Справа № 200/3261/19-а
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 жовтня 2019 року справа №200/3261/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),

суддів Міронової Г.М., Сіваченка І.В.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 липня 2019 року у справі №200/3261/19-а (головуючий І інстанції Чучко В.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України про стягнення винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції, моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ГУ МВС України в Донецькій області невиплачену винагороду поліцейським за безпосередню участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях чи в антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду в розмірі 13112,45 грн.; стягнути моральну шкоду у розмірі 50000,00 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що з 07.04.2014 року по 06.11.2015 року приймав безпосередню участь в антитерористичній операції (АТО).

За вказаний період йому виплачена винагорода за участь в АТО в розмірі 38487,55 грн, при цьому недоплачена частина складає 13112,45 грн. такі дії відповідача є протиправними та такими, що порушують права позивача.

Протиправними діями відповідача позивачу також спричинена моральна шкода.

Рішенням рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 липня 2019 року позов задоволено частково.

Зобов`язано Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 04.06.2014 року по 01.12.2014 року.

Стягнуто з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області на користь позивача моральну шкоду у розмірі 2 500 гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить рішення змінити, прийняти постанову, якою позов задовольнити в повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Суд першої інстанції не прийняв до уваги обсяг моральних страждань, які зазнав позивач внаслідок не виконання відповідачем обов`язку щодо виплати винагороди за безпосередню участь в АТО. Діями відповідача спричинена позивачу моральна шкода внаслідок довготривалих фізіологічних та психологічних стресів, емоційно-негативних хвилювань.

Не погодившись з судовим рішенням відповідач ГУ МВС України в Донецькій області звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження безпосередньої участі позивача у проведенні антитерористичної операції, за яку встановлено виплату грошової винагороди.

Накази першого заступника керівника АТЦ при СБУ від 02.02.2015 №33 підтверджує можливість залучення позивача до проведення антитерористичної операції, а не його безпосередню участь в ній.

Крім цього, виплата винагороди позивачу за безпосередню участь в АТО входить до компетенції УДАІ ГУ МВС України в Донецькій області.

Також суд першої інстанції безпідставно стягнув з відповідача моральну шкоду.

Сторони про дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, розглядаючи апеляційні скарги в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 у період з 29.10.1996 року по 06.11.2015 року проходив службу в УМВС України в Донецькій області, а у період з 07.11.2015 року по 16.08.2018 року - в Головному управлінні Національній поліції в Донецькій області (а.с. 6-9).

Довідкою, виданою ГУ МВС України у Донецькій області від 06.11.2015 року № 112857/Аб підтверджено, що ОСОБА_1 в період з 07.04.2014 року по 06.11.2015 року брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької області на підставі наказу Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України від 02.02.2015 №33 (а.с. 10, 156).

Витяг з наказу Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України від 02.02.2015 №33 свідчить, що майор міліції ОСОБА_1 , заступник командира роти батальйону дорожньо-патрульної служби державної автомобільної інспекції управління державної автомобільної інспекції ГУМВС України в Донецькій області, перебуває з 07.04.2014 року у службовому відрядженні у складі сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових завдань, а з 06.11.2015 року вважається таким, що вибув згідно витягу з наказу Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 13.12.2015 року №347 (а.с. 238, 239).

Наказом ГУ МВС України в Донецькій області від 17.09.2015 року №2018 про службове відрядження працівників ГУМВС в області до м. Авдіївки Донецької області, відряджено з 24.09.2015 року до 23.10.2015 року включно (тридцять діб) до м. Авдіївки Донецької області, зокрема, майора міліції ОСОБА_1 (М-144618), заступника командира роти №2 батальйону ДПС ДАІ УДАІ ГУМВС в області, що також підтверджено розстановкою особового складу зведеного загону ГУМВС в області з охорони громадського порядку у м. Авдіївка (а.с. 89, 188-205).

26 грудня 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про надання довідки щодо виплат грошового забезпечення з 01.12.2013 року по 06.11.2016 рік (а.с. 11).

