Справа № 160/7326/19
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року Справа № 160/7326/19
01 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Регіонального сервісного центру МВС, в якій, з урахуванням уточненої позовної заяви від 20.08.2019, позивач просить зобов`язати робітників Сервісного центру Міністерства внутрішніх справ провести перереєстрацію автомобіля МЕРСЕДЕС БЕНЦ 110 CDI номер кузова НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , який було видано 17.03.2006 року РЕВ-3МВ ДАІ при УМВС України в Дніпропетровській області.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при зверненні представником позивача до Територіального сервісного центру № 8047 МВС в м. Київ про перереєстрацію останньому відмовлено в перереєстрації, на підставі того, що 15.01.2014 року в Територіальному сервісному центрі № 8047 МВС в м. Київ зареєстровано автомобіль з таким самим номером кузова та VIN. Однак, згідно з висновком Науково-дослідного Бюро судових експертиз «Сантодор» знаки номера кузова автомобіля позивача не змінювались і є первинними, номерний майданчик кузова не змінювався.
На підставі вищенаведеного, а думку позивача, дії працівників сервісного центу порушують права ОСОБА_1 як власника автомобіля, тому позивач через свого представника звернувся до суду з даним позовом та просив позовні вимоги задоволити в повному обсязі.
Адміністративний позов не відповідав вимогам ст.ст. 160-161 Кодексу адміністративного судочинства України, тому ухвалою суду від 05 серпня 2019 року був залишений без руху, з наданням строку для усунення недоліків.
На виконання умов ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2019 року позивачем усунуто недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2019 року відкрито провадження у справі № 160/7326/19 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до п.3 ч.6 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України дана справа є справою незначної складності та згідно з ст. ст. 257, 262 КАС України розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Згідно з ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідно до ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Враховуючи, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно з приписами ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснювалося.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2019 року від позивача витребувано копію технічного паспорта на автомобіль МЕРСЕДЕС БЕНЦ 110CDI номер кузова НОМЕР_4 , що підтверджують право власності на автомобіль, засвідчену належним чином, проте, позивачем витребуваних документів до суду не надано.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2019 року відповідачу запропоновано у разі невизнання позову протягом 15 днів з моменту отримання ухвали суду надати відзив на позовну заяву.
На адресу суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідачем зазначено, що транспортний засіб з таким номером кузова та НОМЕР_5 вже зареєстровано 15 січня 2014 року у територіальному сервісному центрі 8047 РСЦ МВС в м. Києві на ім`я ОСОБА_2 та реєстрація транспортного засобу за позивачем можлива лише після скасування реєстрації автомобіля за ОСОБА_2 . У задоволенні позовних вимог просив відмовити у повному обсязі.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
Автомобіль MERCEDES-BENZ 110CDI належить, на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ ( НОМЕР_6 ) НОМЕР_7 , виданого 17.03.2006 РЕВ 3-го МВ ДАІ при УМВС України в Дніпропетровській області, ОСОБА_1 та відповідно до нотаріальної довіреності від 02.03.2016 право продажу, обміну, найму, позички, ремонту, експлуатацією, керування надано представнику ОСОБА_3 . Довіреність видана строком на 10 років.
22.06.2019 року представник позивача звернувся з заявою про перереєстрацію до Територіального органу з надання сервісних послуг Міністерства внутрішніх справ.
Територіальним сервісним центром № 1248 надано відповідь, що у територіальному сервісному центрі 8047 РСЦ МВС в м. Києві зареєстровано автомобіль MERCEDES-BENZ 110CDI, кузов НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_2 - з підробленими номерами агрегатів.
Таким чином, станом на 22.06.2019р. заміна свідоцтва про реєстрацію автомобіля MERCEDES-BENZ 110CDI, держ. номер НОМЕР_8 , двигун НОМЕР_9 , кузов НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_10 - не є можливою.
