Справа № 520/6877/19
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

09 жовтня 2019 р. № 520/6877/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бадюков Ю.В.,

при секретарі судового засідання Андрущенко Д.В.,

за участю представників:

позивача Шрамко І.С.,

представників відповідача Фіщук О.В., Бідило Л.О., Велітченко В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГАКОМ" (вул. Клочківська, б.195, корп. Б, м. Харків, 61145, )

до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код за )

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мегаком» (далі по тексту позивач, ТОВ «Мегаком», товариство), звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому заявлено позовні вимоги до Головного управління ДФС у Харківській області (далі по тексту відповідач, ГУ ДФС, контролюючий орган) та просить суд (з урахуванням заяви про усунення технічної описки) визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № 2 від 25.02.2019 та № 2 від 25.02.2019 р., винесені на підставі акту №367/20-40-12-02-08/23753268 від 08.02.2019 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Мегаком» (податковий номер 23753268) з питань правомірності визначення суми від`ємного значення ПДВ, задекларованої до відшкодування на рахунок платника у банку за податковою декларацією з ПДВ за листопад 2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що з висновками акту перевірки, на яких ґрунтуються ці податкові повідомлення-рішення він не погоджується, оскільки законодавче обґрунтування порушень не є належним, розрахунок містить помилки, а висновки про використання палива в операціях, які не є господарською діяльністю, не відповідають дійсності.

В судовому засідання представник позивача позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечували, подали письмовий відзив на позовну заяву, в якому зазначили, що порушення, встановлені в ході перевірки позивача, зафіксовані належним чином в акті перевірки, а оскаржувані рішення прийняті на цілком законних підставах та відповідають чинному законодавству, у зв`язку із чим просили в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Мегаком» зареєстроване Департаментом реєстрації Харківської міської ради, отримано свідоцтво про державну реєстрацію від 06.09.1995 року, запис про державну реєстрацію № 6006953, код суб`єкта господарювання за ЄДРПОУ - 23753268, взято на облік в контролюючому органі від 06.09.1995 №6984, станом на 17.01.2019 року перебуває на обліку ГУ ДФС у Харківській області (Шевченківський район м. Харкова). Індивідуальний податковий номер 00, дата реєстрації платником ПДВ від 14.07.1997 року.

Основний вид діяльності - оптова торгівля фармацевтичними товарами. Ліцензія серії АВ №598292 від 31.01.2012 року №62.

Відповідно до наказу Головного управління ДФС у Харківській області від 17.01.2019 №380 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «МЕГАКОМ» (код за )» посадовими особами контролюючого органу на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України з 28.01.2019 року по 01.02.2019 року було проведено документальну позапланову виїзну перевірку достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок платника податку за листопад 2018 року (податкова декларація з ПДВ від 19.12.2018 року №) у розмірі 3853446 грн.

За результатами проведеної перевірки контролюючим органом було складено акт від 08.02.2019 № 367/20-40-12-02-08/23753268 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «МЕГАКОМ» (податковий номер 23753268) з питань правомірності визначення суми від`ємного значення ПДВ, задекларованої до відшкодування на рахунок платника у банку за податковою декларацією з ПДВ за листопад 2018 року» (далі по тексту акт перевірки).

Згідно пунктів 2 та 3 висновку акту встановлено порушення ТОВ «МЕГАКОМ» () вимог податкового законодавства:

- п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Кодексу, у зв`язку з чим завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку (р. 20.2.1) за листопад 2018 року на 19024 грн.;

- п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Кодексу, у зв`язку з чим завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21), за листопад 2018 року на 22152 грн.

Під час перевірки встановлено, що платником не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних зведену податкову накладну на загальну суму ПДВ 41176 грн.

Податковим повідомленням-рішенням № 2 від 25.02.2019 зменшено суму бюджетного відшкодування за платежем податок на додану вартість на 19024, 00 грн. та застосовано штрафну санкцію в сумі 4756, 00 грн.

Податковим повідомленням-рішенням № 2 від 25.02.2019 позивачу визначено штраф в розмірі 20588, 00 грн. 50% від сум не зареєстрованих протягом граничного строку податкових накладних/розрахунків коригування на суму 40176 грн.

З акту перевірки вбачається, що нарахування ПДВ сумі 41176 грн. і санкції 50% за нереєстрацію податкових накладних в ЄРПН зроблено на підставі висновку про понаднормові витрати палива на заправку автомобілів позивача у березні-травні та листопаді 2018 року.

Як зазначено в акті перевірки, встановлено відхилення між нормами використання палива затвердженими наказами «Про встановлення норм витрат палива автомобілів підприємства ГОВ «МЕГАКОМ на 2018 року» від 03.01.2018 року, від 18.05.2018 року та фактично використаного палива на кожну марку автомобілю окремо.

