Справа № 337/2721/19
Суддя: Кучерук І. Г.
Дата ухвалення: 2019-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/337/56/2019
Справа № 337/2721/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя

в складі: головуючого судді Кучерук І.Г.

з участю секретаря Карташевої І.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції Жавжарова Олександра Ілліча, Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, Мелітопольський відділ поліції ГУНП в Запорізькій області про визнання дій інспектора поліції неправомірними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом у якому вказав, що 19.06.2019 року без повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі сер ЕАВ № 1243802 - інспектором Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області Жавжаровим О.І., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП і накладено штраф у розмірі 255грн. Згідно постанови, звинувачено в тому, що він керуючи автомобілем не виконав вимоги дорожнього знаку 3.41. контроль, проїхав без зупинки перед контрольним пунктом посту поліції, чим порушив п. 8.4.в. ПДР. Вважає постанову такою, що підлягає скасуванню, оскільки даний дорожи знак встановлений не у відповідності до вимог ДСТУ 4100:2014 п. 10.2.9, а тому ПДР України не порушував, а зазначене рішення неправомірним. Зазначає, що дорожній знак «STOP контроль», встановленого на ділянці місцевості, де його було зупинено інспектором, та за порушення якого винесено оскаржувану постанову - встановлений на висоті близько 0,3-0,4 м. заввишки на металевому каркасі на узбіччі. В цьому він впевнився після того, як зупинив свій автомобіль. Дорожній знак 3.41 «Контроль» встановлений не у відповідності до вимог ДСТУ 4100:2014, йому під час керування автомобілем була обмежена його видимість. Також вказав, що справа інспектором розглянута на місці, начебто, вчиненого адміністративного правопорушення, а саме - на дорозі за адресою: а/д Харків-Сімферополь Алушта-Ялта, 417 км., що є істотним порушенням вимог процесуального закону.

Просить суд визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАВ № 1243802, яка винесена інспектором Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції Жавжаровим Олександром Іллічем, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу у розміру 255 грн., та стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Запорізькій області судові витрати на правничу допомогу у розмірі 4610,4 грн.

Ухвалою від 24.07.2019 року було відкрито провадження по справі, та ухвалено про розгляд адміністративного позову в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, та призначено до розгляду.

12.08.2019 року до суду від Головного управління Національної поліції в Запорізькій області надійшов відзив на позов у якому вказано, що відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому позивачем не надано доказів (фото-, відео зафіксованих), які б підтверджували позицію Позивача, а саме те, що дорожній знак 3.41. «STOP контроль» був встановлений на ділянці місцевості з порушенням вимог ДСТУ. Згідно з п. 8.2-1 ПДР України (в редакції Постанови КМ №111 від 11.02.2013р.) дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту. Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами. Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини. Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена. Пункт 10.1.11 ДСТУ 410-2014 Безпека дорожнього руху. Знаки дорожні Загальні технічні умови. Правила застосування визначає, що дорожні знаки потрібно розташовувати так, щоб їх добре бачили учасники дорожнього руху як у світлий, так і в темний час доби, була забезпечена зручність експлуатування і обслуговування, а також було неможливе їх ненавмисне пошкодження. При цьому вони не повинні бути затулені від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами (зеленими насадженнями, щоглами зовнішнього освітлення тощо). Під час розташування дорожніх знаків повинна бути забезпечена спрямованість інформації, яку вони передають, тільки до тих учасників руху, для яких її призначено. Дорожні знаки повинні бути видимі на відстані не менше ніж 100 м за напрямком руху. Інспектором Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області винесено постанову ЕАВ № 1243802 від 19.06.2019 за порушення позивачем вимог ч. 1 ст 122 КУпАП, у відповідності норм адміністративного законодавства. Просить у позові відмовити.

14.08.2019 року до суду від інспектора Жавжарова О.І. надійшли заперечення, у яких вказано, що він зупинивши автомобіль МАZDA СХ-5 державний номер НОМЕР_1 представився, та довів водію ОСОБА_1 про факт порушення правил дорожнього руху в частині п.п.8.4 «в», який не виконав вимогу дорожнього знаку 3.41, проїхав без зупинки перед контрольним пунктом пост поліції. Водій ОСОБА_1 при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАВ № 1243802 від 19.06.2019 року, ознайомився з постановою та йому були роз`яснені положення статей 307, 308, а також права передбачені статтею 268 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі статтями 287-289 КУпАП, про що свідчать підписи ОСОБА_1

ДСТУ 4100:2014 - 10.2.9 Відстань від нижнього краю знака (без урахування попереджувальних знаків 1.31.1 -1.31.6 і табличок до дорожніх знаків) до поверхні дорожнього покриття (висота встановленої) крім випадків, спеціально обумовлених стандартом, повинна становити:

від 1.5 м до 2.2 м - у разі встановлення збоку від дороги поза населеним пунктам від 2.0 м до 4.0 м у населених пунктах;

не менше ніж 0.6 м - у разі встановлення на острівцях безпеки і на проїзної частини дороги;

від 5.0 м до 6.0 м - у разі розміщення над проїзною частиною, у разі розміщенні знаків на прогінних конструкціях штучних споруд із за відстані від поверхні дорожнього покриття до низи прогінної конструкції споруди менше ніж 5.0 м знаки не повинні виступати за їхній нижній край.

