Справа № 620/2524/19
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

15 жовтня 2019 року Чернігів Справа № 620/2524/19

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючої судді - Соломко І.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про заміну неналежного відповідача на належного та про залишення позову без розгляду за період з 08.10.2018 по 29.03.2019 у справі № 620/2531/19,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулось до адміністративного суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради Чернігівської області, Прилуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Чернігівські області в якому просить :

- визнати протиправними дії Прилуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України;

- зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради Чернігівської області видати ОСОБА_1 посвідчення члена сім`ї померлого (загиблого), пов`язаного з ліквідацією Чорнобильської катастрофи другої категорії та зобов`язати Прилуцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком.

Позовні вимоги мотивовані тим, що вона має право на призначення пенсії за віком відповідно до статті 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки є дружиною військовослужбовця, який брав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Однак Прилуцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України в Чернігівські області у призначенні вказаної пенсії їй відмовило, тому вважає такі дії пенсійного фонду протиправними.

Ухвалою судді від 30.08.2019 відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі на надання відзиву на позов.

17.09.2019 від Управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради Чернігівської області надійшов відзив, в якому позов не визнає та зазначає, що для встановлення позивачу статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» необхідно мати документ, який підтверджує наявність у її чоловіка на момент смерті статусу ветерана війни.

Через канцелярію суду 12.09.2019 представником ГУ ПФУ в Чернігівській області подано відзив на позов, в якому заявлено клопотання про заміну неналежного відповідача на належного, а саме замінити Прилуцьке об`єднане управління Пенсійного фонд України в Чернігівській області на його правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, яке вмотивовано тим, що 11.06.2019 Прилуцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України припинило діяльність в результаті реорганізації.

Також заявлено клопотання про залишення позовної заяви за період з 08.10.2018 по 29.03.2019 без розгляду, оскільки позивачем пропущений строк звернення до суду, передбачений частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ознайомившись із вказаними клопотаннями Управління Пенсійного фонду, суд зазначає наступне.

Надаючи оцінку клопотанням ГУ ПФУ в Чернігівській області на предмет дотримання вимог частини першої статті 167 КАС України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для залишення заяви відповідача без розгляду або для відмови у прийнятті такого клопотання.

Вирішуючи питання про заміну неналежного відповідача суд зазначає, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 628 "Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України" 10 червня 2019 року Прилуцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області: 14005, м. Чернігів, вул. П`ятницька, 83-а, .

Стаття 52 КАС України передбачає, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником.

Враховуючи викладене, в силу положення ст. 52 КАС України, суд вважає за необхідне замінити неналежного відповідача - Прилуцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Чернігівської області на належного - Головне управління Пенсійного фонду України Чернігівської області.

Щодо клопотання про залишення позову без розгляду за період з 08.10.2018 по 29.03.2019, суд зазначає таке.

Позивач у позовній заяві зазначає, що із заявою про призначення пенсії звернулась до Прилуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України 08.10.2018, з огляду на що, позивач не вважає строк звернення до суду із адміністративним позовом пропущеним.

Відповідачем у клопотанні про залишення позовної заяви за період з 08.10.2018 по 29.03.2019 без розгляду зазначено, що позов подано з пропуском строку звернення до адміністративного суду, встановленого частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки пенсія є періодичним платежем, а отже, не отримавши пенсію за певний місяць, особа повинна дізнатися про порушення її прав, під час отримання або неотримання пенсії, з огляду на що, про порушення своїх прав, свобод та інтересів позивач дізнався ще у 2018 році.

Вирішуючи вказане клопотання по суті, суд враховує таке.

Судом встановлено та не заперечується учасниками справи, що події, які вказані позивачем у позові та дії, які ним оскаржуються, мали місце у жовтні 2018 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно із частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи встановлено, що позивач просить призначити їй пенсію з 08.10.2018, з дня подання заяви про її призначення.

06.11.2018 розпорядженням Прилуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнооб`язкове державне пенсійне страхування».

09.11.2018 листом Прилуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України позивачу повідомлено про відмову у призначенні пенсії за віком.

З огляду на доведеність відповідачем та не спростування позивачем даного факту, суд дійшов висновку, що про своє порушене право позивач мав дізнатися та дізнався, отримавши розпорядження Прилуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України від 06.11.2018 про відмову у призначенні пенсії за віком та лист від 09.11.2018, однак до суду звернувся лише 23.08.2019 із порушенням строку звернення до суду, що підтверджується відбитком штемпеля на адміністративному позову.

Згідно з частиною третьою статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем не подано заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду після отримання відзиву та не обґрунтовано поважності причин пропуску строку для звернення до суду у позовній заяві з листопада 2018 року по 23 березня 2019 року, встановленого чинним законодавством відповідно до статей 122, 123 КАС України, з огляду на що, позовну заяву слід залишити без розгляду саме за вказаний період.

Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував, що саме строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності, остаточності та захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка б могла виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (рішення від 9 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (п.137), рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (п. 51).

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, у справі v. Belgium Суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.

У справі v. France Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Як свідчить вказана позиція Суду, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час у своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (див. Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

Подібний за змістом висновок наведено Європейським Судом з прав людини в ухвалі щодо прийнятності від 30.08.2006 року (справа «Каменівська проти України»), згідно якої право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані...".

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частиною третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

З огляду на зазначене та з урахуванням європейської судової практики, суд дійшов висновку про задоволення клопотання ГУ ПФУ в Чернігівській області частково та залишення позовної заяви без розгляду за період з листопада 2018 року по 23 березня 2019 року в порядку реалізації пункту 8 частини першої статті 240 КАС України, оскільки позивач звернувся з пропущенням встановленого законом строку

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 122, 123, 240-241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання ГУ ПФУ в Чернігівській області про заміну неналежного відповідача задовольнити.

Замінити неналежного відповідача Прилуцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України на належного Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (14005, м. Чернігів, вул.П`ятницька,83-а, ).

Клопотання ГУ ПФУ в Чернігівській області про залишення позовної заяви за період з 08.10.2018 по 29.03.2019 задовольнити частково.

Позовну заяву залишити без розгляду за період з листопада 2018 року по 23 березня 2019 року.

Ухвала суду набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку, встановленому ст. 294-297 КАС України.

Суддя І.І. Соломко