Справа № 758/14415/18
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2019-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Імнем України

08 жовтня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сорочка Є.О.,

суддів Єгорової Н.М.,

Федотова І.В.,

за участю секретаря с/з Грисюк Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 16 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві роти № 2 батальйону № 1 Буряк Марини Алімгизи про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 685649 від 23.10.2018, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю у діях позивача складу такого правопорушення.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 16 січня 2019 року залишено без руху у зв`язку із його невідповідністю частині п`ятій статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 16 квітня 2019 року позовну заяву повернуто у зв`язку із неусуненням її недоліків у встановлений судом строк.

Позивач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення, а справу направити на продовження розгляду до суду першої інстанції, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що підстави для повернення позовної заяви були відсутні.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач стверджував про те, що не отримував ухвали про залишення позовної заяви без руху, а відмітка на поштовій кореспонденції про її повернення за закінченням терміну зберігання не є доказом належного повідомлення особи про прийняте судом рішення.

Колегія суддів також наголошує, що доводи апеляційної скарги не стосуються неправомірності залишення позовної заяви без руху та/або визначення її недоліків, а тому, суд апеляційної інстанції у відповідності до частини першої статті 308 КАС ці обставини не перевіряє.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до частини першої, другої, пунктів 2, 11 частини п`ятої статті 160 КАС у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

В позовній заяві зазначаються: <…> 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти; <…> 11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно частин першої, другої статті 169 КАС суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Як вбачається з матеріалів справи, залишаючи позовну заяву без руху, суд першої інстанції посилався на те, що у позовній заяві не вказано реєстраційний номер облікової картки платника податків (за його наявності) відповідача або номер і серію паспорту (якщо такі відомості відомі позивачу) та відсутнє власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини шостої статті 251 КАС днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Суд зауважує, що відповідно до положень частини шостої статті 7 КАС у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Так, згідно з частиною першою статті 131 КАС учасники судового процесу зобов`язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку в порядку, визначеному ст. 129 цього Кодексу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Як вбачається з матеріалів справи, копія ухвали Подільського районного суду м. Києва від 16 січня 2019 року про залишення позовної заяви без руху, направлено позивачу поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням про вручення за адресою, зазначеною ним в позовній заяві, а саме: 04071, м. Київ, вул. Житньоторзька, 8. Однак, відповідно до конверту з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 32-33) ухвала про залишення позовної заяви без руху повернута за закінченням встановленого строку зберігання.

У зв`язку із викладеним, 04.03.2019 вищезазначена копія ухвали повторно направлена поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням про вручення на адресу позивача, вказану ним у позовній заяві. Разом з тим, така не була вручена позивачу та повернута із відміткою «термін» (а.с. 36).

При цьому, слід відмітити, що повідомлення про зміну місця проживання (перебування, знаходження) позивача в матеріалах справи відсутнє.

Таким чином, надсилання копії ухвали суду першої інстанції рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу особи, вказану останньою у адміністративному позові, є належним виконанням обов`язків судом першої інстанції щодо направлення копії судового рішення. Оскільки, ухвала суду про залишення позовної заяви без руху, позивачеві двічі направлялась рекомендованою кореспонденцією, яку повернуто до суду за закінченням встановленого строку зберігання, тобто з незалежних від суду причин, позивач вважається таким, що був належно повідомлений про залишення його позовної заяви без руху.

В той же час, до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками "за закінченням терміну зберігання", "адресат вибув", "адресат відсутній" і т.п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом належних процесуальних дій.

За змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Ухвала Подільського районного суду м. Києва від 16 січня 2019 року про залишення позовної заяви без руху оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 21.01.2019 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/79246967), а тому позивач мав об`єктивну можливість ознайомитися з текстом цієї ухвали.

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами, що кореспондується із приписами статті 44 КАС.

Водночас, з моменту подання позову 01.11.2018, позивач фактично до 16.09.2019 не проявляв зацікавленості у результаті розгляду справи та, враховуючи встановлений КАС п`ятиденний строк вирішення питання відкриття провадження у справі, скорочений (десятиденний) строк розгляду спорів цієї категорії, позивач не звертався до суду першої інстанції з питання прийнятих судом рішень.

Судом апеляційної інстанції не встановлено обставин, які б перешкоджали позивачу ознайомитись та отримати повний текст ухвали Подільського районного суду м. Києва від 16 січня 2019 року безпосередньо у суді першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було вжито усіх можливих заходів для повідомлення позивача про залишення позовної заяви без руху.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм процесуального права при поверненні поштової кореспонденції за закінченням терміну зберігання викладена у постановах Верховного Суду від 13 серпня 2019 року по справі №464/3999/18, від 17 липня 2019 року по справі №1740/2132/18 та ін.

Відхиляються посилання позивача в апеляційній сказі на ухвалу Верховного Суду від 23.01.2018 у справі № 761/15565/16-ц, оскільки у цій справі тлумаченню підлягали норми статті 128 Цивільного процесуального кодексу України щодо дня вручення судової повістки (постанова Верховного Суду від 09 липня 2019 року по справі №806/2617/16). Крім того, згаданих вище у постановах від 13 серпня 2019 року по справі №464/3999/18 та від 17 липня 2019 року по справі №1740/2132/18 Верховний Суд виклав інший правовий висновок щодо застосування норм процесуального права в адміністративному судочинстві при поверненні поштової кореспонденції за закінченням терміну зберігання.

Оскільки Верховний Суд у відповідності до частини першої статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики, а від правових висновків, викладених у постановах від 13 серпня 2019 року по справі №464/3999/18 та від 17 липня 2019 року по справі №1740/2132/18 палата, об`єднана палата, Велика Палата Верховного Суду у відповідності до статті 346 КАС не відступала, то підстави для їх неврахування при розгляді даної справи згідно частини п`ятої статті 242 КАС та частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» відсутні.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи, що судом першої інстанції було вжито усіх можливих заходів для повідомлення позивача про залишення позовної заяви без руху, проте, позивач недоліків позовної заяви не усунув, то суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність повернення позовної заяви.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 34, 243, 312, 316, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 16 квітня 2019 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Є.О. Сорочко

Суддя Н.М. Єгорова

Суддя І.В. Федотов