2464-VI передбачено, що платниками єдиного внеску є фізичні особи підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, незалежно від того, чи є такі особи найманими працівниками.

Відповідно до абз. 3 частини 8 статті 9 Закону № 2464-VI, платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 7 Закону № 2464-VI, єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 51 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі, якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Частиною 12 статті 9 Закону № 2464-VI встановлено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Відповідно до частини 2 статті 25 Закону № 2464-VI, у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Згідно з частини 4 статті 25 Закону № 2464-VI, орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

З системного аналізу вищенаведених норм права, суд зазначає, що фізична особа-підприємець, яка застосовує спрощену систему оподаткування, сплачує єдиний соціальний внесок за періоди, в яких вона була платниками єдиного податку, крім цього, такий обов`язок виникає незалежно від того, отримувала особа дохід у цей період чи ні.

Процедура нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування страхувальниками, визначеними Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів визначена Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року № 449 (далі - Інструкція № 449).

Відповідно до пункту 4 розділу VI Інструкції № 449, вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

При формуванні вимоги про сплату боргу (недоїмки) їй присвоюється порядковий номер, який складається з трьох частин: перша частина - літера «Ю» (вимога до юридичної особи) або «Ф» (вимога до фізичної особи), друга частина - порядковий номер, третя частина - літера «У» (узгоджена вимога).

Згідно матеріалів справи, підставою для винесення оскарженої вимоги став висновок відповідача про порушення позивачем свого обов`язку як фізичної - особи підприємця щодо сплати єдиного соціального внеску за період з 01.01.2017 по 31.10.2018 в сумі 15 819,54 грн.

Однак, як вбачається з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованого Ужгородською районною державною адміністрацією Закарпатської області, відомостей про реєстрацію ОСОБА_1 в якості фізичної особи-підприємця не знайдено (а.с. 15).

Даний факт, також підтверджується витягом з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування форми ОК - 5 (а.с. 86-89), де не міститься інформації про те, що особа працювала у спірний період як само зайнята особа.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що відповідач на якого, відповідно до вимог КАС України, покладено обов`язок доказування правомірності свого рішення, у цій справі, доказів, які підтверджують державну реєстрацію ОСОБА_1 , як фізичної особи-підприємця, під час розгляду справи не надав.

У зв`язку із відсутністю доказів на підтвердження здійснення позивачем підприємницької діяльності, не включенням його до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а відтак беручи до уваги той факт, що позивач не є платником єдиного соціального внеску в розумінні статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", суд вважає, що у позивача відсутній обов`язок щодо сплати єдиного соціального внеску як фізичною особою-підприємцем. За таких обставин, у відповідача не було правових підстав для нарахування ОСОБА_1 єдиного соціального внеску та прийняття вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3228-50 від 07 листопада 2018 року.

Відповідачем не доведено правомірності оскарженої вимоги про сплату боргу (недоїмки), вимоги позову відповідають вимогам законодавства та встановленим в судовому засіданні обставинам справи, що підтверджені належними та допустимими доказами та, за наведених обставин, позов слід задовольнити в повному обсязі, визнавши протиправною та скасувавши вимогу Головного управління ДФС у Закарпатській області про сплату боргу (недоїмки) № № Ф-3228-50 від 07 листопада 2018 року.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України, судові витрати стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 769,00 грн., що підтверджено квитанцією наявною у матеріалах справи (а.с. 5), однак судовий збір за скасування оскаржувальної вимоги про сплату боргу (недоїмки) складає 768,40 грн.

Таким чином, відповідні судові витрати належить компенсувати позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Інші судові витрати у справі відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 90, 139, 242-246, 256 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Позовні вимоги за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправною та скасування вимоги - задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 07 листопада 2018 року Головного управління ДФС у Закарпатській області № Ф-3228-50 про сплату боргу в розмірі 15819,54 грн. (п`ятнадцять тисяч вісімсот дев`ятнадцять грн. 54 коп.).

3. Стягнути із Головного управління ДФС У закарпатській області (код ЄДРПОУ - 39393632, місцезнаходження: 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, 52) на користь фізичної особи ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань 768, 40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень, 40 коп.) судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України).

СуддяТ.В. Скраль