Справа № 1.380.2019.004310
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.004310
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

секретар судових засідань Жовковська Ю.В.

з участю представника

від відповідача Павліш О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління ДФС у Львівській області в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 15.03.2019 року №0.

Аргументами позовних вимог є те, що при визначенні податкового зобов`язання контролюючий орган безпідставно застосував ставку податку на рівні 0,3% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2018 року за 1 квадратний метр бази оподаткування. Відтак, на думку позивача, оскаржуване податкове повідомлення рішення є неправомірним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідач у відзиві на позов вказує на те, що у разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, контролюючий орган за місцем проживання (реєстрації) платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове повідомлення-рішення. Так, відповідач зазначає, що вищезазначеним правом позивач не скористався, також не звертався до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд оскаржуваного податкового повідомлення-рішення згідно з ст.56 ПК України. Відтак, прийняте податкове повідомлення-рішення від 15.03.2019 року №0 є правомірним, а у задоволенні позову слід відмовити.

Представник відповідача дав аналогічні пояснення, просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 28.08.2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою суду від 03.10.2019 року, занесеною у протокол судового засідання, закрито підготовче провадження і призначено справу до розгляду по суті.

Заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд встановив такі обставини.

Згідно з п.1 Договору купівлі продажу частини будівель від 21.11.2016 року, ВАТ «Львівводбуд» продало, а ОСОБА_1 купив належну товариству частину будівель, а саме ремонтну майстерню під літ.Ж-2 загальною площею 1611,0 кв.м., що складає 14/25 від будівель загальною площею 2892 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі наведеного Головним управлінням ДФС у Львівській області було прийнято податкове повідомлення-рішення від 15.03.2019 року за №0-1327, яким ОСОБА_1 визначено суму грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у розмірі 18088 грн. 42 коп.

Не погодившись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся з позовом до адміністративного суду.

Змістом спірних правовідносин є дотримання порядку визначення грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд врахував наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України визначено, що платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно з підп.266.2.1 п.266.2 ст.266 ПК України, об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Відповідно до підп.266.3.1 п.266.3 ст.266 ПК України, базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Як передбачено підп.266.3.2 п.266.3 ст.266 ПК України, база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Підпунктом 266.5.1 п.266.5 ст.266 ПК України установлено, що ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Згідно з підп.266.7 п.266.7 ст.266 ПК України, обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

В матеріалах справи наявне рішення Рудківської міської ради від 13.07.2017 року за №332 «Про встановлення місцевих податків і зборів в м.Рудки на 2018 рік» відповідно до п.3 якого ставки на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, встановлюються у відсотках до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв.м. бази оподаткування в таких розмірах, зокрема, для об`єктів нежитлової нерухомості:

- площею до 99 кв.м. 0,5%;

- площею від 100 кв.м. до 249 кв.м. 0,3%;

- площею від 250 кв.м. до 399 кв.м. 0,2%;

- площею від 400 кв.м. і більше 0,1%.

Як убачається з Розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2018 рік по об`єктах оподаткування, які належать ОСОБА_1 , контролюючий орган при визначенні грошового зобов`язання застосував ставку податку у розмірі 0,3% розміру заробітної плати на 1 січня звітного року.

При цьому, база оподаткування згідно з наведеного розрахунку становить 1619,52 квм.

Таким чином, згідно з положень відповідного рішення органу місцевого самоврядування, сума грошового зобов`язання повинна була розраховуватись виходячи зі ставки податку 0,1% розміру заробітної плати на 1 січня звітного року.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», розмір мінімальної заробітної плати станом на 1 січня звітного року у місячному розмірі становив 3723 грн. 00 коп.

Відтак, розмір грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, яке повинен був сплатити ОСОБА_1 за 2018 рік становить 6024 грн. 61 коп.

З огляду на викладене, суд вважає, що податкове повідомлення-рішення від 15.03.2019 року №0 є протиправним в частині нарахування позивачу грошового зобов`язання на суму 12063 грн. 81 коп., а тому в цій частині дане рішення підлягає скасуванню.

В іншій частині правових підстав для визнання спірного рішення протиправним судом не встановлено, а сторонами на наведено.

Як передбачено ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.03.2019 року №0-1327 в частині нарахування позивачу грошового зобов`язання на суму 12063 грн. 81 коп., а тому в цій частині позов підлягає задоволенню. В іншій частині у задоволенні позову слід відмовити.

Щодо судових витрат, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такі належить присудити на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати, прийняте Головним управлінням ДФС у Львівській області, податкове повідомлення-рішення від 15.03.2019 року №0-1327 в частині нарахування ОСОБА_1 грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на суму 12063 грн. 81 коп.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Львівській області (м.Львів, вул.Стрийська, 35, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), 512 (п`ятсот дванадцять) грн. 47 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення виготовлено та підписано 11 жовтня 2019 року.

Суддя В.Я.Мартинюк