Справа № 280/651/19
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року (о 13 год. 30 хв.)Справа № 280/651/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Батрак І.В.,

за участю секретаря Лялько Ю.В.,

представника позивача ОСОБА_1 .О.,

представника відповідача Принцовського Д.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мокрянський кам`яний кар`єр №3»

до Головного управління ДФС у Запорізькій області

про скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мокрянський кам`яний кар`єр №3» (далі ТОВ «МКК №3», позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі ГУ ДФС у Запорізькій області, відповідач), в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача № від 06.11.2018.

На обґрунтування позовних вимог у позовній заяві вказує, що акт перевірки, на підставі якого прийнято рішення, складено безпідставно, з порушенням вимог ст. 21 Податкового кодексу України та наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків юридичними особами та їх відокремленими підрозділами» від 21.10.2015 №916, оскільки акт перевірки містить іншу дату складання, ніж ті, що зазначені у наказах ГУ ДФС у Запорізькій області та фактичними датами проведення перевірки, рішення прийняте на підставі акта перевірки №79/08-01-13-06/254777298 від 12.10.2018, а у розрахунку податкового зобов`язання та штрафних санкцій до вказаного акту перевірки йдеться про інший акт та про інші дати щодо застосування фінансових санкцій, а саме 01.06.2015, ніж у акті перевірки від 12.09.2018. Щодо суті виявленого порушення вказує, що при складанні довідки про нарахування та неперерахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб з заробітної плати працівників ТОВ «МКК №3» за період з 01.07.2015 по 30.06.2018, яка наведена у додатку №1 до акту перевірки невірно визначається коефіцієнт (кол. 6) по сплаті податку з доходів фізичних осіб із заробітної плати працівників, а саме 0,18 або 18%. Так, у 2015 році діяли інші ставки податку, при формуванні колонки «Несвоєчасно перераховано ПДФО» (кол. 14) порушено хронологію сплати податку та не зазначено номер і дату документу, на який посилається ревізор, більш того, не враховуються підстави для надання податкової пільги з податку на доходи фізичних осіб, операції щодо направлення частки заробітної плати на погашення позик та утримання із заробітної плати по виконавчим листам тощо. Так, заробітна плата за червень 2015 року була виплачена до 30.07.2015, при цьому, перераховано до бюджету у липні 2015 року податку на доходи фізичних осіб, утриманого із заробітної плати за червень 2015 року 174 047,63 грн. у відповідності до вимог пп. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України, а саме під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом, що підтверджено первинними бухгалтерськими документами (зарплатними відомостями, платіжними дорученнями), які були надані при перевірці та у додатках до заперечень на акт перевірки. Так, у день виплати заробітної плати за липень 2017 року, а саме 14.07.2017 у розмірі 7 223,00 грн. податок на доходи фізичних осіб сплачений у сумі 2 718,33 грн., таким чином, на думку позивача, по строку 14.07.2017 та 15.07.2017 податок на доходи фізичних осіб перерахований своєчасно та у повному обсязі. Аналогічно здійснено перерахування податку на доходи фізичних осіб в інші дати за період з 01.07.2015 по 30.06.2018. Звертає увагу суду, що наявність постійної суми надмірно сплаченого податку з доходів фізичних осіб можливо підтвердити даними попередньої перевірки (довідка від 27.11.2015 №43/1701/25477298). Наявність постійної суми переплати ПДФО у ТОВ «МКК №» відбувається у зв`язку із тим, що податок на доходи фізичних осіб із лікарняних за рахунок Фонду соціального страхування перераховується до бюджету двічі у разі сплати податку на прибуток фізичних осіб згідно з пп. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду. Вважає, що висновки акту перевірки здійснено без посилання на конкретний документ згідно з якого встановлено порушення податкового законодавства та із застосуванням узагальнених підрахунків, що є неприпустимим у зв`язку з особливостями нарахування та сплати ПДФО за окремими операціями. Таким чином, вважає безпідставним донарахування податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб за штрафними (фінансовими) санкціями на 83 631,51 грн., а тому просить суд скасувати оскаржуване рішення № від 06.11.2018.