29 січня 2019 року Управлінням Державтоінспекції Головного управління МВС України в Донецькій області надано лист №9/7-лк, додатком до якого є відомості щодо нарахованого грошового забезпечення та відповідних відрахувань помісячно з грудня 2013 року по квітень 2016 року (а.с. 12-16), за якими позивач вважає, що відповідач не сплатив йому винагороду у розмірі 13 112,45 грн. за такі періоди: 04.06.2014-30.06.2014 р., 01.07.2014-31.07.2014 р., 01.08.2014-31.08.2014 р., 01.09.2014-30.09.2014 р., 01.10.2014-31.10.2014 р., 01.11.2014-30.11.2014 р., 01.12.2014-31.12.2014 р., 01.01.2015-31.01.2015 р., 01.02.2015-28.02.2015 р., 01.03.2015-31.03.2015 р., 01.08.2015-31.08.2015 р.

Начальником Головного управління МВС України Донецькій області, на виконання вимог наказу МВС України від 23.07.2014 №719, видано накази про виплату винагороди особам рядового і начальницького складу УДАІ ГУМВС України в Донецькій області за безпосередню участь в антитерористичній операції:

- 29.04.2015 року наказ №984 про виплату винагороди за грудень 2014 року, в т.ч. заступнику командира роти №2 Слюсаренку В.М. за безпосередню участь в антитерористичній операції тривалістю 31 день у розмірі 3884,99 грн. (а.с. 209-210);

-29.04.2015 року наказ №985 про виплату винагороди за січень 2015 року за безпосередню участь в антитерористичній операції тривалістю 31 день у розмірі 3000,00 грн. (а.с. 211-212);

-27.05.2015 року наказ №1196 про виплату винагороди за лютий 2015 року за безпосередню участь в антитерористичній операції тривалістю 22 дні у розмірі 3065,82 грн. (а.с. 213-214);

- 16.07.2015 року наказ №1557 про виплату винагороди за березень 2015 року за безпосередню участь в антитерористичній операції тривалістю 29 днів у розмірі 3650,21 грн. (а.с. 215-216);

-16.07.2015 року наказ №1558 про виплату винагороди за квітень 2015 року за безпосередню участь в антитерористичній операції тривалістю 30 днів у розмірі 3818,10 грн. (а.с. 217-218);

- 28.08.2015 року наказ №1864 про виплату винагороди за травень 2015 року за безпосередню участь в антитерористичній операції тривалістю 31 день у розмірі 4121,72 грн. (а.с. 219-220);

-28.08.2015 року наказ №1865 про виплату винагороди за червень 2015 року за безпосередню участь в антитерористичній операції тривалістю 4 дні у розмірі 549,56 грн. (а.с. 221-222);

-28.08.2015 року наказ №1866 про виплату винагороди за липень 2015 року за безпосередню участь в антитерористичній операції тривалістю 9 днів у розмірі 1196,63 грн. (а.с. 223-224);

-22.10.2015 року наказ №2294 про виплату винагороди за серпень 2015 року за безпосередню участь в антитерористичній операції тривалістю 31 день у розмірі 4121,72 грн. (а.с. 225-226);

-22.10.2015 року наказ №2295 про виплату винагороди за вересень 2015 року за безпосередню участь в антитерористичній операції тривалістю 22 дні у розмірі 2950,90 грн. (а.с. 227-228);

-06.11.2015 року наказ №2460 про виплату винагороди за жовтень 2015 року за безпосередню участь в антитерористичній операції тривалістю 31 день у розмірі 5759,74 грн. (а.с. 229-230)

Зазначені виплати проведені на підставі наказів ГУ МВС України в Донецькій області та згідно відомостей виплати грошової винагороди за безпосередню участь в АТО особам рядового і начальницького складу органів та підрозділів Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, виходив з того, що винагорода за участь в антитерористичної операції позивачеві повинна була виплачуватися з дня його фактичного початку участі в АТО і до завершення такої участі. Однак, винагорода за безпосередню участь в антитерористичній операції позивачу невиплачена за період з 04.06.2014 року по 01.12.2014 рік.

Зазначене спричинило позивачу моральні страждання, завдало негативних емоцій та дискомфорту тощо, що є підставою для відшкодування позивачу моральної шкоди.

