Справа № 1.380.2019.002851
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2019-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 жовтня 2019 року

Київ

справа №1.380.2019.002851

адміністративне провадження №К/9901/27421/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Кашпур О.В.,

суддів - Радишевської О.Р., Уханенка С.А.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 9 вересня 2019 року у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправними дій, скасування постанови,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2019 року апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишена без руху з підстав її невідповідності вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на невиконання скаржником вимог вказаної ухвали та ненадання у встановлений строк документа про сплату судового збору за звернення із апеляційною скаргою, ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 9 вересня 2019 року апеляційну скаргу повернуто скаржнику.

Не погоджуючись з ухвалою суду апеляційної інстанції, позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Надаючи оцінку доводам касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з наступних підстав.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

За змістом пункту 1 частини п`ятої статті 296 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Відповідно до частини другої статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За правилами пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, в установлений судом строк, вона повертається позивачеві.

Судом апеляційної інстанції обґрунтовано застосовано положення статті 298 КАС України через невідповідність апеляційної скарги вимогам закону, оскільки до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору.

З огляду на вказані обставини, судом апеляційної інстанції зроблено обґрунтований висновок про повернення позивачу апеляційної скарги у зв`язку з невиконанням вимог ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2019 року, і, як наслідок, несплатою судового збору за подання апеляційної скарги.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вірно зазначив про те, що обмежене фінансування бюджетної установи не може бути підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від такої сплати. Крім того, відсутність належних доказів на підтвердження неспроможності сплати судового збору виключає можливість доведення факту скрутного майнового стану скаржника. Таким чином, скаржник повинен неухильно виконувати покладені нормами КАС України процесуальні обов`язки щодо належного оформлення апеляційної скарги.

Разом із тим, посилаючись у касаційній скарзі на судову практику ЄСПЛ, позивач вказує на безпідставність вимоги апеляційного суду щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги, оскільки виконавче провадження є завершальною і невід`ємною частиною (стадією) судового провадження, продовженням цілісного процесу і не може відокремлюватись від судового розгляду. Відтак, заявник за скаргою на дії (бездіяльність) та рішення державного виконавця, який звертається до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів, порушених державним виконавцем під час виконавчого провадження, звільняється від сплати судового збору протягом всього процесу судочинства у справі за такою скаргою, включаючи стадії апеляційного та касаційного переглядів.

Доводи касаційної скарги щодо застосування до заявника касаційної скарги висновків, висловлених ЄСПЛ у своїх рішеннях, є безпідставними, оскільки положення ЄКПЛ, застосування та тлумачення яких здійснюється ЄСПЛ, розповсюджується на фізичних та юридичних осіб, які знаходяться під юрисдикцією держави та не поширюється на суб`єктів владних повноважень.

Суд відхиляє доводи скаржника, оскільки в адміністративний справі №1.380.2019.002851 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області звернулось до суду з позовною заявою, а не зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця.

Крім того, враховуючи предмет спірних правовідносин, позивач у даному випадку не є суб`єктом, на якого розповсюджується дія частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», якою встановлено пільги щодо сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Враховуючи викладене, доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про наявність порушення з боку суду апеляційної інстанції норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом пункту 2 частини другої цієї ж статті у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Дія цієї норми поширюється, серед іншого, на ухвали судів апеляційної інстанції, перелік яких наведений у частині третій статті 328 КАС України, який включає й ухвали суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги.

За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 333 КАС України

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 9 вересня 2019 року у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправними дій, скасування постанови.

Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: О. В. Кашпур

Судді: О. Р. Радишевська

С.А. Уханенко