Справа № 160/4533/19
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року Справа № 160/4533/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Сидоренко Д.В., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі заяву позивача про поновлення строку звернення до суду у адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІННОТЕХ" до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним наказу, визнання протиправними дій та перевірки, скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ІННОТЕХ" до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, в якому позивач просив:

- визнати протиправним наказ Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 02.11.2017 №6162-п про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "ІННОТЕХ";

- визнати протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, а перевірку незаконною про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "ІННОТЕХ" та скасувати повідомлення-рішення за № від 11.01.2018 року на суму грошового зобов`язання в розмірі 102790,00 грн. та за № від 11.01.2018 року на суму грошового зобов`язання в розмірі 23250,00 грн. Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, як такі, що суперечать законодавству.

Ухвалою суду від 09.07.2019 року, після усунення недоліків позовної заяви, відкрито провадження у адміністративній справі за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 10.09.2019 року було продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів.

У підготовче засідання, призначене на 08.10.2019 року, сторони не прибули, належним чином повідомлялися про день, час та місце підготовчого засідання.

26.09.2019 року через канцелярію суду представником позивача подано письмове клопотання, в якому представник просить поновити строк на звернення до адміністративного суду пропущений з поважних підстав, а саме:

- згідно Акту про результати перевірки зазначено, що перевірка проводилась з 08.11.2014 року по 14.11.2017 рік згідно з наказом від 02.11.2017 року за №6162-п, в той час як наказ був відправлений 23.11.2017 року, тобто з наказом про перевірку у позивача не було можливості ознайомитись, так як він не був направлений за адресою ТОВ «ІННОТЕХ», тому він не був ознайомлений у встановлений законом спосіб до початку проведення перевірки, також і не був ознайомлений з актом, який теж не був направлений;

- 09 лютого 2019 року на адресу ТОВ «ІННОТЕХ» надійшов акт від 21.11.2017 року за вих. №25980/04-36-14-21/31735523 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ІННОТЕХ» () з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток та податку на додану вартість по взаємовідносинам із ТОВ «Екстрабренд» (), ТОВ «Лео Принт» (), ТОВ «Прайд Союз» (), ТОВ «Торговий дім БЦ Шелтер» () за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 рік;

- 09 лютого 2019 року на адресу ТОВ «ІННОТЕХ» надійшли податкові повідомлення-рішення за № від 11.01.2018 року на суму грошового зобовязання в розмірі 102790,00 грн. та за № від 11.01.2018 року на суму грошового зобов`язання в розмірі 23250,00 грн. ГУ ДФС у Дніпропетровській області.

Позивач зазначає, що не погоджуючись з повідомленням-рішенням відповідача ним було подано скаргу до Державної фіскальної служби, на яку 03.05.2019 року він отримав рішення від 24.04.2019 року про результати розгляду скарги, згідно якого зазначено, що доводи скаржника не спростовують висновків акту перевірки, тому залишено без змін ППР ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 11.01.2018 року № та №, скаргу без задоволення та відповідно до п.56.10, пп.56.17.3. п.56.17 та п.56.18 ст.56 ПКУ, рішення ДФС, прийняте у результаті розгляду скарги та ППР ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 11.01.2018 року № та №, не підлягають подальшому адміністративному оскарженню, але з урахуванням строків давності можуть бути оскарженні до суду у порядку, визначеному чинним законодавством України.

Позивач вважає, що ним з поважних причин пропущено строк звернення до адміністративного суду, враховуючи, що він дізнався про порушення його прав 09.02.2019 року, після чого скористався адміністративним оскарженням зі скаргою до Державної фіскальної служби, на яку 03.05.2019 року отримав рішення від 24.04.2019 року про результати розгляду скарги, згідно якого зазначено, що доводи скаржника не спростовують висновків акту перевірки. Враховуючи, що позовну заяву до суду подано 11.05.2019 року, позивач просить заяву задовольнити та поновити ТОВ «ІННОТЕХ» строк на звернення до адміністративного суду.

08.10.2019 року через канцелярію суду представник відповідача подав заяву, в якій просив вирішення питання щодо поновлення позивачу строку звернення до суду вирішити на розсуд суду.