Відповідач, з посиланням на п.п. г) п.198.5. ст. 198 Податкового кодексу України зазначає, що перевищення встановлених на підприємстві норм витрат палива означає, що частка вартості такого палива почала використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку, отже на відповідну вартість позивач зобов`язаний був нарахувати податкові зобов`язання з ПДВ, виходячи з ціни придбання палива, скласти і зареєструвати податкові накладні на його умовний продаж.

Згідно з пунктом 198.5 г) статті 198 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Як також встановлено в акті перевірки ТОВ «МЕГАКОМ» (код за ) на порушення п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Кодексу занижено суму податкових зобов`язань з ПДВ (р. 1.1, р. 9 звітності) на загальну суму 41176 грн., за березень 2018 року на 10068 грн., за квітень 2018 року на 11480 грн., за травень 2018 року на 7544 грн., за листопад 2018 року на 12084 грн. (з урахуванням округлення до гривні за загальновстановленими правилами, відповідно до п. 4 розділу III Порядку № 21), що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування ПДВ за листопад 2018 року на 19024 грн. та завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного за листопад на 22152грн.

ТОВ «МЕГАКОМ» (код за ) на порушення п. 201.1, п. 201.2, п. 201.10 ст. 201 Кодексу, п. 11 Порядку № 1307 не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових закладних податкові накладні, складених на умовну поставку на суму наднормового використання палива, на загальну суму ПДВ 41176 грн.

З акту перевірки та наданих позивачем копій свідоцтв про державну реєстрацію транспортних засобів вбачається, що ТОВ Мегаком належить 99 автомобілів.

Наказами по підприємству «Про встановлення норм витрат палива автомобілів підприємства ГОВ «МЕГАКОМ на 2018 року» від 03.01.2018 року, від 18.05.2018 року встановлено нормативи витрат палива для певних моделей автомобілів на відповідний рік. Причому для автомобілів, які пробули в експлуатації більше 5 років нормою витрат палива вважається фактично спожитий об`єм палива.

Списання витрат палива здійснювалось один раз за місяць актом списання з Додатком до акту списання ПММ з урахуванням пробігу по кожному автомобілю та кількістю витраченого пального, а також включенням цих витрат в господарські витрати підприємства ТОВ «Мегаком» з відповідним відображенням у складі витрат в бухгалтерському обліку, що підтверджується копіями актів на списання ПММ з додатками від 31.03.2018 р., від 30.04.2018 р., від 31.05.2018 р. та від 30.11.2018 р., затверджених комісією ТОВ «Мегаком», що не заперечувалось учасниками справи в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи, контролюючим органом при проведенні розрахунку не бралися до уваги положення, за якими підприємство застосовує ці норми лише до автомобілів строком експлуатації менше 5 років, а відповідно до п. 2 наказу від 03.01.2018 року для автомобілів, які пробули в експлуатації більше 5 років нормою витрат палива вважати фактично спожитий об`єм палива.

Крім того, розрахунки понаднормово використаного палива (додатки 1, 2, 3, 4 до акту документальної позапланової виїзної перевірки) містять помилки, які призвели до надмірного нарахування суми ПДВ, а саме:

розрахунок за квітень 2018 року містить технічну помилку - у колонці використано паливо замість 120 л, внесено 1200 л (цифра ідентична пробігу 1200 км), що призвело до невірного нарахування витрат понад нормами у розмірі 1092 л.

у розрахунках за березень та квітень 2018 року норма (згідно з наказом підприємства) по автомобілю ZAZ TF558P норматив вказаний у розмірі 9 л/100км, в наступних 2-х місяцях норматив зазначено (як за наказом по підприємству) у розмірі 10л/100км.

Частково ці помилки визнані відповідачем шляхом надання уточнених розрахунків, в яких зазначено: податкове повідомлення рішення форми "В1" №2 від 25.02.2019 складає 13826,00 грн., штрафна санкція 3457, 25 грн.

Крім того, суд вважає недоведеним твердження відповідача про те, що фактичне перевищення витрат палива понад встановлені у наказах по підприємству норми, є таким, що не використовувалось підприємством у власній господарській діяльності, позаяк чинне законодавство такого наслідку для перевищення не містить, доказів використання понаднормового палива у будь-якій іншій діяльності, окрім власної господарської в розумінні приписів ст. ст. 73-76 КАСУ відповідачем до матеріалів справи не надано, а судом під час розгляду справи не добуто.

