Справа № 815/6277/17
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2019-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

09 жовтня 2019 року

Київ

справа №815/6277/17

провадження №К/9901/47883/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Бевзенка В. М., Данилевич Н. А.

розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції справу

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 7 грудня 2017 року, постановлену у складі судді Стефанова С. О., та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2018 року, прийняту у складі колегії суддів: Турецької І. О. (доповідач), Стас Л. В., Косцової І. П.

І. Обставини справи

1. 6 грудня 2017 року ОСОБА_1 (надалі також позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (надалі також відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу від 25 вересня 2017 року № 181 про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту та зобов`язання прийняти рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

2. Також позивачем подано клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду, яке мотивоване тим, що вона зверталась до суду із аналогічним позовом, який залишено без розгляду.

3. Одеський окружний адміністративний суд ухвалою від 7 грудня 2017 року, яку залишено без змін постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2018 року, відмовив у задоволенні клопотання позивача про поновлення строку на звернення до суду з адміністративним позовом та залишив зазначений адміністративний позов ОСОБА_1 без розгляду.

4. Ухвалюючи такі рішення, суди виходили з пропуску позивачем установленого частиною першою статті 12 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» строку звернення до адміністративного суду в цій категорії справ і відсутності підстав для його поновлення.

5. При цьому суди встановили, що повідомлення про відмову в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, позивач отримала 11 жовтня 2017 року. Цього ж дня ОСОБА_1 року звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування зазначеного наказу від 25 вересня 2017 року № 181 і зобов`язання вчинити певні дії. Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2017 року у справі № 815/5365/17 вказаний позов залишено без розгляду відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 155 КАС України у зв`язку з повторною неявкою позивача, ненадання доказів поважності причин неприбуття до суду позивача, а також неподання до суду заяви про розгляд справи без його участі.

ІІ. Провадження у суді касаційної інстанції

6. Позивач, уважаючи судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій ухваленими з порушенням вимог процесуального закону, подала касаційну скаргу.

7. У касаційній скарзі автор просить скасувати оскаржувані судові рішення й ухвалити нове рішення відповідно до заявлених нею позовних вимог.

8. Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з висновками судів про відсутність поважних причин пропуску строку звернення до суду.

9. Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області подало відзив на касаційну скаргу, в якому, наполягаючи на необґрунтованості останньої, просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

ІІІ. Джерела права й акти їх застосування

10. Відповідно до частини першої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в редакції, яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин, звернення позивача до суду та розгляду справи в суді першої інстанції, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

11. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга зазначеної статті).

12. Законом, яким установлені спеціальні строки звернення до суду у справах цієї категорії, є Закон України від 8 липня 2011 року № 3671-VI «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» (надалі - Закон № 3671-VI).

13. За приписами частин першої, п`ятої та п`ятнадцятої статті 10 Закону № 3671-VI рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, у тому числі стосовно перебуваючих з ним на території України неповнолітніх дітей (членів сім`ї заявника або таких, які знаходяться під його опікою чи піклуванням), внесених до анкети заявника, на визнання яких біженцями або особами, які потребують додаткового захисту, є письмова згода заявника, висловлена в анкеті чи заяві, приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, протягом місяця з дня отримання особової справи заявника та письмового висновку. Строк прийняття рішення може бути продовжено керівником центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, але не більш як до трьох місяців.

За результатами всебічного вивчення і оцінки всіх документів та матеріалів, що можуть бути доказом наявності умов для визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, приймає рішення про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту

У разі невикористання особою права на оскарження протягом п`яти робочих днів з дня її письмового повідомлення про прийняття рішення про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, вилучає у такої особи довідку про звернення за захистом в Україні та повертає особі національний паспорт та інші документи (якщо такі є в особовій справі заявника), що перебувають на зберіганні.

14. Відповідно до частини другої статті 12 Закону № 3671-VI рішення, що приймаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, щодо визнання іноземця або особи без громадянства біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, а також рішення про втрату чи позбавлення статусу біженця або додаткового захисту, про скасування рішення про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, можуть бути оскаржені в установленому законом порядку та в установлені цим Законом строки до суду.

15. Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду визначені у статті 100 КАС України в зазначеній редакції, відповідно до якої адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

16. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи (частина друга зазначеної статті).

17. Відповідно до пункту 9 частини 155 КАС України в наведеній редакції суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

ІV. Позиція Верховного Суду

18. Зважаючи на встановлені судами обставини справи, Верховний Суд погоджується з висновками останніх про необхідність залишення позову без розгляду, а також зауважує на ненаведенні позивачем обставин, які би давали підстави для висновку про наявність об`єктивних, тобто таких, що не залежали від волі позивача, обставин, які би зумовили поважність пропуску встановленого процесуальним законом строку звернення до суду, та ненадання нею відповідних доказів.

19. Зокрема, судами надано належну оцінку доводам позивача, покладеним в основу обґрунтування клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду, а саме твердженням про необґрунтованість ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2017 року у справі № 815/5365/17 про залишення без розгляду її позову. Суди правильно зазначили, що вказані обставини не свідчать про поважність пропуску строку звернення до адміністративного суду з цим позовом, а вказана ухвала не була оскаржена та набрала законної сили.

20. Слід зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

21. При цьому законодавець визнав строк у п`ять днів достатнім для того, щоб у справах цієї категорії особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

22. Отже, Верховний Суд констатує, що оскаржувані судові рішення ґрунтуються на правильно наданій юридичній оцінці встановлених судами фактичних обставин справи, із дотриманням норм процесуального права.

23. Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

V. Судові витрати

24. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 7 грудня 2017 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2018 року у справі № 815/6277/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Головуючий М. І. Смокович

Судді В. М. Бевзенко

Н. А. Данилевич