Справа № 200/9084/19-а
Суддя: Грищенко Є.І.
Дата ухвалення: 2019-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2019 р. Справа№200/9084/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Грищенка Є.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Селидівська» до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Селидівська» (далі позивач) звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області (далі відповідач) про скасування податкових повідомлень-рішень № від 19 червня 2019 року та № від 19 червня 2019 року.

В обґрунтування позову зазначено, що за результатами проведення камеральної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Селидівська» податковим органом складено акт № 229/05-99-45-07/31714629 від 30 травня 2019 року.

19 червня 2019 року на підставі вищевказаного акту були прийняті податкові повідомлення-рішення № та № , якими зобов`язано сплатити штраф у загальній сумі 66 535,62 грн.

Позивач вважає такі податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню оскільки, по-перше, в порушення положень ст. 75 Податкового кодексу України (далі ПК України) контролюючим органом були використані паперові документи, які не мають використовуватись при проведенні камеральних перевірок, а саме рішення ОДПС України. По-друге, позивачем було вчасно та у повному обсязі перераховано кошти з екологічного податку згідно з графіком та з урахуванням процентів за спірний період відповідно до рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 11 березня 2019 року № 5/05-99 яким розстрочено податковий борг на загальну суму 1 374 709,20 грн., а тому податковий орган безпідставно зарахував платежі, які були здійсненні відповідно до вказаного договору в рахунок сплати екологічного податку за деклараціями.

Ухвалою суду від 18 липня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судових засідань та повідомлення (виклику) учасників справи.

07 серпня 2019 року на електрону адресу суду надійшов відзив на позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Селидівська», в якому представник відповідача повністю заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що згідно інтегрованої картки платника, грошові кошти були сплачені у квітні-травні 2019 року наступним чином:

- платіжне доручення від 26 квітня 2019 року № 687 погашає податковий борг за податковим повідомленням-рішення №;

- платіжні доручення від 26 квітня 2019 року № 687, від 26 квітня 2019 року № 688, від 20 травня 2019 року № 778, від 24 травня 2019 року № 805 погашають податковий борг згідно рішення ОДПС України №5/05-99 по терміну сплати 20 листопада 2018 року;

- платіжні доручення від 20 травня 2019 року №778, від 24 травня 2019 року № 805 та від 24 травня 2019 року № 806 погашають податковий борг згідно рішення ОДПС України №5/05-99 по терміну сплати 29 грудня 2018 року;

- платіжне доручення від 24 травня 2019 року № 805 погашає податковий борг згідно рішення ОДПС України №5/05-99 по терміну сплати 14 лютого 2019 року.

Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Селидівська», , місцезнаходження: Донецька обл., м. Селидове, вул. Миру, 34.

Відповідач, Головне управління ДФС у Донецькій області, , є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження, згідно ст. 43 КАС України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Судом встановлено, що рішенням Головного управління ДФС у Донецькій області №5/05-99 від 02 січня 2019 року товариству з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Селидівська» надано розстрочення сплати податкового боргу на суму 1 374 709,20 грн. та встановлено такі строки і суми сплати розстроченого податкового боргу: 26 квітня 2019 року, 24 травня 2019 року, 27 червня 2019 року, 26 липня 2019 року, 27 серпня 2019 року, 27 вересня 2019 року, 28 жовтня 2019 року та 27 листопада 2019 року по 152 745,47 грн. та 27 грудня 2019 року 152 745, 44 грн. (а.с. 19)

Відповідно до вказаного рішення між Головним управлінням ДФС у Донецькій області та товариством з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Селидівська» було укладено договір № 5/05-99 від 11 березня 2019 року про розстрочення податкового боргу. (а.с. 20)

Контролюючим органом було проведено камеральну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Селидівська» з питань своєчасності сплати узгодженого податкового зобов`язання по екологічному податку та орендній платі за земельні ділянки за результатами якої складено акт від 30 травня 2019 року № 229/05-99-45-07/31714629.

Відповідно до вказаного акту контролюючим органом встановлено порушення, в тому числі, п. 57.1 ст. 57 та 250.2 ст. 250 ПК України, а саме підприємством несвоєчасно сплачено суми самостійно визначених грошових зобов`язань по екологічному податку відповідно до податкового повідомлення-рішення № від 01 квітня 2019 року та рішення ОДПС України про розстрочення (відстрочення) податкового боргу.

Відповідно до акту перевірки № 229/05-99-45-07/31714629 податковим органом були прийняті податкові повідомлення-рішення від 19 червня 2019 року № та №, якими позивача зобов`язано сплатити штраф у загальному розмірі 66535,62 грн.

Позивач вважає такі податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Відповідно до частини першої статті 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Отже, камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, встановлених пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, та за своєю правовою сутністю є формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства на підставі декларацій та інших документів податкової звітності, одержаних від платника. При цьому будь-якого окремого рішення для проведення даного виду перевірки не вимагається, оскільки подання платником податків податкової звітної документації автоматично є юридичним фактом для перевірки її достовірності. Наведене свідчить про обов`язковий характер камеральної перевірки, яка проводиться у випадку подання платником звітних документів до контролюючого органу. А відтак камеральною перевіркою охоплюються лише ті показники документів, які належать до податкової звітності та мають значення для правильності обчислення платником об`єкта оподаткування та суми податку, що підлягає сплаті до бюджету. Перевірка будь-яких інших відомостей, витребування у платника додаткової інформації та документів, подання яких разом з податковою декларацією чинним законодавством не передбачено, камеральною перевіркою не охоплюється.