Оцінка суду.

Законом «Про боротьбу з тероризмом» від 20 березня 2003 року № 638-VI (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 638-VI) встановлено, що антитерористична операція - комплекс скоординованих спеціальних заходів, спрямованих на попередження, запобігання та припинення злочинних діянь, здійснюваних з терористичною метою, звільнення заручників, знешкодження терористів, мінімізацію наслідків терористичного акту чи іншого злочину, здійснюваного з терористичною метою.

Згідно ст.5 Закону № 638-VI Міністерство внутрішніх справ України здійснює боротьбу з тероризмом шляхом запобігання, виявлення та припинення злочинів, вчинених з терористичною метою, розслідування яких віднесене законодавством України до компетенції органів внутрішніх справ; надає Антитерористичному центру при Службі безпеки України необхідні сили і засоби; забезпечує їх ефективне використання під час проведення антитерористичних операцій.

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України №158 від 04 червня 2014 року «Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік, та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету» (що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) установлено, що за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об`єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою військовослужбовцям, у тому числі строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям) льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації Національної гвардії і Державної прикордонної служби, водіям автотранспортних засобів Національної гвардії і Державної прикордонної служби починаючи з 01 травня 2014 року виплачується винагорода в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення та заробітної плати, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій» від 31 січня 2015 року № 24, в особливий період або під час проведення антитерористичної операції військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань, правоохоронних органів, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду виплачується винагорода у відсотках місячного грошового забезпечення. Розмір винагороди визначається виходячи з розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних додаткових видів місячного грошового забезпечення постійного характеру, премії та повинен становити не менш як 3000 гривень на місяць. У разі коли військовослужбовець, особа рядового або начальницького складу, що брали безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду менше одного календарного місяця, розмір винагороди визначається пропорційно дням участі виходячи з її розміру, що становить не менш як 3000 гривень. Винагорода військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу виплачується також під час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я після отриманих під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду поранень (контузії, травми, каліцтва).

Згідно з п.2 постанови військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам виплачуються додаткові винагороди за виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду.

Пунктом 3 вказаної постанови затверджено розмір винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду згідно з додатком 1, розмір додаткових винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам за виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду згідно з додатком 2.

Відповідно до п. 6 постанови визнано таким, що втратив чинність, пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік, та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету» від 4 червня 2014 року № 158 (Офіційний вісник України, 2014 року, № 46, стаття 1211) у частині виплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу винагороди в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, але не менш як 3000 гривень, у розрахунку на місяць.

Наказом Міністерства оборони України «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій» від 02 лютого 2015 року №49, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05 лютого 2015 р. за № 135/26580, затверджено Порядок та умови виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам, механізм підтвердження виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду.

Пунктом 4 розділу І Порядку встановлено, що виплата винагород та додаткових винагород здійснюється військовослужбовцям за місцем проходження служби на підставі наказів командирів (начальників) органів військового управління (військових частин, закладів, установ, організацій), керівництва військових формувань та органів державної влади. Командирам (начальникам) військових частин (закладів, установ, організацій) - наказами вищих командирів (начальників, керівників).

Згідно з п. 6 розділу 1 даного Порядку виплата винагород військовослужбовцям здійснюється за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи АТО, інших заходах в умовах особливого періоду, визначених додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій» від 31 січня 2015 року № 24.

Пунктами 1, 2, 3, 7 розділу ІІ вказаного Порядку передбачено, що військовослужбовцям (крім резервістів) у період мобілізації (у тому числі часткової) або з моменту введення воєнного стану та до дати завершення демобілізації або закінчення (скасування) воєнного стану, у період проведення АТО за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи АТО, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою виплачується винагорода у розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення. Розмір винагороди визначається, виходячи з розміру посадового окладу (у тому числі посадового окладу за посадою, до тимчасового виконання обов`язків (завдань) за якою допущено військовослужбовця), окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних додаткових видів місячного грошового забезпечення постійного характеру, премії, та повинен становити не менш як 3000 гривень на місяць. У разі участі у воєнних конфліктах чи АТО, інших заходах в умовах особливого періоду менше одного календарного місяця розмір винагороди визначається пропорційно дням участі, виходячи з її розміру, що становить не менш як 3000 гривень. Винагорода виплачується за час, обрахований з дня фактичного початку участі військовослужбовців (крім резервістів) у заходах, зазначених у п. 1 цього розділу, до дня завершення такої участі, про що зазначається у відповідних наказах командирів (штабу АТО).