Висоту встановлення знаків, розміщених збоку від дороги, визначають від поверхні дорожнього покриття на краю проїзної частини. Якщо знаки розміщено один під одним, висоту встановлення визначають за нижнім знаком.

Щодо постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАВ № 1243802 від 19.06.2019 року у відношенні ОСОБА_1 інспектором Жавжаровим О.І. не було порушено жодних норм законодавства. Посилання щодо встановлення знаку 3.41 «Контроль» не у відповідності до ДСТУ 4100:2014 -є безпідставними. Просить суд у позові відмовити.

21.08.2019 року до суду від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив у якій вказано, що він вважає, що в діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки знак 3.41 «Контроль» встановлений не у відповідності до ДСТУ4100:2014, у зв`язку з чим його видимість була обмежена, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1243802 інспектором Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції Жавжаровим Олександром Іллічем, має бути скасованою.

Сторони у судове засідання не з`явилися були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до вимог ч. 9 ст. 205 КАС України, оскільки всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд розглянув справу у письмовому провадженні.

Судом встановлено, що 19.06.2019 року, інспектором Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області Жавжаровим О.І. відносно ОСОБА_1 оформлено постанову серія ЕАВ №1243802, відповідно до якої ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки МАZDA СХ-5 державний номер НОМЕР_1 не виконав вимоги дорожнього знаку 3.41, проїхав без зупинки перед контрольним пунктом пост поліції, чим порушив п. 8.4.в. ПДР.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Відповідно до ч.1,2 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в т.ч. про порушення правил дорожнього руху, ст.122. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів та підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Відповідно до п. 1 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджену наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015р., зареєстровану у Міністерстві юстиції України 10.11.2015р. за № 1408/27853, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення або місцем проживання правопорушника.

Відповідно до п. 5 розділу IV Інструкції - Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Наведені норми в їх сукупності свідчать про наявність у відповідача, як посадової особи Національної поліції повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, крім іншого, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, за ст.122 КУпАП, без складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, на місці вчинення правопорушення.

Саме словосполучення "за місцем його вчинення", застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України, а не словосполучення "на місці вчинення правопорушення" яке міститься у статті 258 Кодексу.

Таким чином, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складена на місці вчинення правопорушення, що передбачено нормами діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п. 8.4.в Правил дорожнього руху знак 3.41 «Стоп Контроль» забороняє проїзд без зупинки перед контрольними пунктами (пост Національної поліції, карантинний пост, прикордонна зона, закрита територія, пункт оплати проїзду на платних дорогах тощо). Застосовується лише за умови обов`язкового поетапного обмеження швидкості руху шляхом попереднього встановлення необхідної кількості знаків.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Позивач в адміністративному позові посилається на те, що знак 3.41 «Контроль» встановлений не у відповідності до ДСТУ4100:2014, у зв`язку з чим його видимість була обмежена, і фактично не заперечує факт проїзду без зупинки перед контрольним пунктом поста поліції.

В силу вимог, встановлених ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. При цьому водій має право відступати від вимог Закону та відповідно правил дорожнього руху лише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян (ст. 16 Закону).

Проте, судом не встановлено обставин непереборної сили.

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч. 2 ст. 77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77 КАС України).

Підстави позову, на які посилається ОСОБА_1 , не знайшли свого документального підтвердження під час розгляду справи. Факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, не спростовано позивачем.

Доказів неправомірної поведінки інспектора не надано, приймаючи оскаржувану постанову відповідач реалізовував свої повноваження по забезпеченню безпеки дорожнього руху.

Належних доказів в обґрунтування обмеження реалізації процесуальних прав позивача, які також могли потягти незаконність винесеної постанови, позивачем також не надано, і судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні ухваленому 29.06.2007 року у справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати, постановив, що будь яка особа яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

На думку суду, підстави незгоди з притягненням до адміністративної відповідальності, висунуті позивачем, свідчать про спробу позивача уникнути відповідальності за вчинене правопорушення, та не приймаються судом до уваги.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що у діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому доводи позивача є необґрунтованими та безпідставними. Відтак суд вважає, що постанова є законною та обґрунтованою, підстави для визнання дій інспектора незаконними у суду відсутні. Внаслідок чого позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.Таким чином суд вважає, що законних підстав задоволення адміністративного позову немає.

Згідно ч. 4 ст. 288 КУпАП позивач звільнений від сплати судового збору, тому відсутні правові підстави для розподілу витрат на оплату судового збору. Також відсутні підстави для стягнення судових витрат на правничу допомогу у розмірі 4610,4 грн.

Керуючись ст. 2, 5, 9, 72-79, 90, 205, 229, 242-246, 262, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції Жавжарова Олександра Ілліча, Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, Мелітопольський відділ поліції ГУНП в Запорізькій області про визнання дій інспектора поліції неправомірними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, стягнення судових витрат - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів.

Суддя: