Справа № 826/13307/18
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Ключковича В.Ю., Костюк Л.О.,

при секретарі: Андрієнко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 червня 2019 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Видавництво «Київська правда» корпоративне підприємство ДАК «Укрвидавполіграфія» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И Л А:

Приватне акціонерне товариство «Видавництво «Київська правда» корпоративне підприємство ДАК «Укрвидавполіграфія» звернулось до Головного управління ДФС у м. Києві, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 23 травня 2018 року № , № , № .

Позовні вимоги Позивач обґрунтовував безпідставністю висновків податкового органу щодо порушення позивачем пункту 19 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», затвердженого наказом Мінфіну від 27 квітня 2000 року № 92, підпунктів 14.1.36, 14.1.54, 14.1.55, 14.1.56, 14.1.138 статті 14, статті 36, підпункту 134.1.1

статті 134, пункту 135.1 статті 135, підпункту 269.1.2 пункту 269.1 статті 269, пункту 284.1 статті 284, пункту 286.2 статті 286 Податкового кодексу України та пункту 5.6 пункту 5 (п.5.44 п. 5) Положення «Про плату за землю в м. Києві» додатку 3 рішення Київської міської ради від 23 червня 2011 року №242/5629, при цьому, за відсутності будь-якої аргументації та дослідження первинних документів бухгалтерського обліку.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 червня 2019 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 23 травня 2018 року № , № , № .

Не погоджуючись із судовим рішенням, Головне управління ДФС у м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі Відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Зокрема, Відповідач зазначає, що судом першої інстанції при розгляді справи та винесенні судового рішення не взято до уваги та не надано належної правової оцінки наявним беззаперечним доказам у справі і як наслідок враховуючи суть спору, свідчить про не з`ясування всіх обставин судової справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення адміністративного спору, та надання неправильної правової оцінки доказам.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково ми доказами та перевіряє законність і обґрунтованість.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі наказу Головного управління ДФС у м. Києві № 4943 від 30 березня 2018 року контролюючим органом проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ «Видавництво «Київська правда» корпоративне підприємство ДАК «Укрвидавполіграфія» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року, валютного - за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року, за наслідками якої складено акт перевірки від 23 квітня 2018 року № 264/26-15-14-01-05/05905674.

Перевіркою встановлено порушення підприємством, зокрема:

- пункту 19 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», затвердженого наказом Мінфіну від 27 квітня 2000 року № 92, підпунктів 14.1.36, 14.1.54, 14.1.55, 14.1.56, 14.1.138 статті 14, статті 36, підпункту 134.1.1

статті 134, пункту 135.1 статті 135 Податкового кодексу України, що призвело до зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування на суму 737000,00 грн. та заниження податку на прибуток підприємства за 2015 рік у розмірі 900547,00 грн.;

- підпункту 266.7.5 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI із змінами і доповненнями, пунктів 5.1, 5.3 Положення, затвердженого рішенням Київської міської ради від 28 січня 2015 року № 58/923, в результаті чого встановлено заниження податкового зобов`язання по податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки в сумі 107498,27 грн. за 2015 рік;

- підпункту 269.1.2 пункту 269.1 статті 269, пункту 284.1 статті 284, пункту 286.2

статті 286 Податкового кодексу України та пункту 5.6 пункту 5 (п.5.44 п. 5) Положення «Про плату за землю в м. Києві» додатку 3 рішення Київської міської ради від 23 червня 2011 року №242/5629, в результаті чого занижено земельний податок в періоді, що перевірявся на загальну суму 5129376,26 грн., у тому числі за 2016 рік в сумі 2489384,49 грн., за 2017 рік в сумі 263991,77 грн.

На підставі акта перевірки від 23 квітня 2018 року № 264/26-15-14-01-05/05905674 Відповідачем винесено:

- податкове повідомлення-рішення від 23 травня 2018 року № , згідно якого встановлено завищення позивачем від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 737000,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 23 травня 2018 року № , згідно якого позивачу донараховано 900548,00 грн. за платежем податок на прибуток приватних підприємств;

- податкове повідомлення-рішення від 23 травня 2018 року № , згідно якого Позивачу донараховано 5129376,26 грн. за платежем земельний податок з юридичних осіб та 1282344,06 грн. штрафні (фінансові) санкції.

Так, Відповідачем встановлено суму завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 737000,00 грн. і донараховано податку на прибуток в сумі 900548,00 грн. в зв`язку з встановленням під час перевірки заниження фінансового результату до оподаткування за 2015 рік у розмірі 1368624,00 грн. і заниження фінансового результату до оподаткування за 2015 рік у розмірі 4371333,00 грн.