В наданому до суду позові позивач посилається на висновки Науково-дослідного Бюро судових експертиз «Сантодор» від 09.03.2016 року № SA-228655, у якому номером кузова наданого для слідження автомобіля MERCEDES BENZ 110 CDI VITO, сірого кольору, є номер « НОМЕР_2 », яким визначено, що знаки номера кузова не змінювалися і є первинними; знаки номера кузова частково пошкоджені, а 10-й - 17-й знаки знищені корозією; номерний майданчик кузова досліджуваного автомобіля замінювався; деталь кузова, в межах якої розташований номерний майданчик, пошкоджена та частково зруйнована корозією, але від кузова не відокремлювалась (не замінювалася).
Додатком до висновку від 09.03.2016 з метою полегшення наступної ідентифікації транспортного засобу, Науково-дослідним Бюро судових експертиз «Сантодор» сформований та направлений до головного центру з надання сервісних послуг Міністерства внутрішніх справ України пакет документів для отримання дозволу на дублювання номеру кузова транспортного засобу.
За заявою власника та на підставі висновку головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ № 7571 від 31 березня 2016 року ідентифікаційний номер (номер кузова) « НОМЕР_2 » автомобіля MERCEDES BENZ 110 CDI VITO продубльовано на вертикальній поверхні правої стійки дверей кузова та на вертикальній поверхні лівої стійки дверей кузова.
Вважаючи відмову відповідача у перереєстрації транспортного засобу MERCEDES BENZ 110 CDI VITO протиправною, позивач, через представника, звернувся з даним позовом до суду.
Суд, розглядаючи справу по суті, виходив з таких міркувань.
Відповідно до ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року
№ 3353-XII, державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків.
Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників.
Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів визначено постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 р. N 1388 (далі Постанова N 1388).
Згідно з абз. 1 п. 3 Постанови N 1388 державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС (далі - сервісні центри МВС) з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій.
Відповідно до абз. 1 п. 8 Постанови N 1388 державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Не допускаються до державної реєстрації транспортні засоби з правим розташуванням керма (за винятком транспортних засобів, які були зареєстровані в підрозділах Державтоінспекції до набрання чинності Законом України «Про дорожній рух»).
У відповідності до положень абз. 2-18 п. 8 Постанови N 1388 документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку: договори, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі МВС бланках; укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; укладені та оформлені в центрах надання адміністративних послуг у присутності адміністраторів таких центрів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; договори купівлі-продажу транспортних засобів, що підлягають першій державній реєстрації в сервісних центрах МВС, за якими продавцями виступають суб`єкти господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами, і які підписані від імені таких суб`єктів уповноваженою особою; договір комісії між власником транспортного засобу і суб`єктом господарювання, який за таким договором є комісіонером, та договір купівлі-продажу транспортного засобу, за яким продавцем є такий суб`єкт господарювання, які підписані від імені суб`єкта господарювання уповноваженою особою, - у разі продажу транспортних засобів суб`єктами господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу; свідоцтва про право на спадщину, видані нотаріусом або консульською установою, чи їх дублікати; рішення про закріплення транспортних засобів на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняті власниками транспортних засобів чи особами, уповноваженими управляти таким майном; рішення власників майна, уповноважених ними органів про передачу транспортних засобів з державної в комунальну власність чи з комунальної власності в державну власність; копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин; довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску; акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів такого транспортного засобу та конкретного одержувача; митна декларація на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронна митна декларація, або видане органом доходів і зборів посвідчення про реєстрацію в уповноважених органах МВС транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договір фінансового лізингу; акт про проведені електронні торги або постанова та акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, видані органом державної виконавчої служби або приватним виконавцем; договір купівлі-продажу транспортного засобу, укладений за результатами прилюдних торгів (аукціону) або електронних торгів, за яким продавцем виступає Національне агентство з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.
Таким чином, на підставі аналізу п. 8 Постанови N 1388 встановлено, що державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників або їхніх представників, а також за наявності доказів правомірності придбання транспортних засобів.
Згідно з вимогами п. 10 Порядку № 1388 державна реєстрація транспортних засобів, що перебували в експлуатації та ввезені на митну територію України, проводиться за умови відповідності конструкції і технічного стану даної марки (моделі) транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, обов`язковим вимогам правил, нормативів і стандартів України, що підтверджується сертифікатом відповідності або свідоцтвом про визнання іноземного сертифіката, копію яких власники подають до сервісного центру МВС.