Ухвалою судді від 20.02.2019 призначено адміністративну справу до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче засідання на 20 березня 2019 року. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Відповідач позов не визнав, про що надав до суду відзив на адміністративний позов (вх. № 10420 від 18.03.2019). Зокрема, із посиланням на приписи Податкового кодексу України пояснює, що перевіркою встановлено, що станом на 30.06.20.18 ТОВ «МКК №3» по рахунку 6411 кредиторська заборгованість із виплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб у сумі 219 199,68 грн., поточна заборгованість по виплаті податку на доходи фізичних осіб на виплачений дохід за червень 2018 року була погашена у повному обсязі у липні 2018 року. Оскільки підприємством виплачувався дохід працівникам у вигляді заробітної плати більш ніж два рази на місяць, був застосований коефіцієнт (тобто сума нарахованого ПДФО за місяць / на суму виплати доходу за той самий місяць), при цьому, коефіцієнт не є ставкою податку. Висновки щодо несвоєчасного перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб здійснені на підставі розрахунків, які є додатками до акту перевірки. Розрахунки несвоєчасної сплати по податку на доходи фізичних осіб здійснені на підставі обігу по рахунках 661, 641, касової книги з 01.07.2015 по 30.06.2018, банківських документів (виписки), платіжних доручень з 01.09.2014 по 30.06.2017 щодо перерахування податку на доходи фізичних осіб, особових рахунків працівників, а також даними податкових розрахунків по доходу, нарахованому (сплаченому) на користь платників податків та суми утриманого з них податку (форма 1-ДФ), особового рахунку (ф. 15) підприємства ПБ. Стверджує, що згідно з даними АІС «Податковий блок» облікової картки позивача по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати по рахунку (11010100) за кодом бюджетної класифікації (85), стаття 00, за вищевказані періоди інша сплата до бюджету не надходила. Крім того, вказує, що згідно з даними попередньої планової перевірки ТОВ «МКК №3», проведеної ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області, результати якої оформлені актом від 27.11.2015 №108/22-01/25477298, період який був охоплений перевіркою з 01.01.2014 по 31.12.2014. Таким чином, вважає, що підтвердити наявність постійної суми надмірно сплаченого податку з доходів фізичних осіб станом на 01.07.2015 неможливо. Ураховуючи викладене, вважає викладене свідчить, що висновки фахівців ГУ ДФС у Запорізькій області ґрунтуються на законодавстві, а спірне податкове повідомлення-рішення є законним та обґрунтованим, у зв`язку із чим просить у задоволенні позову відмовити повністю.

У зв`язку з відсутністю судді Батрак І.В. на роботі з 18.03.2019 по 20.03.2019 на підставі наказу від 13.03.2019 №16 «Про відрядження», підготовче засідання призначене на 01 квітня 2019 року.

01 квітня 2019 року вирішено підготовче засідання по справі відкласти на 18 квітня 2019 року.