Висновку щодо заниження фінансового результату до оподаткування за 2015 рік у розмірі 1368624,00 грн. Відповідач дійшов, співставляючи регістри бухгалтерського обліку за 2015 рік доходи та витрати, декларації з податку на прибуток підприємств та фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва за 2015 рік.

Щодо заниження фінансового результату до оподаткування за 2015 рік у розмірі 4371333,00 грн., то на переконання Відповідача, Позивачем проведено дооцінку нерухомого майна, залишкова вартість якого станом на час складання передавального балансу від 26 листопада 2011 року становила 18473347,00 грн., а станом на 2015 рік підприємство відобразило нерухоме майно на балансі у розмірі 22844680,00 грн.

Також, перевіркою встановлено, що за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року підприємством Позивача задекларовано земельний податок у сумі 2822977,98 грн. і встановлено його заниження в сумі 5129376,26 грн., а саме за 2016 рік - на суму 2489384,49 грн., за 2017 рік - на суму 2639991,77 грн.

На думку Відповідача, заниження земельного податку за 2016 та 2017 роки мало місце у зв`язку з неврахуванням Позивачем підпункту 5.6 пункту 5 Положення «Про плату за землю в м. Києві» додатку 3 рішення Київської міської ради від 23 червня 2011 року № 242/5629 (у редакції рішення Київської міської ради від 28 січня 2015 року № 58/923), яким визначено, що плата за користування земельними ділянками, які використовуються юридичними і фізичними особами, в тому числі у разі переходу права власності на будівлі, споруди (їх частини), але право власності на які або право оренди яких в установленому законодавством порядку не оформлено, встановлюється у розмірі 3 відсотків від нормативної грошової оцінки земельних ділянок.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що в акті перевірки від 23 квітня 2018 року № 264/26-15-14-01-05/05905674 відсутні посилання на первинні документи та документи бухгалтерського і податкового обліку, які підтверджують факти порушень податкового законодавства, про які викладено в цьому акті. Суд першої інстанції погодився з висновком експерта за результатами проведення економічної експертизи від 27 травня 2019 року № 18, а саме з тим, що податковим органом висновки документальної позапланової перевірки оформлені без дотримання норм Податкового кодексу України та Порядку оформлення результатів документальних перевірок. В той же час, фінансовий результат по оподаткуванню (збиток) у сумі 737000,00 грн., визначений підприємством ПрАТ «Видавництво «Київська правда» в податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2015 рік, підтверджується документально в розмірі 735487,55 грн. Суд першої інстанції вважав твердження Відповідача про заниження Позивачем фінансового результату до оподаткування за 2015 рік на 4371333,00 грн. безпідставним, оскільки висновки контролюючого органу не можуть будуватись на припущеннях, а мають посилатись на первинні документи. Також, суд першої інстанції вважає, що нарахування Позивачу податковим повідомленням-рішенням № зобов`язання на підставі пункту 5.6 Положення на суму 5129376,26 грн. є неправомірним.

Колегія суддів перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права дійшла наступного.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України.

Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

За приписами пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу України (далі - ПК України) результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Згідно з статтями 77-79, 81-86 ПК України, статтями 345-355 Митного кодексу України та Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 375, з метою забезпечення єдиного порядку фіксування результатів документальних перевірок платників податків - юридичних осіб та їх відокремлених підрозділів наказом Міністерства фінансів України від 20 серпня 2015 року №727, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 жовтня 2015 року за № 1300/27745, затверджено Порядок оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами.

При цьому, в Розділі II Порядку закріплені основні вимоги до оформлення документальних перевірок.

Згідно з пунктами 2, 3, 4, 5 Розділу II Порядку Акт (довідка) документальної перевірки складається у двох примірниках та підписується посадовими особами контролюючого органу, який проводив перевірку, а також посадовими особами платника податків (керівником платника податків або уповноваженою ним особою).

Акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

В акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Пунктом 3 Розділу III Порядку встановлено, що у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно: - викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів (міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування), що порушені платником податків, зазначити період (календарний день, місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, при здійсненні якої вчинено це порушення; - викласти зміст порушень (у разі їх встановлення), в тому числі щодо правильності та повноти визначення фінансового результату до оподаткування згідно з бухгалтерським обліком відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, виконання законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; - зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення; - у разі відсутності первинних документів, документів податкового або бухгалтерського обліку, інших документів, що підтверджують факт порушення, або у разі ненадання їх для перевірки - зазначити перелік цих документів; - у разі отримання під час перевірки копій документів, які підтверджують факт виявленого порушення, про це робиться запис із відображенням підстав для їх отримання, а також переліку цих документів.