Також суд відзначає про відсутність у чинному законодавстві, застосованого перевіряючими в акті перевірки, такого поняття як умовна поставка, не визначено підстави, за яких поставка є умовною та наслідків її здійснення, в тому числі й на суму наднормового використання палива.

В судовому засіданні представник відповідача посилався зокрема й на те, що в подорожніх листах не відображається місце доставки вантажу, найменування товару або номери видаткових накладних з переліком асортименту товару, тобто не відображається послідовність виконання завдання. В наданих до перевірки подорожніх листах службового легкового автомобіля відсутні залишки палива, в деяких подорожніх листах відсутній запис часу прибуття та вибуття автомобіля.

Суд відзначає,що згідно з визначенням п. п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Пунктом 44.1 ст. 44 ПКУ встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначено Законом України від 16 липня 1999 року № 996-ХІV Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні (далі Закон № 996-ХІV).

Відповідно до статті 1 цього Закону бухгалтерський облік - це процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень. Бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. У бухгалтерському обліку відображаються окремі господарські операції, з яких складається господарська діяльність.

Господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства (абзац 5 статті 1 Закону № 996-ХІV).

Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію (абзац одинадцятий статті 1 Закону № 996-ХІV).

Відповідно до пункту 1 статті 9 Закону № 996-ХІV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до п. 2 зазначеної статті Закону первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми; дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо (абзац 9 ч.2 статті 9 Закону № 996-ХІV).

Чинним законодавством не встановлено перелік первинних документів, які оформлюються при здійсненні тих чи інших операцій. А відтак господарська операція може опосередковуватися складенням будь-якого первинного документа, який містить зазначені обов`язкові реквізити та/або відповідає законодавчо установленим вимогам щодо його складення (у разі наявності таких вимог).

Суд погоджується з доводами позивача про те, що належна спрямованість спірних операцій платника підтверджена комісійними актами списання пального, які є належними первинними документами, що не оспорюється також відповідачем.

В акті перевірки і в запереченнях відповідача на позов не наведено розумних припущень стосовно будь-якої іншої мети використання позивачем пального, окрім власної господарської діяльності.

Суд вважає, що відповідачем не доведено використання позивачем палива в операціях, які не є господарською діяльністю, навіть за умови якщо б розрахунки податкового органу були арифметично правильними.

Суд також бере до уваги, що відхилення від встановлених підприємством норм витрат палива випливають лише з формальних розрахунків, зроблених за окремі проміжки часу щодо окремих автомобілів і не враховують приріст/убуток палива в баку автомобілів на початок/кінець кожного місяця, а також встановлену підприємством норму для автомобілів старше 5 років за фактичними витратами пального.

Також фактичні витрати паливно-мастильних матеріалів конкретного автомобілю не обов`язково мають дорівнювати встановленим по підприємству нормативам. А відтак відповідні фактичні витрати мають визнаватися на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку.

У відповідності зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч. 1 ст.); жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч. 2 ст. 90); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 3 ст. 90).

В ході розгляду справи відповідач не довів належними та допустимими доказами, що придбане позивачем пальне призначалося для його використання або почалося використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю позивача, акт перевірки, з урахуванням викладених вище обставин, не може вважатися таким доказом, отже у позивача не виникли податкові зобов`язання з ПДВ і обов`язок реєструвати податкові накладні щодо умовного продажу використаного пального понад встановлені норми згідно наказів підприємства на підставі пункту 198.5 г) статті 198 Податкового кодексу України.

Таким чином, позовні вимоги позивача до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГАКОМ" (вул. Клочківська, б.195, корп. Б, м. Харків, 61145, ) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, 46, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень задовольнити у повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області №2 від 25.02.2019 р. про зменшення Товариству з обмеженою відповідальністю "МЕГАКОМ" суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за листопад 2018 року на суму завищення бюджетного відшкодування 19024, 00 грн. (дев`ятнадцять тисяч двадцять чотири гривні) та штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) в розмірі 4 756, 00 грн. (чотири тисячі сімсот п`ятдесят шість гривень).

Скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області №2 від 25.02.2019 р. про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГАКОМ" штрафу в розмірі 50% на суму 20588, 00 грн. (двадцять тисяч п`ятсот вісімдесят вісім гривень) за відсутність складення та /або реєстрації протягом граничного строку, передбаченого ст. 201 Податкового кодексу України податкових накладних/розрахунків коригування на суму ПДВ 41176, 00 грн. (сорок одна тисяча сто сімдесят шість гривень).

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГАКОМ" (вул. Клочківська, б.195, корп. Б, м. Харків, 61145, ) сплачену суму судового збору в розмірі 1921, 00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46, ).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення .

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 10 жовтня 2019 року.

Суддя Бадюков Ю.В.