Справа № 120/2733/19-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

10 жовтня 2019 р. Справа № 120/2733/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян Марини Бондівни розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання нарахувати та виплатити невиплачену пенсію,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, в якому просила:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області неправомірними щодо припинення виплати призначеної їй пенсії за період з 01.10.2018 року по 30.06.2019 рік;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області нарахувати та виплатити невиплачену пенсію у разі втрати годувальника за період з 01.10.2018 року по 30.06.2019 рік в розмірі 20072,09 грн. та за період з 01.07.2019 року по 31.07.2019 рік у сумі 2412,47 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що з 25.06.2018 року має статус внутрішньо переміщеної особи. 02.07.2018 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про поновлення виплати пенсії. З 01.07.2019 року виплату пенсії поновлено. Однак пенсію за період з 01.10.2018 року по 30.06.2019 рік та з 01.07.2019 року по 31.07.2019 рік пенсійним органом виплачено не було. Як зазначила позивач, відповідачем протиправно не виплачена їй пенсія, яка нарахована за періоди з 01.10.2018 року по 30.06.2019 рік та з 01.07.2019 року по 31.07.2019 рік із посиланням на неприйняття відповідного Порядку, що передбачено постановою Кабінету Міністрів України № 365 від 08.06.2016 року.

Відтак, вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернулася до суду з вказаним адміністративним позовом.

Відповідно до ухвали суду від 30.08.2019 року про відкриття провадження розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

23.09.2019 року представником відповідача надано відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач просив відмовити у задоволенні позову повністю. Окремо зазначає, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 09.01.2015 року, як внутрішньо переміщена особа.

Управлінням здійснювалася виплата пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки від 25.06.2018 року за № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

У зв`язку з виїздом позивача на тимчасово окуповану територію України з 01.10.2018 року, виплату пенсії у звязку із втратою годувальника було припинено.

За поновленням виплати пенсії ОСОБА_1 звернулася 02.07.2019 року. Рішенням комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 19.07.2019 року виплату пенсії позивачу було поновлено.

З огляду на зазначене, відповідач зазначає, що орган, який здійснює соціальні виплати, на підставі відповідного рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Додатково вказує, що суми виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та будуть виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. Також відповідач посилався на те, що такий порядок на сьогоднішній день не затверджено. Відтак, на думку відповідача, підстави для задоволення позову відсутні.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, з наступних мотивів.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію у звязку із втратою годувальника, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Позивач є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою № від 25.06.2018 року.

02.07.2019 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про поновленням виплати пенсії.

Рішенням комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 19.07.2019 року (протокол № 7) виплату пенсії позивачу було поновлено. Вирішено призначити соціальні виплати внутрішньо переміщеній особі з дня звернення.

Однак, за період з 01.10.2018 року по 30.06.2019 рік сума невиплаченої пенсії становить 20072,09 гривень та з 01.07.2019 року по 31.07.2019 рік - 2412,47 гривень.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 16.08.2019 року № 88 позивача повідомлено про те, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року №335, суми пенсій, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та будуть виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо невиплати пенсії за періоди з 01.10.2018 року по 30.06.2019 рік та з 01.07.2019 року по 31.07.2019 рік, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд враховує, що відповідно до ст. 1 Закону України від 20 жовтня 2014 року №1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно зі статтею 4 зазначеного Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Стаття 7 Закону визначає, що Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Згідно пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року за №637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509 (Офіційний вісник України, 2014 р., № 81, ст. 2296).

Виплата (продовження виплати) пенсій, що призначені зазначеним особам, здійснюється виключно через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України».

Отже, умовами призначення та продовження виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам є: знаходження внутрішньо переміщених осіб на обліку місця перебування, що підтверджується довідкою; наявність рахунку в установі ПАТ «Державний ощадний банк».

Відповідність позивача вказаним вимогам не заперечується відповідачем.

Припинення або відновлення соціальних виплат проводиться структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад або територіальними органами Пенсійного фонду України згідно з Порядком здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року за №365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам».

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 №365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам (у подальшому Порядок №365), який визначає механізм призначення (відновлення) внутрішньо переміщеним особам виплати пенсій за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до пункту 4 Порядку №365 соціальні виплати внутрішньо переміщеним особам призначаються і виплачуються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення), територіальними органами Пенсійного фонду України, робочими органами Фонду соціального страхування, центрами зайнятості (далі - органи, що здійснюють соціальні виплати) за місцем їх фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.

Згідно з пунктом 15 Порядку №365 орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що позивач є внутрішньо переміщеною особою відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 25.06.2018 року № та отримує пенсію. З 09.01.2015 року позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області. Відповідно до матеріалів справи сума недоотриманої позивачем пенсії складає 22485,37 гривень.

Відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування регулюються Законом України від 09.07.2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до статті 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Перелік підстав припинення виплати пенсії, визначений частиною 1 статті 49 Закону № 1058-IV, є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 46 Закону № 1058-IV нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Відмовляючи у виплаті пенсії позивачу за періоди з 01.10.2018 року по 30.06.2019 рік та з 01.07.2019 року по 31.07.2019 рік управління у листі від 16.08.2019 року № 88 посилається на той факт, що суми доплати за минулий період обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та будуть виплачені на умовах окремого порядку.

Суд зазначає, що відсутність встановленого Кабінетом Міністрів України механізму виплати нарахованих соціальних виплат не звільняє державу в особі уповноваженого органу Управління від обов`язку здійснити таку виплату та не може позбавляти права особи на отримання належних йому сум соціальних виплат.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення, захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні у справі «Суханов та Ільченко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності.

Тому, відмовляючи позивачу у виплаті пенсії за відсутності передбачених законами України підстав, відповідач порушив право позивача на отримання даної соціальної допомоги. Втручання відповідача у право позивача на мирне володіння своїм майном у вигляді пенсії суд вважає таким, що не ґрунтується на Законі.

Відтак, відсутність окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України для виплати пенсії за минулий період, не є передбаченою законом підставою для припинення виплати пенсії, а Постанова КМУ № 365 є підзаконним нормативно-правовим актом, який обмежує встановлене законодавством право на отримання пенсії позивачем.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про протиправність дій відповідача та наявність підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести виплату ОСОБА_1 відповідного розміру пенсії за періоди з 01.10.2018 року по 30.06.2019 рік та з 01.07.2019 року по 31.07.2019 рік включно.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1, 2 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

Згідно частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо припинення виплати призначеної пенсії ОСОБА_1 за період з 01.10.2018 року по 30.06.2019 рік.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області виплатити ОСОБА_1 пенсію у разі втрати годувальника за період з 01.10.2018 року по 30.06.2019 рік в розмірі 20072,09 гривень та за період з 01.07.2019 року по 31.07.2019 рік у сумі 2412,47 гривень.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 768,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, Вінницька область, )

Копію рішення у повному обсязі сторони можуть одержати: 10.10.2019 року.

Суддя Мультян Марина Бондівна