Вказані норми чинного законодавства вказують на необхідність зазначення, у разі виявлення порушення податкового законодавства, первинних документів бухгалтерського обліку.

Судом першої інстанції встановлено, що під час перевірки підприємства Позивача контролюючим органом в акті перевірки зазначено, що встановлено заниження фінансового результату до оподаткування у розмірі 1368708,00 грн., а саме: «Згідно наданих в ході перевірки первинних документів та регістрів бухгалтерського обліку за 2015 рік ПрАТ «Видавництво «Київська правда» встановлено: 1. Доходи та витрати за 2015 рік. Дохід ПрАТ «Видавництво «Київська правда» за 2015 рік в бухгалтерському обліку становить 5059709,00 грн.

Враховуючи вищезазначене, в ході перевірки встановлено, що відповідно до бухгалтерського обліку ПрАТ «Видавництво «Київська правда» за 2015 рік доходи від реалізації товарів, робіт, послуг складають 5059709,00 грн. без ПДВ. В ході перевірки встановлено, що відповідно до Декларації з податку на прибуток підприємств та Фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва за 2015 рік, підприємством задекларовано дохід від будь-якої діяльності у розмірі 5059709,00 грн. Таким чином, в ході перевірки встановлено заниження доходу від реалізації товарів, робіт, послуг за 2015 рік у розмірі 1368708,00 грн.».

При цьому, підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України встановлено, що об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

В акті перевірки від 23 квітня 2018 року № 264/26-15-14-01-05/05905674 відсутні посилання на первинні документи та документи бухгалтерського і податкового обліку, які підтверджують факти порушень податкового законодавства, про які викладено в цьому акті.

Також, в пункті 2.7 акта перевірки зазначено, що запити щодо надання документів та копій первинних документів, в ході проведення перевірки ПрАТ «Видавництво «Київська правда» не надавались.

З метою з`ясування питань, які потребують спеціальних знань Позивач звертався до експерта задля проведення судово-економічної експертизи щодо дослідження документів бухгалтерського та податкового обліку стосовно підтвердження Акту від 23 квітня 2018 року № 264/26-15-14-01-05/05905674 документальної позапланової виїзної перевірки підприємства позивача.

На вирішення експерта поставлено питання: «Чи підтверджується документально фінансовий результат до оподаткування (збиток) у сумі 737000,00 грн., визначений Приватним акціонерним товариством «Видавництво «Київська правда» Корпоративне підприємство ДАК «Укрвидавполіграфія» в податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2015 рік?» та «Чи підтверджується документально висновок акта Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 23.04.2018 року № 264/26-15-14-01-05/05905674 документальної позапланової виїзної перевірки Приватного акціонерного товариства «Видавництво «Київська правда» Корпоративне підприємство ДАК «Укрвидавполіграфія» (п. 1 розділу IV акта) щодо заниження податку на прибуток підприємств за 2015 рік у розмірі 900547,00 грн. ?».

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення економічної експертизи від 27 травня 2019 року № 18, податковим органом висновки документальної позапланової перевірки оформлені без дотримання норм Податкового кодексу України та Порядку оформлення результатів документальних перевірок.

В той же час, фінансовий результат по оподаткуванню (збиток) у сумі 737000,00 грн., визначений підприємством ПрАТ «Видавництво «Київська правда» в податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2015 рік, підтверджується документально в розмірі 735487,55 грн.

Проте, висновок акта перевірки щодо заниження податку на прибуток підприємств за 2015 рік у розмірі 900547,00 грн. документально не підтверджується.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про наявність правових підстав для визнання протиправними та скасування податкового повідомлення - рішення від 23 травня 2018 року № .

Також, податковим органом в ході перевірки встановлено порушення пункту 19, пункту 20 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», затвердженого наказом Мінфіну від 27 квітня 2000 року № 92, підпунктів 14.1.36, 14.1.54, 14.1.55, 14.1.56, 14.1.138 статті 14, статті 36, підпункту 134.1.1

статті 134, пункту 135.1 статті 135 Податкового кодексу України, - заниження фінансового результату до оподаткування у розмірі 4371333,00 грн.

Такого висновку контролюючий орган дійшов за наслідками огляду акта передачі нерухомого майна від 26 листопада 2011 року Державного комітету інформаційної політики, телебачення і радіомовлення України, яким останній передав ПрАТ «Видавництво «Київська правда» нерухоме майно, залишкова вартість якого складала 18473347,00 грн., а відповідно до бухгалтерських рахунків 100 «Інвестиційна нерухомість», 103 «Будинки та споруди» станом на 01 січня 2015 року дане нерухоме майно значиться у розмірі 22844680,00 грн.

На думку Головного управління ДФС у м. Києві Позивачем проведено дооцінку нерухомого приміщення і занижено дохід на суму дооцінки у розмірі 4371333,00 грн.

При цьому, положення (стандарт) бухгалтерського обліку 7 "Основні засоби" (далі - Положення (стандарт) 7) визначає методологічні засади формування в бухгалтерському

обліку інформації про основні засоби, інші необоротні матеріальні активи та незавершені

капітальні інвестиції в необоротні матеріальні активи (далі - основні засоби), а також розкриття інформації про них у фінансовій звітності.

Відповідно до пункту 16 Положення підприємство/установа може переоцінювати об`єкт основних засобів, якщо залишкова вартість цього об`єкта суттєво відрізняється від його справедливої вартості на дату балансу. У разі переоцінки об`єкта основних засобів на ту саму дату здійснюється переоцінка всіх об`єктів групи основних засобів, до якої належить цей об`єкт.

Переоцінка основних засобів тієї групи, об`єкти якої вже зазнали переоцінки, надалі має проводитися з такою регулярністю, щоб їх залишкова вартість на дату балансу суттєво не відрізнялася від справедливої вартості.

Первісна (переоцінена) вартість об`єкта основних засобів може бути збільшена на

суму індексації, проведеної у порядку, встановленому податковим законодавством, з відображенням у бухгалтерському обліку в порядку, передбаченому пунктами 19-21 Положення (стандарту) 7.

Відповідно до пункту 17 Положення переоцінена первісна вартість та сума зносу об`єкта основних засобів визначається множенням відповідно первісної вартості і суми зносу об`єкта основних засобів на індекс переоцінки. Індекс переоцінки визначається діленням справедливої вартості об`єкта, який переоцінюється, на його залишкову вартість.

Якщо залишкова вартість об`єкта основних засобів дорівнює нулю, то його переоцінена залишкова вартість визначається додаванням справедливої вартості цього об`єкта до його первісної (переоціненої) вартості без зміни суми зносу об`єкта. При цьому для таких об`єктів, що продовжують використовуватися, обов`язково визначається ліквідаційна вартість.

Згідно з пунктом 18 Положення відомості про зміни первісної вартості та суми зносу основних засобів заносяться до регістрів їх аналітичного обліку.

Пунктом 19 Положення визначено, що сума дооцінки залишкової вартості об`єкта

основних засобів включається до складу капіталу у дооцінках та відображається в іншому сукупному доході, а сума уцінки - до складу витрат, крім випадків, що наведені в пункті 20 Положення.

Відповідно до пункту 20 Положення у разі наявності (на дату проведення чергової (останньої) дооцінки об`єкта основних засобів) перевищення суми попередніх уцінок об`єкта і втрат від зменшення його корисності над сумою попередніх дооцінок залишкової вартості цього об`єкта і вигід від відновлення його корисності, сума чергової (останньої) дооцінки, але не більше зазначеного перевищення, включається до складу доходів звітного періоду, а різниця (якщо сума чергової (останньої) дооцінки більше зазначеного перевищення) спрямовується на збільшення капіталу у дооцінках та відображається в іншому сукупному доході.

У разі наявності (на дату проведення чергової (останньої) уцінки об`єкта основних засобів) перевищення суми попередніх дооцінок об`єкта і вигід від відновлення його корисності над сумою попередніх уцінок залишкової вартості цього об`єкта і втрат від зменшення його корисності сума чергової (останньої) уцінки, але не більше зазначеного перевищення, спрямовується на зменшення капіталу у дооцінках та відображається в іншому сукупному доході, різниця (якщо сума чергової (останньої)

уцінки більше зазначеного перевищення) включається до витрат звітного періоду.

Наведені норми Положення (стандарту) вказують на необхідність зазначення як періоду (дати) здійснення переоцінки об`єкта, так і первинних документів, які б підтверджували вчинення переоцінки та відображення у фінансовій звітності.

Проте, акт перевірки від 23 квітня 2018 року № 264/26-15-14-01-05/05905674 не містить посилань на первинні документи, які покладені в основу висновку щодо дооцінки Позивачем основних засобів.

Як встановлено, відповідно до п. 2.7 акта перевірки запити щодо надання документів та копій первинних документів, в ході проведення перевірки ПрАТ «Видавництво «Київська правда» не надавались.

Згідно з п. 2.9 акта в ході проведення перевірки ПрАТ «Видавництво «Київська правда» інвентаризація основних фондів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, коштів тощо, не здійснювалась.

Уповноваженими особами під час перевірки проводилась вибіркова перевірка податкових періодів, які передували перевіряємому періоду, починаючи з 2001 року, однак не було встановлено періоду, в який проводилась переоцінка.

Однак, відповідно до податкового законодавства, висновки контролюючого органу не можуть будуватись на припущеннях, а мають посилатись на первинні документи.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що твердження контролюючого орану про заниження Позивачем фінансового результату до оподаткування за 2015 рік на 4371333,00 грн. є безпідставним, з чим також погоджується колегія суддів.

Щодо заниження податкового зобов`язання по земельному податку на суму 5129376,26 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з актом перевірки від 23 квітня 2018 року № 264/26-15-14-01-05/05905674 Позивачем, серед іншого, порушено вимоги ст.ст. 269, 286 Податкового кодексу України внаслідок чого занижено суму земельного податку на загальну суму 5129376,26 грн., у тому числі за 2016 рік в сумі 2489384,49 грн., за 2017 рік в сумі 263991,77 грн.

Контролюючим органом такий висновок вмотивовано, тим що Приватним акціонерним товариством «Видавництво «Київська правда» подавались до ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві податкові декларації із самостійно обчисленими сумами земельного податку, що підлягав сплаті за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року.

Перевіркою повноти визначення земельного податку за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року встановлено його заниження у сумі 5129376,26 грн., а саме за 2016 рік в сумі 2489384,49 грн., за 2017 рік в сумі 263991,77 грн.

Разом з тим, у 2016 року пунктом 5.6 Положення про плату за землю в м. Києві, а у 2017 року пунктом 5.4 цього Положення, визначалось, що плата за користування земельними ділянками, які використовуються юридичними і фізичними особами, в тому числі у разі переходу права власності на будівлі, споруди (їх частини), але право власності на які або право оренди яких в установленому законодавством порядку не оформлено (крім комунальної власності), встановлюється у розмірі 3 відсотків від нормативної грошової оцінки земельних ділянок.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки, Головним управлінням ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення № від 23 травня 2018 року, яким Позивачеві донараховано 5129376,26 грн. за платежем земельний податок з юридичних осіб та 1282344,06 грн. штрафні (фінансові) санкції.

Так, відповідно до частини 3 статті 78 Земельного кодексу України земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Частиною 1 статті 79 Земельного кодексу України визначено, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

За приписами частин 1 та 2 статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій.

Відповідно до листа Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 19 лютого 2019 року № 0570202/2-3847, за даними міського земельного кадастру за приватним акціонерним товариством «Видавництво «Київська правда» та ТОВ «Укрбудінвестиції» обліковуються земельні ділянки: код 85:288:0004 площею 4435,73 кв.м на вул. Костянтинівській , 72 у Подільському районі м. Києва; за кодами 91:400:0023 площею 2749,69 кв.м, 91:400:0024 площею 1908,46 кв.м, 91:400:0025 площею 41890,23 кв.м на вул. Маршала Гречка , 13 за Приватним акціонерним товариством «Видавництво «Київська правда» на підставі технічних звітів по встановленню меж землекористувань.

Також, в матеріалах справи міститься копія акта на право користування землею, виданого видавництву «Київська правда», яким станом на 1 жовтня 1975 року в постійне користування відведено 44 га землі в районі «Пуща Водиця» м. Києва.

Відповідно до статті 269 Податкового кодексу України платниками земельного податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Статтею 270 Податкового кодексу України визначено, що об`єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Згідно з пунктом 271.1 статті 271 Податкового кодексу України базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

За приписами пункту 286.2 статті 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій.

Відповідно до листа Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 23 січня 2019 року № 05708/-1667 у 2016-2017 роках ПрАТ «Видавництво «Київська правда» за довідками про розмір нормативної грошової оцінки не зверталось.

Пунктом 274.1 статті 274 Податкового кодексу України визначено, що ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь та земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році» від 20 грудня 2016 року № 1791-VIII, який набув чинності з 01.01.2017 року, були внесені зміни до названого пункту статті 274 Податкового кодексу України .

Відповідно до цих змін ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

За змістом пункту 284.1 статті 284 Податкового кодексу України органи місцевого самоврядування до 25 грудня року, що передує звітному, подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки рішення щодо ставок земельного податку та наданих пільг зі сплати земельного податку юридичним та/або фізичним особам.

Положення про плату за землю в місті Києві затверджено рішення Київської міської ради № 242/5629 від 23 червня 2011 року (у редакції рішення Київської міської ради № 58/923 від 28.01.2015 року) (далі - Положення).

Пунктом 5.6 Положення передбачалось, що плата за користування земельними ділянками, які використовуються юридичними і фізичними особами, в тому числі у разі переходу права власності на будівлі, споруди (їх частини), але право власності на які або право оренди яких в установленому законодавством порядку не оформлено (крім комунальної власності), встановлюється у розмірі 3 відсотків від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, за винятком земельних ділянок, ставка податку за які справляється у розмірі, визначеному пунктами 5.3 - 5.5 цього Положення.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 квітня 2017 року у справі № 826/10434/16 визнано незаконним та таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили пункт 5.6 «Положення про плату за землю в місті Києві», яке є додатком 3 до рішення Київської міської ради від 23 червня 2011 року № 242/5629 «Про встановлення місцевих податків і зборів в м. Києві» в редакції рішення Київської міської ради від 28 січня 2015 року № 58/923 «Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 23 червня 2011 року № 242/5629».

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2017 року апеляційну скаргу Київської міської ради залишено без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 квітня 2017 року - без змін.

Таким чином, в силу положень статті 254 КАС України (у редакції, що була чинною до 15.12.2017 року), постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 квітня 2017 року у справі № 826/10434/16 набрала законної сили 27 червня 2017 року.

Водночас, рішенням Київської міської ради № 1005/2009 від 23 лютого 2017 року «Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 23 червня 2011 року № 242/5629 «Про встановлення місцевих податків і зборів у м. Києві», яке оприлюднено у № 29 від 15 березні 2017 року газети «Хрещатик», внесено зміни до Порядку.

За наслідками цих змін пунктом 5.4 Порядку установлено, що плата за користування земельними ділянками, які використовуються юридичними і фізичними особами, в тому числі у разі переходу права власності на будівлі, споруди (їх частини), але право власності на які або право оренди яких в установленому законодавством порядку не оформлено (крім комунальної власності), встановлюється у розмірі 3 відсотків від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, за винятком земельних ділянок, ставка податку за які справляється у розмірі, визначеному пунктом 5.3 цього Положення.

Оскільки пункт 5.4 Порядку незаконним не визнавався, колегія суддів дійшла висновку, що при розрахунку Приватного акціонерного товариства «Видавництво «Київська правда» КП ДАК «Укрвидавполіграфія» суми грошового зобов`язання із сплати земельного податку Головне управління ДФС у м. Києві обґрунтовано виходило із ставок визначених пунктом 5.6 Порядку у 2016 року та пунктом 5.4 Порядку у 2017 року.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 23 травня 2018 року № , оскільки Позивачем занижено податкові зобов`язання із земельного податку за період, що перевірявся у розмірі 5129376,26 грн..

Суд першої інстанції на наведене уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про задоволення в цій частині адміністративного позову.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 цієї статті).

Відповідач як суб`єкт владних повноважень в ході судового розгляду не довів обґрунтованість своїх висновків і правомірності прийнятих на їх підставі рішень, в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 23 травня 2018 року № , № , тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для скасування вказаних оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розглянувши доводи Головного управління ДФС у м. Києві, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено при неповному з`ясуванні обставин справи та з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції скасуванню в частині задоволених позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 23 травня 2018 року № , з ухваленням нового рішення в цій частині про відмову в задоволенні вказаної позовної вимоги, в решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 червня 2019 року скасувати в частині задоволених позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 23 травня 2018 року № та ухвалити в цій частині нову постанову.

У задоволенні адміністративного позову Приватного акціонерного товариства "Видавництво "Київська правда" корпоративне підприємство ДАК "Укрвидавполіграфія" в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 23 травня 2018 року № - відмовити.

В решті рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: В.Ю. Ключкович

Л.О. Костюк

Повний текст складено 10.10.2019 року.