Пунктом 15 Порядку № 1388, зокрема, визначено, що під час проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортні засоби (крім випадків реєстрації нових транспортних засобів, перереєстрації транспортних засобів у зв`язку із зміною найменування та адреси юридичних осіб, прізвища, імені чи по батькові, місця проживання фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, вибракування їх у цілому) підлягають огляду фахівцями експертної служби МВС з метою звірення ідентифікаційних номерів їх складових частин з номерами, зазначеними в поданих власником для реєстрації документах. За результатами огляду в документах, які подаються для державної реєстрації, робиться відповідна відмітка або складається акт огляду. Експертне дослідження транспортного засобу і реєстраційних документів на транспортний засіб (інших документів, які є підставою для реєстрації транспортного засобу) проводиться за заявою власника з метою визначення справжності ідентифікаційних номерів транспортного засобу і реєстраційних документів.
Відповідно до абз. 1-3 п. 40 Порядку № 1388 зняття з обліку транспортних засобів проводиться після їх огляду в сервісному центрі МВС на підставі заяви власника, документа, що посвідчує особу, виконавчого напису нотаріуса, постанови державного виконавця або рішення суду.
Дозволяється проводити огляд транспортних засобів, які знімаються з обліку, за їх місцезнаходженням з дотриманням вимог пункту 15 цього Порядку. Такий огляд оформляється фахівцем експертної служби МВС відповідним актом, засвідчується його підписом та скріплюється печаткою адміністратора сервісного центру МВС.
У разі встановлення факту знищення, фальсифікації або підроблення ідентифікаційних номерів складових частин транспортних засобів, виявлення транспортних засобів, зареєстрованих (перереєстрованих), знятих з обліку в уповноважених органах МВС, у тому числі тимчасово, за фіктивними чи підробленими документами або таких, що розшукуються правоохоронними органами України у зв`язку з незаконним заволодінням, уповноважені особи сервісних центрів МВС оформляють в установленому порядку необхідні документи, скасовують державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку транспортних засобів і передають усі відповідні документи та за наявності транспортні засоби до відповідного органу досудового розслідування. Якщо виявлено факт підроблення митних документів, їх ксерокопії з необхідним поясненням надсилаються до органів доходів і зборів, у зоні діяльності яких проживають особи, за якими зареєстровані відповідні транспортні засоби.
Отже вказаною нормою чітко визначено, що скасування державної реєстрації транспортного засобу можливе у разі подання заяви власника або виявлення працівниками сервісного центру МВС під час огляду транспортного засобу, який проводиться на підставі заяви власника, факту фіктивності чи підробки документів, за якими проводилася реєстрація.
З норм діючого законодавства не вбачається, що факт фіктивності чи підробки документів, за якими проводилися реєстрації транспортних засобів може бути встановлений слідчим під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження. Підставою для скасування державної реєстрації може бути судове рішення (вирок суду) за результатом розгляду кримінального провадження, яким буде встановлений факт підробки (фіктивності) документів, на підставі яких були зареєстровані автомобілі.
Суд враховує, що як на момент звернення представника позивача до відповідача щодо здійснення державної реєстрації транспортного засобу позивача, так і на час судового розгляду справи, відсутнє судове рішення, яким би був встановлений факт підробки (фіктивності) документів, що стали підставою для відмови проведення державної реєстрації автомобіля марки MERCEDES BENZ 110 CDI VITO.
Відповідно до п. 1.4. Інструкції № 379 реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів, що належать фізичним особам, здійснюються за місцем звернення власника або його уповноваженої особи незалежно від місця реєстрації (проживання) власника. При цьому в реєстраційних документах зазначається місце реєстрації (проживання) особи, за якою реєструється транспортний засіб.
Реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів здійснюються за місцем реєстрації (проживання) їх власників до впровадження в експлуатацію Національної автоматизованої інформаційної системи Державної автомобільної інспекції, але не пізніше 1 січня 2013 року.
Місце проживання фізичної особи визначається згідно з відміткою про реєстрацію місця її проживання в паспорті або документі, що його замінює.