Представником позивача надано до матеріалів справи заперечення на відзив (вх №15461 від 18.04.2019), у яких додатково наголошує, що при сплаті податку на доходи фізичних осіб та військового збору ТОВ «МКК №3» були дотримані вимоги пп. 168.1.2, п. 168.1.4, п. 168.1.5 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України. Наголошує, що при складанні довідки про нарахування та перерахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб та військового збору з заробітної плати працівників за період з 01.07.2015 по 30.06.2018, яка наведена у додатку №1 до акту перевірки невірно визначається дата виникнення податкового зобов`язання зі сплати податку з доходів фізичних осіб із заробітної плати працівників. Так, у довідці указана сума кредиторської заборгованості станом на 01.07.2015 89 775,35 грн. та далі зараховуються суми оплати в рахунок погашення заборгованості по датам сплати податку на доходи фізичних осіб, а не згідно з датами виплати заробітної плати за червень 2015 року. Крім того, перевіряючими не врахована надмірно сплачена сума податку з доходів фізичних осіб із заробітної плати працівників. Так, у акті перевірки вказано, що станом на 01.07.2015 кредиторська заборгованість по податку на доходи фізичних осіб становить 89 775,35 грн., але не взято до уваги, що сума заробітної плати, нарахована за червень 2015 року, та не виплачена станом на 01.07.2015 відображена у бухгалтерському обліку ТОВ «МКК №3» складає 1 014 124,40 грн. Якщо скористатись коефіцієнтом, наведеним у Додатку №1 до акту перевірки для розрахунку податку з доходів фізичних осіб до суми заробітної плати до виплати, то виходить, що сума податку з доходів фізичних осіб, а саме кредиторська заборгованість по податку на доходи фізичних осіб станом на 01.07.2015 повинна бути 181 128,18 грн. (1 014 124,40 грн.*0,18). Відповідно сума надмірно сплаченого податку з доходів фізичних осіб станом на 01.07.2015 складає 91 352,83 грн. (181 128,18 грн. 89 775,35). Усі розрахунки, які підтверджують відсутність у позивача несвоєчасного перерахування податку на доходи фізичних осіб наведені у Додатку №1, який долучено позивачем до відповіді на відзив. Звертає увагу суду, що акт перевірки був отриманий представником підприємства у відділенні пошти 24.10.2018, що підтверджується довідкою ЗД ПАТ «Укрпошта» №20-14-С-37306 від 07.11.2018, при цьому, заперечення позивачем були надані 31.10.2018, таким чином, ТОВ «МКК №3» скористалось правом подати заперечення на акт документальної планової перевірки №79/08-01-13-06/25477298 від 12.10.2018 у встановлені Податковим кодексом України строки.

18 квітня 2019 року підготовче засідання відкладене на 20 травня 2019 року.

Відповідно до ухвали від 20.05.2019 провадження у справі зупинене за клопотанням представників сторін до 20 червня 2019 року.

20 червня 2019 року провадження у справі поновлено.

У той самий день вирішено закрити підготовче провадження у справі та призначене судове засідання для розгляду справи по суті на 04 липня 2019 року.

Відповідно до ухвали від 04.07.2019 провадження у справі зупинене за клопотанням представників сторін до 24 липня 2019 року, а згідно з ухвалою від 24.07.2019 вирішено продовжити процесуальний строк, визначений ухвалою від 04.07.2019, до 17 вересня 2019 року.

17 вересня 2019 року провадження у справі поновлено.

В судовому засіданні 17 вересня 2019 року у якості свідка допитана головний бухгалтер ТОВ «МКК №3» ОСОБА_2 , яка повідомила, що в таблиці відповідача некоректно відображені дати виникнення податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб. Вважала, що податковий інспектор списує усі платежі з податку за датою надходження її до бюджету, а не за датою виникнення податкового зобов`язання, яка може виникати в момент виплати заробітної плати. Наголошувала, що виплата відбувається не пізніше ніж 30 днів після нарахування. У періоді, що перевірявся, були виплати податку раніше, ніж виплати заробітної плати, а також у день виплати відпускних, на підтвердження чого позивачем складена таблиця, у якій зазначено дати виплати заробітної плати і дати виплати податку на доходи фізичних осіб, або дати виплати відпускних і дати виплати вказаного податку. Крім того, на думку свідка, ревізор не врахував суму переплати, яка існує на протязі 15 років (89 775,35 грн.), а 91 тис. грн. податку підприємством виплачена наперед.

Крім того, у судовому засіданні 17 вересня 2019 року була допитана заступник начальника відділу контрольно-перевірочної роботи юридичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ОСОБА_3 , яка безпосередньо проводила перевірку позивача та складала акт за її результатами. Свідок вказувала, що на початок перевіряємого періоду взята сума, яка була зазначена саме у бухгалтерському обліку підприємства. Вказана сума жодним чином не змінювалась та становила сальдо на початок перевірки (01.07.2015). Перевірити 6 місяців, які не охоплені наказом не надається можливим, оскільки ревізор не має права перевищувати наданих повноважень.

