Справа № 398/3484/19
Суддя: Ніколаєв М. В.
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/3484/19
провадження №: 2-а/398/110/19
РІШЕННЯ

Іменем України

"10" жовтня 2019 р., Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області

у складі головуючого судді Ніколаєва М.В.,

з участю секретаря Василяки І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Олександрії справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області старшого лейтенанта поліції Михайленка Андрія Володимировича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1537288 від 19.09.2019 року,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до поліцейського роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області старшого лейтенанта поліції Михайленка Андрія Володимировича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1537288 від 19.09.2019 року, у якому просить постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1537288 від 19.09.20119 року, якою його визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП..

В обґрунтування своїх вимог позивач, посилається на те, що 19.09.2019 року о 23:00 годині він рухався на своєму автомобілі по проспекту Свободи в м. Кременчук. Під`їжджаючи до світлофору, який знаходиться по пр. Свободи, він почав перетинати стоп лінію на зелений миготливий сигнал світлофору, але коли знаходився вже на самому перехресті, засвітився жовтий сигнал світлофору. Згідно п. 8.11, п. 16.8 ПДР він повинен був проїхати перехрестя. Вже після проїзду даного перехрестя, його наздогнав патрульний автомобіль, та він був зупинений працівниками поліції, які йому повідомили, що він порушив правила дорожнього руху, а саме проїзд перехрестя на заборонений (жовтий) сигнал світлофора, проте, незважаючи на заперечення, відносно нього було винесено оскаржувану постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1537288. Позивач наполягає на тому, що він не міг зупинити свій транспортний засіб без екстреного гальмування, оскільки, пересікав стоп лінію саме в час, коли вмикався жовтий сигнал світлофору та вразі екстреного гальмування міг порушити безпеку дорожнього руху.

Позивач вважає, що вказана постанова винесення незаконно, так як, по-перше, його не ознайомлено з правами, що передбачені ст. 268 КУпАП, по-друге порушення ним ПДР не мало місце, докази протилежного відсутні, у зв`язку із чим просить задовольнити його позовні вимоги.

Ухвалою суду від 30.09.2019 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою суду від 10.10.2019 року, постановленою в судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати, відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про відкладення судового засідання. Так, відповідно до роздруківки з інтернет-сайту УДППЗ "Укрпошта", встановлено, що відповідач отримав рекомендований лист № 029 з ухвалою про відкриття провадження у справі 05.10.2019 року. Таким чином відповідач мав достатньо часу для подання відзиву та доказів.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі. На позові наполягає в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки в судове засідання суду не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

У відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалась.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановою серії ЕАК № 1537288 від 19.09.2019 на ОСОБА_1 накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень, оскільки останній, 19.09.2019 року о 23:00 годині по пр. Свободи в м. Кременчук, керуючи транспортним засобом Хюндай Соната, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив рух на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив вимоги п. 8.7.3 Правил дорожнього руху, а саме порушення проїзду на заборонений жовтий сигнал, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналу, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Постановою Кабінету Міністрів Міністрів України від 10 жовтня 2001року № 1306 10 жовтня 2001року № 1306 затверджено Правила дорожнього руху України. Пунктом 1.1 зазначених правил встановлено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 8.7.3 в Правил дорожнього руху України зелений миготливий сигнал світлофора дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух.

Відповідно до п. 8.10 Правил дорожнього руху України у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 , якщо їх немає не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Відповідно до п. 8.11 Правил дорожнього руху України Водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 16.8 Правил дорожнього руху України водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Всупереч вказаної вище статті КУпАП, відповідач не подав суду належних та допустимих доказів вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення.

Статтею 238 КУпАП визначено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, у ній мають бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з п. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стаття 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Позивачеві при складенні постанови про накладення адміністративного стягнення від 19 вересня 2019 року серії ЕАК18 № 1537288 вказані вище права роз`яснені не було, доказів на спростування даного твердження позивача відповідачем не надано.

Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем суду не надано, доводи позивача, якими він заперечує постанову, не спростовані.

Таким чином, зазначених вимог КУпАП щодо порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та змісту постанови про адміністративне правопорушення відповідачем не дотримано, зокрема в оскаржуваній постанові відсутні будь-які посилання на дані, на підставі яких відповідач встановив вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, а тому не викладено повно фактичних обставин правопорушення.

Інших доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідачем не надано.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у постанові про адміністративне правопорушення, суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р., заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р., заява №36673/04).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною 3 статті 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за п.1 ч.1 ст.247 КУпАП України, оскільки належних і допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 зазначеного правопорушення відповідач суду не надав.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 241, 242, 244, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю.

Скасувати винесену поліцейським роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області старшим лейтенантом поліції Михайленком Андрієм Володимировичем постанову від 19 вересня 2019 року серії ЕАК № 1537288 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 , а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 10 жовтня 2019 року.

Суддя М.В. Ніколаєв