Згідно з пунктом 9.5 Інструкції № 379 на зареєстрованих у підрозділах ДАІ ТЗ, ідентифікаційні номери складових частин яких пошкоджені (один чи кілька символів номера візуально не визначаються) під впливом корозії, знищені (пошкоджені) чи підроблені (змінено один або кілька символів номера, замінено панель (табличку) або частину панелі (таблички) з номером) внаслідок незаконного заволодіння або в разі, коли проведена заміна таких складових частин після дорожньо-транспортної пригоди, здійснюється дублювання первинних ідентифікаційних номерів складових частин (у разі встановлення відповідності ідентифікаційного номера таким засобам) згідно з вимогами міжнародних і державних стандартів.
Відповідно до п.9.5.1 Інструкції № 379 дублювання первинних ідентифікаційних номерів складових частин ТЗ (далі - ідентифікаційні номери ТЗ) здійснюється в разі, зокрема, пошкодження ідентифікаційного номера ТЗ внаслідок впливу корозії на поверхню номерної площадки або при проведенні ремонтних робіт у місці нанесення ідентифікаційного номера.
На виконання вимог Інструкції № 379 та відповідно додатку до висновків № SA-228655 від 09.03.2016 року з метою полегшення наступної ідентифікації транспортного засобу науково дослідним Бюро експертиз «Сантодор» сформований та направлений до головного центру з надання сервісних послуг МВС України пакет документів для отримання дозволу на дублювання номера кузова транспортного засобу та додатком від 25.05.2019 року до висновку головного сервісного центру МВС № 7571 від 31.03.2016 ідентифікаційний номер (номер кузова) « НОМЕР_2 » автомобіля MERCEDES BENZ 110 CDI VITO продубльовано на вертикальній поверхні правої стійки дверей кузова, та на вертикальній поверхні лівої стійки дверей кузова.
Тобто, позивачем виконано всі вимоги передбачені Інструкцією № 379 стосовно відновлення первинного номера кузова, яка не змінювалась та від кузова не відокремлювалась та надано весь перелік документів, необхідних для здійснення перереєстрації транспортного засобу.
Слід звернути увагу, що автомобіль, що належить ОСОБА_1 було зареєстровано 17.03.2006 р., реєстрація ідентичного автомобіля з таким номером кузова та VIN в Територіальному сервісному центрі 8047 Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України, на який посилається відповідач, відбулась 15.01.2014 року, тобто на 8 років пізніше.
Отже, територіальним сервісним центром 8047 Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України при реєстрації ідентичного автомобіля з таким номером кузова та НОМЕР_5 , не було проведено всіх необхідних заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які б слугували для відвернення обставин для реєстрації ідентичного автомобіля з таким самим номером кузова та НОМЕР_5 , чи порушено права власника не підробленого автомобіля, позивача.
Частиною 1 ст. 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Згідно з ч.1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Згідно з ч. 2 ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем по справі, як суб`єктом владних повноважень, не виконано покладеного на нього обов`язку щодо доказування, передбаченого ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України.
З аналізу вищенаведених норм Закону України «Про дорожній рух» та Інструкції № 379 вбачається, що в останніх відсутня така підстава для відмови власнику транспортного засобу, як наявність ідентичного автомобіля з підробленими номерами агрегатів.
З огляду на вищевикладене та приписи ч.2 ст.2 КАС України, суд вважає, що відповідач, діяв не на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, тому з метою ефективного захисту та відновлення порушеного права позивача на перереєстрацію його автомобіля позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу адміністративного судочинства України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).
Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 704, 80 грн., що документально підтверджується квитанцією № 18885041 та в розмірі 63,60 грн., що документально підтверджується квитанцією № 21356901.
Отже, оскільки позовну заяву задоволено, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 768,40 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Зобов`язати робітників сервісного центру Міністерства внутрішніх справ провести перереєстрацію автомобіля МЕРСЕДЕС БЕНЦ 110 CDI номер кузова НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , який було видано 17.03.2006 року РЕВ-3 МВ ДАІ при УМВС України в Дніпропетровській області.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук