Справа № 140/2921/19
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 року ЛуцькСправа № 140/2921/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Акціонерного товариства «Банк Форвард» про визнання незаконною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Акціонерного товариства «Банк Форвард» (далі - АТ «Банк Форвард») про визнання незаконною та скасування постанови.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.08.2019 приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. винесла постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 59930248 по виконанню виконавчого напису № 2353, виданого 07.08.2019 приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С. про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 , на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 37104,49 грн.

Позивач вказану постанову вважає незаконною, з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Згідно із пунктом 10 частини четвертої статті 4 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Позивач вказує, що місцем її проживання є с. Миляновичі Турійського району (тоді як виконавчий округ, на території якого ОСОБА_2 здійснює діяльність, є м. Київ), все рухоме і не рухоме майно знаходиться у даному населеному пункті, жодного майна, яке б належало їй на праві власності, у м. Києві немає, тому за таких обставин відповідач повинен був повернути виконавчий документ стягувачу.

Позивач просить визнати незаконною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 30.08.2019 ВП № 59930248 приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. про відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 01.10.2019 прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін, з урахуванням § 2 глави 11 розділу ІІ Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (а. с. 1).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву від 09.04.2019 (а. с. 21-23) відповідач позов не визнала та просить відмовити у його задоволенні з підстав правомірності оскаржуваної постанови. При цьому, зазначила, що позивач є власником карткового рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ «Банк Форвард» (розташований за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 105) та наявних на цьому рахунку грошових коштів, а тому положення частини другої статті 24 Закону № 1404-VIII не порушені з огляду на те, що майно боржника (грошові кошти) перебуває в м. Києві.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача АТ «Банк Форвард» пояснень щодо позову або відзиву до суду не подала.

В судове засідання, призначене на 09:30 10.10.2019, сторони та представник третьої особи не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення електронною поштою та рекомендованим листом з повідомленням про вручення повісток про виклик до суду (а. с. 15-17), при цьому, відповідачу та третій особі повістки вручені завчасно 07.10.2019, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення та даними сайту Укрпошти (а. с. 57-58).

За приписами частин першої, третьої статті 268 КАС України у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 283, 285 - 289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відтак, оскільки учасники справи, які повідомлені належним чином, не прибули, тому з урахуванням приписів частини четвертої статті 229, частини третьої статті 268 КАС України, судовий розгляд справи проведено в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у завах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 07.08.2019 приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С. вчинено виконавчий напис № 2353 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості за період з 02.05.2018 по 31.07.2018 в сумі 37107,49 грн. за кредитним договором № 200136071 від 28.03.2018, укладеним ОСОБА_1 із ПАТ «Банк-Форвард», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард», а за вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати із стягувача в розмірі 850,00 грн., яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача (а. с. 38).

30.08.2019 представник АТ «Банк Форвард» ОСОБА_3 звернувся до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. із заявою від 27.08.2019 № 1/1/4-992/118 про відкриття за місцем знаходження майна (грошових коштів) боржника виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С. за № 2353 від 07.08.2019 про стягнення із боржника, яким є ОСОБА_1 , коштів в розмірі 37104,49 грн..(а. с. 31-32).

30.08.2019 приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. винесла постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 59930248 щодо виконання виконавчого напису № 2353, виданого 07.08.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратюком В.С. про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 37104,49 грн. (а. с. 6).

Відповідно до частини першої статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Копія постанови від 30.08.2019 про відкриття виконавчого провадження ВП № 59930248 була отримана позивачем 19.09.2019, що підтверджується листом Укрпошти № 217 від 24.09.2019 (а. с. 9).

Відтак, оскільки про оскаржувану постанову позивачу стало відомо 19.09.2019, а даний позов надіслано до суду поштовим зв`язком 28.09.2019 (а. с. 12), тому суд дійшов висновку про дотримання позивачем десятиденного строку звернення до суду, передбаченого пунктом 1 частини другої статті 287 КАС України.

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Згідно із пунктом 3 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих написів нотаріусів.

За приписами частини першої статті 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частини другої статті 24 Закону № 1404-VIII приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

За правилами частин першої, другої статті 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 № 1403-VIII (далі - Закон № 1403-VIII) виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя. Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Як передбачено пунктом 2 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (зі змінами, далі - Інструкція № 512/5), примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 Закону, здійснюють державні виконавці та приватні виконавці (крім рішень, передбачених частиною другою статті 5 Закону) (далі - виконавці).

Пунктом 3 розділу ІІІ Інструкції № 512/5 визначено, що заява про примусове виконання рішення подається до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого документа. У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо). До заяви про примусове виконання рішення, яку подає представник стягувача, додається документ, що підтверджує його повноваження. На кожен поданий на примусове виконання виконавчий документ стягувач подає окрему заяву про примусове виконання рішення.

Згідно із пунктом 5 розділу ІІІ Інструкції № 512/5 у разі відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 10 частини четвертої статті 4 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Отже, приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи, місце виконання яких знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ, за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи або за місцезнаходженням майна боржника, а у випадку пред`явлення виконавчого документу не за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи або не за місцезнаходженням майна боржника приватний виконавець зобов`язаний виконавчий документ повернути стягувачу без прийняття до виконання.

Як вбачається із матеріалів справи та виконавчого провадження, приватний виконавець Вольф Т.Л. здійснює свою діяльність у межах виконавчого округу міста Києва, відтак відповідач могла прийняти до виконання вказаний вище виконавчий напис № 2353, виданий 07.08.2019 приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської область Кондратюком В.С., лише у випадку проживання боржника ОСОБА_1 в м. Києві або наявності у м. Києві майна боржника.

Разом з тим, позивач зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відміткою про місце проживання в паспорті громадянина України серії НОМЕР_2 (а. с. 19 зворот).

Крім того, у матеріалах виконавчого провадження відсутні документи, які підтверджують наявність у позивача будь-якого майна у виконавчому окрузі відповідача, яким є м. Київ.

Суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що виконавче провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса № 2353 від 07.08.2019 було відкрито за місцезнаходження майна (грошових коштів) боржника, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки, а згідно із частиною першої статті 177 цього ж Кодексу об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Як передбачено пунктом 3.1 статті 3 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 № 2346-ХІІІ (далі - Закон № 2346-ХІІІ) кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках).

Пунктом 7.1 статті 7 Закону № 2346-ХІІІ визначено, що банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу) та кореспондентські рахунки.

Згідно із підпунктом 7.1.5 статті 7 Закону № 2346-ХІІІ зарахування коштів на рахунок клієнта здійснюється як шляхом внесення їх у готівковій формі, так і шляхом переказу коштів у безготівковій формі з інших рахунків.

Отже, на думку суду, приватний виконавець може приймати до виконання виконавчі документи за місцезнаходженням грошових коштів боржника за умови, що такі кошти дійсно наявні на рахунках боржника в банках чи інших фінансових установах, розташованих у межах виконавчого округу приватного виконавця.

Суд звертає увагу, що виконавче провадження може бути відкрите саме за місцем знаходження грошових коштів, а не за місцем відкриття банківських рахунків, на яких кошти відсутні.

В матеріалах виконавчого провадження наявні копія кредитного договору (а. с. 34-37) та лист представника стягувача ОСОБА_4 без номера та дати про відкритий на ім`я ОСОБА_1 рахунок № НОМЕР_3 від 28.03.2018, у валюті гривня, в АТ «Банк Форвард», який розташований: м. Київ, вул. Саксаганського, 105 (а. с. 42).

Проте, в матеріалах виконавчого провадження відсутні будь-які докази, які підтверджують наявність станом на день винесення оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження грошових коштів на вказаному рахунку.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження від 30.08.2019 ВП № 59930248 винесена відповідачем з порушенням вимог частини другої статті 24 Закону № 1404-VIII, частин першої, другої статті 25 Закону № 1403-VIII, оскільки відповідач прийняв до виконання виконавчий документ (виконавчий напис № 2353, виданий 07.08.2019 приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С.) з порушенням правил територіальної діяльності приватних виконавців та правил щодо місця виконання виконавчих документів. На думку суду, виконавчий документ (виконавчий напис № 2353, виданий 07.08.2019 приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С.) відповідач повинен був повернути стягувачу без прийняття до виконання (як такий, що пред`явлений не за місцем виконання) протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення відповідно до пункту 10 частини четвертої статті 4 Закону № 1404-VIII.

Відтак, з наведених вище мотивів та підстав, виходячи із наданих суду частиною другою статті 245 КАС України повноважень, позовні вимоги належить задовольнити шляхом прийняття судом рішення про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.08.2019.

Згідно із частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Отже, оскільки позовні вимоги задоволено повністю, тому на користь позивача необхідно стягнути з відповідача судовий збір, сплачений квитанцією від 28.09.2019 № 23 в сумі 768,40 грн. (а. с. 2, 14).

Керуючись статтями 229, 243 - 246, 268, 287 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни від 30 серпня 2019 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 59930248.

Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни (02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки, 6, оф. 15, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 768 гривень 40 копійок (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М.Валюх