Фактично предмет камеральної перевірки передбачає встановлення повноти, своєчасності подання платником податкової звітності, перевірку правильності оформлення документів податкової звітності (повноти заповнення усіх необхідних реквізитів, чіткості їх заповнення тощо), перевірку правильності складення розрахунків за податковими платежами (арифметичний підрахунок остаточних сум податків, правильність відображення показників, необхідних для обчислення бази оподаткування).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем при проведенні перевірки також використовувались документи, що підтверджують розстрочення податкового боргу, а саме рішення ОДПС України про розстрочення (відстрочення) податкового боргу №5/05-99 від 11 березня 2019 року, а тому зважаючи на вимоги наведених норм Податкового кодексу України, проведена перевірка не може вважатись камеральною, оскільки контролюючим органом при її проведенні перевищено надані йому повноваження.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 17 липня 2019 року справа №805/6095/14.

Разом з цим суд зазначає, що пунктом 38.1 ст. 38 ПК України передбачено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з п. 126.1 ст. 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

У відповідності до п. 32.2 ст. 32 ПК України, зміна строку сплати податку здійснюється у формі розстрочки, відстрочки.

Правове регулювання надання відстрочки та розстрочки платникам податків регламентовано статтею 100 ПК України.

За приписами п. 100.1 ст. 100 ПК України розстроченням, відстроченням грошових зобов`язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов`язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру пені, визначеному пунктом 129.4 статті 129 цього Кодексу.

Положеннями п. 100.6 ст. 100 ПК визначено, що розстрочені суми грошових зобов`язань або податкового боргу (в тому числі окремо - суми штрафних (фінансових) санкцій) погашаються рівними частками починаючи з місяця, що настає за тим місяцем, у якому прийнято рішення про надання такого розстрочення.

Рішення про розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань чи податкового боргу у межах одного бюджетного року, відповідно до підпункту 100.8 статті 100 ПК України, приймається у такому порядку:

стосовно загальнодержавних податків та зборів - керівником контролюючого органу (його заступником);

стосовно місцевих податків і зборів - керівником контролюючого органу (його заступником) та затверджується фінансовим органом місцевого органу виконавчої влади, до бюджету якого зараховуються такі місцеві податки чи збори.

Згідно з п. 100.13 ст. 100 ПК України порядок розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу платника податків встановлюється центральним органом державної податкової служби або спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі митної справи в межах їх повноважень.

З метою реалізації наведеної норми Міністерством доходів і зборів України 10 жовтня 2013 року видано наказ № 574 «Про затвердження Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу) платників податків (далі - Порядок № 574).

Відповідно до п. 1.9 Порядку № 574 строк дії розстрочення (відстрочення) податкового боргу починається з дати прийняття органом доходів і зборів рішення про розстрочення (відстрочення) грошового зобов`язання (податкового боргу) та закінчується датою, зазначеною у договорі про розстрочення (відстрочення) грошового зобов`язання (податкового боргу), за винятком випадків дострокового погашення такого податкового боргу.

На розстрочені (відстрочені) грошові зобов`язання (податковий борг) пеня та штрафи не нараховуються з дати укладання (підписання) договору до закінчення строку дії договору про розстрочення (відстрочення) податкового боргу (п. 3.9 Порядку № 574).

Таким чином, відповідно до наведених вище положень Порядку № 574 пеня та штрафні санкції не нараховуються у разі прийняття контролюючим органом рішення про розстрочення (відстрочення) сплати грошового зобов`язання (податкового боргу) саме з дати прийняття такого рішення.

Матеріалами справи підтверджено, що до складу договору про розстрочення увійшли: основний борг у розмірі 1 066 460,60 грн., штрафні санкції у розмірі 289 301,49 грн. та пеня у розмірі 18 977,11 грн.

Разом з цим, як вбачається з розрахунку штрафних санкцій до спірних податкових повідомлень-рішень, до складу штрафних санкцій входять суми за рішенням про розстрочення податкового боргу, на які не може бути нараховано штрафні санкції, а отже з дати прийняття відповідачем рішення про розстрочення податкового боргу та до закінчення строку дії договору про розстрочення податкового боргу відсутні підстави для нарахування пені та штрафів, оскільки розстрочення прямо передбачає перенесення строків сплати, а в договорі про розстрочення ці строки прямо визначені.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що податкові повідомлення-рішення № від 19 червня 2019 року та № від 19 червня 2019 року прийняті всупереч вимогам чинного законодавства, а тому підлягають скасуванню.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Селидівська» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно платіжного доручення від 10 липня 2019 року № 1104, позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 3842,00 грн. в той час коли за законом необхідно сплатити 1921 грн. (частина 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб ) у редакції чинній на момент подачі позову до суду.

Таким чином, відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Донецькій області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Селидівська» підлягають судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1921 грн. 00 копійок.

Разом з тим, суд вважає за необхідне наголосити, що у відповідності до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону 3674-VI, в разі внесення судового збору в більшому розмірі , ніж встановлено законом, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Селидівська» до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити повністю.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС України у Донецькій області від 19 червня 2019 року № .

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС України у Донецькій області від 19 червня 2019 року № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Донецькій області (місцезнаходження: Донецька обл., м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Селидівська» (місцезнаходження: Донецька обл., м. Селидове, вул. Миру,34, ) судовий збір у розмірі 1921 грн.

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті в порядку письмового провадження 16 вересня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Є.І. Грищенко