Враховуючи приписи ч.9 ст.205 КАС України, суд розглянув заяву позивача у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, вирішуючи питання щодо поновлення строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За приписами ч.2 ст.122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст.122 КАС України встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч.4 ст.122 КАС України, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Судом встановлено, що підтверджується матеріалами справи, що наказ №6162-п від 02.11.2017 року "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "ІННОТЕХ" було направлено відповідачем 06.11.2017 року рекомендованим поштовим відправленням на аресу позивача (а.с.71).

Також, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення підтверджується, що 26.12.2017 року уповноваженою особою ТОВ "ІННОТЕХ" Цал-Цалко було отримано від Криворізької північної ОДПІ примірник Акту "Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "ІННОТЕХ" () з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток на додану вартість по взаємовідносинам із ТОВ "Екстрабренд" (), ТОВ "Лео Принт" (), ТОВ "Прайд Союз" (), ТОВ "Торговий дім БЦ Шелтер" () за період з 01.01.2014 по 31.12.2014", який було направлено 23.11.2017 року та в якому також є посилання на наказ ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 02.11.2017 року №6162-п (а.с.21).

Суд вважає зазначені у заяві причини пропуску строку, суть яких зводиться до невиконання вимог процесуального закону щодо звернення із позовними вимогами в частині визнання протиправним наказу ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 02.11.2017 №6162-п про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "ІННОТЕХ", визнання протиправними дій відповідача та проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "ІННОТЕХ" незаконною, у зіставленні із відомостями про дату постановлення оскарженого наказу та вчиненням дій відповідачем, посилаючись на адміністративне оскарження як поважну причину пропуску строку, проте, сторк для подання позовної заяви із даними вимогами сплинув, що підтверджується матеріалами справи, а зазначені обставини дають підстави вважати їх необґрунтованими та неповажними для поновлення строку.

Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України» констатував, що якщо ординарний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, то таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Чинне законодавство України, встановленими строками, обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлено досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17рп/2011 визнано, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційний прав на судовий захист і доступ до правосуддя.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (п. 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; п. 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Аналіз практики Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, останній виходить з наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення з адміністративним позовом до суду є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обгрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з проважних, об`єктивних, непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожні справі; будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 4) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб; 5) недотримання строків було зумовлено діями (бездіяльністю) суду попередньої інстанції (несвоєчасне вручення судового рішення або не вручення судового рішення тощо); 6) відновлення строку необхідно для виправлення фундаментальних недоліків або помилок правосуддя.

Суд зазначає, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути такі обставини, які об`єктивно є непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтвердженні належними доказами.

Судом встановлено, що будь-які об`єктивні чи суб`єктивні обставини не позбавляли позивача можливості звернутися до суду, у визначені законом строки, з відповідним позовом до відповідача, якщо позивач вважав, що рішення та дії відповідача порушували його права та законні інтереси.

Позивач фактично не був позбавлений можливості подати позовну заяву до адміністративного суду протягом шести місяців, з моменту прийняття оскаржуваного наказу та вчинення дій відповідачем.

Суд зауважує, що позивачем не надано до суду належних та допустимих письмових доказів поважності пропуску строку звернення з адміністративним позовом до суду (хвороба, відрядження, стихійне лихо тощо).

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що до Дніпропетровського окружного адміністративного суду позивач звернувся лише 20.05.2019 року, тобто із порушенням шестимісячного строку на оскарження наказу та протиправних дій відповідача, тому у суду відсутні підстави щодо визнання поважності причин звернення до суду в цій частині позовних вимог.

Згідно із ч.ч.3, 4 ст.123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Пунктом 8 ч.1 ст.240 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи, що позивачем хоча і подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, суд вважає причини зазначені у заяві неповажними та такими, що суперечать матеріалам справи та приписам ч.2 ст.122 КАС України, тому суд не знаходить підстав для поновлення пропущеного позивачем строку звернення до суду.

За таких обставин, у звязку з пропуском позивачем строку звернення до суду, адміністративний позов в частині позовних вимог підлягає залишенню без розгляду.

Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.123, п.8 ч.1 ст.240 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ІННОТЕХ" про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ІННОТЕХ" до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, в частині позовних вимог про визнання протиправним наказу Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 02.11.2017 №6162-п про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "ІННОТЕХ", визнання протиправними дій Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області та проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "ІННОТЕХ" незаконною - залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.В. Сидоренко