Справа № 320/7013/18
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2019-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

09 жовтня 2019 року м. Київ№ 320/7013/18
Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Мазур А.С., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі:

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції України у місті Києві

треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3

про скасування реєстрації декларацій

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції України у місті Києві, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у якому просить суд скасувати реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт КВ №26 від 30.10.2015 за адресою АДРЕСА_1 ; скасувати реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації, який належить до І-ІП категорії складності від 18.12.2015 КВ №68, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.01.2019 передано адміністративну справу №320/7013/18 за підсудністю до Окружного адміністративного суду міста Києва.

За результатами автоматизованого авторозподілу, справа була передана на розгляд судді Мазур А.С.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.02.2019 залишено позовну заяву без руху та надано строк на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.04.2019 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Через відділ документального обігу, контролю та забезпечення (канцелярія) надійшло клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, яке обґрунтовано тим, що позивач дізнався про реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об`єкта до експлуатації з 12.04.2016, в той час як із позовною заявою звернувся до суду 28.12.2018, тобто із пропуском встановленого ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України строку.

Розглянувши дане клопотання, оцінивши наявні у справі докази, суд зазначає наступне.

Згідно із ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що початок перебігу строку звернення до адміністративного суду законодавець пов`язує з днем, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно вимог ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Тому, при визначенні початку строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Так, в обґрунтування процесуальних строків на звернення до суду, позивач посилався на відповідь Департаменту Державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва від 22.06.2018 №073-073/Б-601-1423, якою відмовлено у скасуванні реєстрації декларацій. На думку останнього, саме з моменту отримання вказаного листа, позивач дізнався про зміст порушеного права.

Однак, суд із вказаними доводами не погоджується з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів адміністративної справи, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.01.2016 по справі №826/15966/15 позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у м. Києві Державного реєстратора Реєстраційної служби ГУЮ у м. Києві Соколянського Д.В, третя особа ОСОБА_2 , про визнання протиправними дій та скасування рішення задоволено.

12.04.2016 ознайомлюючись зі змістом вищевказаного судового рішення, позивач дізнався про наявність у ОСОБА_2 декларації про початок виконання будівельних робіт "Реконструкція приміщень житлового будинку та приміщень гаражу за адресою: АДРЕСА_1 " від 30.10.2015 № KB 26 та декларації про готовність об`єкта до експлуатації, який належить до І-ІІІ категорії складності від 18.12.2015 № KB 68.

27.11.2016 позивач звернувся до голови КМДА Кличка В.В. про скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації, а також до Департаменту з питань державного архітектурно - будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації) із заявами від 15.06.2017 та від 20.06.2017 про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації та декларації про початок виконання будівельних робіт.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач був обізнаний про наявність декларацій про початок виконання будівельних робіт та про готовність об`єкта до експлуатації, починаючи з 12.04.2016, про що також свідчать численні звернення останнього до органів виконавчої влади та місцевого самоврядування з проханням про їх скасування. Отже, позивачу було відомо про те, що його права та інтереси порушені наявністю оскаржуваних декларацій ще з 12.04.2016.

При цьому, судом не приймається до уваги посилання позивача на те, що він неодноразово звертався із заявами про скасування декларацій до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції України у місті Києві, як поважність пропуску процесуального строку, оскільки в даному випадку звернення до суду є самостійною підставою для захисту порушеного права позивача.

Крім того, суд встановив, що позивач не оскаржує протиправність дій Департаменту Державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва щодо ненадання відповіді на його звернення чи щодо визнання бездіяльності протиправною щодо не скасування декларацій, натомість предметом даного позову є скасування декларацій, виданих ОСОБА_2 про початок виконання будівельних робіт КВ №26 від 30.10.2015 за адресою АДРЕСА_1 ; скасувати реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації, який належить до І-ІП категорії складності від 18.12.2015 КВ №68, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно штемпелю вхідної кореспонденції вбачається, що 28.12.2018 позовну заяву зареєстровано в Київському окружному адміністративному суді, тобто, позивач звернувся із позовом вже із пропуском строку, встановлено ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження неможливості останнього звернутися із даним позовом в період, починаючи з 12.04.2016, а відтак причини строку звернення до суду є неповажними.

Суд зазначає, що дотримання строку звернення з позовом є однією з умов для реалізації права на подання позову у публічно-правових відносинах, крім того, встановлення процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного процесу та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Наведене узгоджується також із правовою позицією Верховного Суду, викладеною, в постанові від 17.07.2018 у справі по справі № 522/7721/17.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Приписами ч. 1 ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. (ч.3 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду, як такої, що подана після закінчення строків на звернення до суду.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 240 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

У Х В А Л И В

Клопотання Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції України у місті Києві про залишення позовної заяви без розгляду задовольнити.

Залишити позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції України у місті Києві, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування реєстрації декларацій без розгляду.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції порядку та в строки, передбачені ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.С. Мазур