17 вересня 2019 року у судовому розгляді оголошена перерва до 30 вересня 2019 року.

Представник позивача позов підтримав у повному обсязі та надав пояснення в його обґрунтування, аналогічні викладеним у позовній заяві та запереченнях на відзив. Просить адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, із підстав наведених у відзиві.

На підставі статті 243 КАС України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення (скорочене рішення) та оголошено про час виготовлення повного судового рішення.

Розглянувши та дослідивши надані документи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлені наступні обставини.

ТОВ «МКК №3» () є суб`єктом господарювання, офіційно зареєстрованим 09.04.1998, видами діяльності якого є: Код КВЕД 08.11 Добування декоративного та будівельного каменю, вапняку, гіпсу, крейди та глинистого сланцю (основний); Код КВЕД 46.13 Діяльність посередників у торгівлі деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами; Код КВЕД 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; Код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля, що підтверджується офіційними відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Фахівцем ГУ ДФС у Запорізькій області була проведена планова документальна виїзна перевірка позивача з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору за період з 01.07.2015 по 30.06.2018, та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 30.06.2018, за результатами якої складений відповідний акт від 12.09.2018 №79/08-01-13-06/25477298.

За результатами перевірки відповідач дійшов висновку про порушення позивачем вимог, зокрема, пп. 168.1.2 п.168.1 ст.168, п.176.2 «а» ст. 176, п. 171.1, п. 171.2 «а» ст. 171 Податкового кодексу України, а саме позивачем за період з 01.06.2015 по 30.06.2018 фізичних несвоєчасно перераховано до бюджету податок на доходи осіб у сумі 115 402,73 грн., у т.ч.: за липень 2015 року у сумі 2 333,90 грн., за вересень 2015 року у сумі 533,77 грн., за жовтень 2015 року у сумі 831,34 грн., за листопад 2015 року у сумі 248,62 грн., за грудень 2015 року у сумі 87,96 грн., за квітень 2016 року у сумі 1 586,34 грн., за травень 2016 року у сумі 2 782,15 грн., за червень 2016 року у сумі 2 889,20 грн., за липень 2016 року у сумі 3 153,79 грн., за серпень 2016 року у сумі 6 784,89 грн., за вересень 2016 року у сумі 3 066,01 грн., за жовтень 2016 року у сумі 1 429,18 грн., за листопад 2016 року у сумі 7 352,33 грн., за грудень 2016 року у сумі 105,61 грн., за квітень 2017 року у сумі 5 130,95 грн., за травень 2017 року у сумі 7 624,86 грн., за червень 2017 року у сумі 11 040,38 грн., за липень 2017 року у сумі 1 468,40 грн., за серпень 2017 року у сумі 2 001,26 грн., за вересень 2017 року у сумі 8 095,25 грн., за жовтень 2017 року у сумі 1 327,07 грн., за листопад 2017 року у сумі 8 900,19 грн., за січень 2018 року у сумі 1 493,89 грн., за лютий 2018 року у сумі 6 762,31 грн., за березень 2018 року у сумі 3 048,10 грн., за квітень 2018 року у сумі 9 410,57 грн., за травень 2018 року у сумі 11 093,42 грн., за червень 2018 року у сумі 4 820,99 грн.

Не погоджуючись із висновками, викладеними в акті перевірки, позивачем до відповідача подано письмові заперечення №900 від 31.10.2018, проте листом-відповіддю на заперечення № 38215/10/08-01-13-06-10 від 02.11.2018 висновки акту перевірки ГУ ДФС у Запорізькій області залишені без змін, а заперечення без розгляду, у зв`язку із пропуском строку на їх подання.