Безпосередня участь у відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою підтверджується журналом бойових дій (журналом ведення оперативної обстановки), бойовим донесенням (підсумковим, терміновим та позатерміновим), рапортом керівника підрозділу, який виконував завдання. Крім того, підтвердними документами є бойовий наказ командира військової частини для виконання поставлених завдань охорони об`єктів (несення служби на блокпостах, звільнення об`єктів, які захоплені, тощо), письмовий наказ командира військової частини, який виконував завдання, запис у книзі прикордонної служби підрозділу охорони державного кордону про виконання завдань прикордонними нарядами щодо відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, постова відомість під час охорони об`єкта (блокпоста, базового табору, складу ракетно-артилерійського озброєння, польового парку тощо), де визначені особовий склад, який залучається до охорони, час, місце, порядок виконання завдань, книга служби нарядів та подій, що відбувалися.

Пунктами 1, 3, 4 Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 03 лютого 2015 року № 123 «Про деякі питання відрядження до зони АТО», передбачено, зокрема, начальникам головних управлінь, управлінь МВС України в областях, місті Києві, на залізницях, ДНДЕКЦ, ДДАІ, ДНДІ, ректорам вищих навчальних закладів, керівникам структурних підрозділів апарату МВС та підпорядкованих підрозділів під час підготовки наказів про відрядження до зони проведення антитерористичних операцій чітко визначати перелік завдань відповідно до зазначеного вище Закону, що покладаються на відряджену особу або відряджаються на підконтрольну Україні територію для виконання завдань відповідно до покладених на особу функціональних обов`язків

Начальникам головних управлінь, управлінь МВС України в областях, місті Києві, на залізницях, ДНДЕКЦ, ДДАІ, ДНДІ, ректорам вищих навчальних закладів, керівникам структурних підрозділів апарату МВС та підпорядкованих підрозділів до 05 числа надавати до ДФЗБО МВС списки осіб, що безпосередньо беруть участь у проведенні антитерористичних операцій.

Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку МВС визначено забезпечити нарахування грошової винагороди особам рядового і начальницького складу апарату Міністерства, головних управлінь, управлінь МВС України в областях, місті Києві, на залізницях, ДНДЕКЦ, ДДАІ, ДНДІ, ректорам вищих навчальних закладів та підпорядкованих МВС відповідно до наданих списків; виплату грошової винагороди здійснювати за наказами міністра внутрішніх справ або особи, яка його заміщує, начальників головних управлінь, управлінь МВС України в областях, місті Києві, на залізницях, ректорів вищих навчальних закладів на підставі вмотивованих рапортів керівників підрозділів, погоджених керівником або заступником керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, із зазначенням конкретних місць несення служби (населений пункт, блокпост) та бойових зіткнень.

Аналіз вищезазначених положень нормативно-правових актів дає підстави для висновку, що винагорода за безпосередню участь в АТО виплачується не за весь час залучення особи до складу сил та засобів АТО, а тільки за час фактичної участі цієї особи у відповідних заходах. Так, зарахування особи до списку осіб, що безпосередньо беруть участь у проведенні антитерористичних операцій, здійснюється на підставі відповідних наказів командирів (штабу АТО), в яких зазначається про дату початку такої участі та дату фактичного завершення такої участі.

В подальшому, на підставі вмотивованого рапорту керівника структурного підрозділу, де проходить службу особа, ГУ МВС України в області видається відповідний наказ, який, в свою чергу, є підставою для нарахування грошової винагороди особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, призначеної за безпосередню участь у проведенні АТО.

Як вже зазначено вище, що позивачу виплачена винагорода за участь в антитерористичній операції: за грудень 2014 року 3884,99 грн (наказ від 29.04.2015 року №984 (за 31 день); за січень 2015 року 3000,00 грн (наказ від 29.04.2015 року №985 за 31 день); за лютий 2015 року 3065,82 грн (наказ від 27.05.2015 року №1196 за 22 дні); за березень 2015 року 3650,21 грн (наказ від 16.07.2015 року №1557 за 29 днів); за квітень 2015 року 3818,10 грн (наказ від 16.07.2015 року №1558 за 30 днів); за травень 2015 року 4121,72 грн (наказ від 28.08.2015 року №1864 за 31 день); за червень 2015 року 549,56 грн (наказ від 28.08.2015 року №1865 за 4 дні); за липень 2015 року 1196,63 грн (наказ від 28.08.2015 року №1866 за 9 днів); за серпень 2015 року 4121,72 грн (наказ від 22.10.2015 року №2294 за 31 день); за вересень 2015 року 2950,90 грн (наказ від 22.10.2015 року №2295 за 22 дні); за жовтень 2015 року 5759,74 грн (наказ від 06.11.2015 року №2460 за 31 день); за листопад 2015 року 659,59 (наказ від 06.11.2015 року за 6 днів).

Таким чином, позивачу виплачена винагорода за безпосередню участь в АТО за період з грудня 2014 року по 06 листопада 2015 року у повному обсязі.

При цьому суд зазначає, що відрядження до м. Авдіївки позивача з 24.09.2015 року по 23.10.2015 року припадали саме на період, за який позивачу виплачено винагороду за безпосередню участь у проведенні антитерористичної операції.

Що стосується періоду з 07 квітня 2014 року по 01 грудня 2014 року, то суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження безпосередньої участі позивача у проведенні антитерористичної операції у вказаний період.

Суд не приймає в якості доказів безпосередньої участі позивача в АТО довідки від 13.03.3019 року та від 14.06.2019 року, видані НУ НП в Донецькій області та ГУ МВС України в Донецькій області (а.с.153-156 т.1), оскільки ці довідки підтверджують зарахування позивача до складу сил та засобів, які беруть безпосередню участь в АТО, однак не містять відомостей щодо перебування позивача у підпорядкуванні (виконання завдання) керівництва штабу АТО у спірний період з 07 квітня 2014 року по 01 грудня 2014 року.

Отже, враховуючи відсутність доказів на підтвердження доводів позивача щодо виконання ним завдань, пов`язаних з участю в антитерористичній операції, за період з 07.04.2014 по 01.12.2014; що за період з 01.12.2014 року по 06.11.2015 року позивачу у повному обсязі виплачена винагорода за безпосередню участь в АТО, а також беручи до уваги те, що виконання службових обов`язків в містах, які відносяться до зони проведення антитерористичній операції, де позивач проходив службу, не свідчить про виконання позивачем конкретних завдань, пов`язаних з його безпосередньою участю в проведенні антитерористичній операції, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з ГУ МВС України в Донецькій області невиплаченої винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції з 07.04.2014 року по 06.11.2015 року.

Аналогічні правові позиції неодноразово висловлював Верховний Суд у постановах від 30.01.2019 у справі №805/4523/16-а, від 02.07.2019 року у справі 805/1189/16-а.

Оскільки позовні вимоги про стягнення моральної шкоди є похідними від вимог щодо несплати винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції, матеріалами справи не підтверджена протиправна поведінка відповідачів - субєктів владних повноважень стосовно порушення прав позивача, тому відсутні підстави для задоволення й цієї частини позовних вимог.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають, що обумовлює відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги позивача.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Суд вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, що обумовлює часткове задоволення апеляційної скарги відповідача ГУ МВС України в Донецькій області , скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позову.

Як визначено п. 3 ч.6 ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з п.2 ч.5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 липня 2019 року у справі №200/3261/19-а залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 липня 2019 року у справі №200/3261/19-а задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 липня 2019 року у справі №200/3261/19-а скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України про стягнення винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції, моральної шкоди відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 15 жовтня 2019 року, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 15 жовтня 2019 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді Г.М. Міронова

І.В. Сіваченко