На підставі Акту та вказаних порушень відповідачем 06.11.2018 було прийняте податкове повідомлення-рішення форми «Д» №, за яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, пені за штрафними (фінансовими) санкціями 83 631,51 грн.

Позивач звернувся до Державної фіскальної служби України зі скаргою №965 від 20.11.2018, проте відповідно до Рішення про результати розгляду скарги № 1959/6/99-99-11-05-01-25 від 15.01.2019 було залишено без змін оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідача, а скаргу без задоволення.

Вважаючи прийняті відповідачем рішення протиправними позивач звернувся до суду із даним позовом про їх скасування. При цьому, суд зауважує, що спір щодо правомірності дій під час призначення та проведення перевірки, яка стала підставою для винесення оскаржуваного рішення, між сторонами відсутній.

Проаналізувавши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін та покази свідків, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Податковий кодекс України), який набрав законної сили 01.01.2011.

Згідно з пунктом 164.1 статті 164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

У відповідності до підпункту 164.1.1 пункту 164.1 статті 164 Податкового кодексу України загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.

За приписами підпункту 164.1.2 пункту 164.1 статті 164 Податкового кодексу України загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.

Підпунктом 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України визначено, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 54.1, пунктом 54.2 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою. Грошове зобов`язання щодо суми податкових зобов`язань з податку, що підлягає утриманню та сплаті (перерахуванню) до бюджету в разі нарахування/виплати доходу на користь платника податку - фізичної особи, вважається узгодженим податковим агентом або платником податку, який отримує доходи не від податкового агента, в момент виникнення податкового зобов`язання, який визначається за календарною датою, встановленою розділом IV цього Кодексу для граничного строку сплати податку до відповідного бюджету.

У відповідності до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За приписами підпункту 168.1.2 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Згідно з підпунктом 168.1.5 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Пунктом 171.1 статті 171 Податкового кодексу України встановлено, що особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Відповідно до підпункту 171.2 «а» пункту 171.2 статті 171 Податкового кодексу України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, є: податковий агент - для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні.

За нормами підпункту 176.2 «а» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані: своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

Отже, ПДФО сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу, а у випадку нарахування, але не виплати доходу, податок на доходи фізичних осіб підлягає сплаті в терміни установлені для місячного податкового періоду, а саме до 30 числа місяця, що настає за звітним.

В акті перевірки зазначено, що в періоді, що перевірявся, ТОВ «МКК №3» працівникам виплачувались доходи, нараховані (сплачені) у зв`язку з відносинами трудового найму, що згідно з вимогами Закону України «Про оплату праці» належить до категорії заробітної плати та прирівняних до неї.

Первинними документами обліку відповідно до яких здійснювалися нарахування і виплата найманим особам доходів (зарплата, інші види доходів), були табеля обліку використання робочого часу, відомості нарахування заробітної плати, платіжні відомості на виплату коштів, видаткові касові ордери, чекова книжка, виписки банку з розрахункових рахунків та відомості по рахунку 661 «Розрахунки по заробітній платі».

Згідно з наданими до перевірки документів, а саме: відомостей з нарахування заробітної плати, каси, банківських виписок, оборотно-сальдових відомостей по рахунку 6411 ТОВ «МКК №3» встановлено, що станом на 01.07.2015 кредиторська заборгованість по податку на доходи фізичних осіб становить 89 775,35 грн. поточна заборгованість, яка була погашена у липні 2015 року.

У періоді з 01.07.2015 по 30.12.2018 податок на доходи фізичних осіб на виплачений дохід позивачем нараховано у розмірі 9 685 642,53 грн., проте перераховано 9 556 218,20 грн.

Перевіркою встановлено, що станом на 30.06.2018 ТОВ «МКК №3» по рахунку 6411 кредиторська заборгованість із виплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб у сумі 219 199,68 грн. Поточна заборгованість по виплаті податку з доходів фізичних осіб на виплачений дохід за червень 2018 року у розмірі 219 199,68 грн. була погашена в повному обсязі в липні 2018 року та відображена у додатку до Акту перевірки.

Згідно з пунктом 15.1 статті 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і резиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Пунктами 36.1, 36.3 статті 36 Податкового кодексу України встановлено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником -відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (пункт 38.1 статті 38 Податкового кодексу України).

Пунктом 38.2 статті 38 Податкового кодексу України визначено, що сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

Відповідно до підпункту 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій юрмі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність податковим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 8 та розділом IV цього Кодексу.

Згідно з пунктом 110.1 статті 110 Податкового кодексу України платники податків, податкові агенти та/або їх посадові особи несуть відповідальність у разі вчинення порушень, визначених законами з питань оподаткування та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Так, пунктом 127.1 ст. 127 Податкового кодексу України передбачено, що не нарахування і неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом. До або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягне за собою накладення штрафу у розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1096 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Тобто, положення статті 127 Податкового кодексу України встановлюється як міра відповідальності, яка покладається на платника податків, в тому числі і на податкового агента, саме за несплату (неперерахування) податків, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, при чому відповідність розміру штрафних санкцій за вчинення такого порушення визначається (обчислюється) не з часу затримки такої несплати, як передбачено статтею 126 Податкового кодексу України, а з кількості разів допущених таких порушень протягом певного періоду часу. Тобто склад порушення передбачає, що нарахування, сплата чи утримання податку не відбулися до чи на момент виплати доходу.

Вказана позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними в постанові від 10.11.2015 по справі № 21-2919а15, які відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України (в редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції) мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Щодо зауваження позивача про невірне застосування коефіцієнта слід зауважити, що оскільки підприємством виплачувався дохід працівникам у вигляді заробітної плати більш ніж два рази на місяць, був застосований коефіцієнт (тобто сума нарахованого ПДФО за місяць / на суму виплати доходу за той самий місяць), коефіцієнт не є ставкою податку.

Згідно з даними АІС «Податковий блок» обліковій картці ТОВ «МКК №3» по рахунку (11010100) за кодом бюджетної класифікації (85), стаття 00, за вищевказані періоди інша сплата до бюджету - не надходила.

Крім того, згідно з попередньої планової перевірки позивача, проведеної ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області, результати якої оформлено актом від 27.11.2015 №108/22-01/25477298, період який був охоплений перевіркою з 01.01.2014 по 31.12.2014, таким чином, підтвердити наявність постійної суми надмірно сплаченого податку з доходів фізичних осіб станом на 01.07.2015 не можливо, відповідно до наказу про її проведення період з 01.01.2015 по 30.06.2015 перевіркою охоплено не було та дані не підтверджені контролюючим органом. Позивачем доказів протилежного суду надано та наведено не було.

Ураховуючи викладене, перевіркою повноти нарахування, утримання та своєчасність сплати (перерахування) до бюджету податку на доходи фізичних осіб, встановлено несвоєчасне перерахування до бюджету податку на доходи з фізичних осіб при виплаті заробітної плати найманим робітникам на загальну суму 115 402,75 грн.

Позивачем під час розгляду адміністративної справи не спростовано вказані висновки Акту перевірки в частині несвоєчасного перерахування до бюджету податку на доходи з фізичних осіб при виплаті заробітної плати найманим робітникам у періоді з 14.07.2015 по 01.06.2018 у розмірі 115 402,75 грн., згідно з розрахунком податкового зобов`язання та штрафних санкцій до Акту перевірки від 12.10.2018 №79/08-01-13-06/25477298.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв у межах повноважень, наданих йому законодавством та довів правомірність свого рішення, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір не підлягає відшкодуванню, оскільки в задоволенні позову було відмовлено.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 9, 77, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Товариству з обмеженою відповідальністю «Мокрянський кам`яний кар`єр №3» (69013, м. Запоріжжя, вул. Загорська, буд. 15, ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) про скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлений 10.10.2019.

Суддя І.В. Батрак