Справа № 1540/4792/18
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2019-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

07 жовтня 2019 року

м. Київ

справа №1540/4792/18

адміністративне провадження №К/9901/20757/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Усенко Є.А.,

суддів: Желтобрюх І.Л., Гусака М.Б.,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Метпромгруп" на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.01.2019 (суддя Вовченко О.А.) та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.05.2019 (судді Димерлій О.О., Коваль М.П., Єщенко О.В.) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Метпромгруп" до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

У С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "Метпромгруп" (далі - позивач, Товариство) звернулося до адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (далі - ГУ ДФС в Одеській області, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 06.09.2018 №, № та №.

Позовні вимоги обґрунтовано доводами позивача про наявність всіх необхідних первинних документів (акти приймання товару, акти звіряння, платіжні доручення), на підставі яких Товариством задекларовано податкові зобов`язання з податку на прибуток. Придбані товари були використані у власній господарській діяльності.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16.01.2019, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.05.2019, адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 06.09.2018 № в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 3060,00 грн за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг). У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій обґрунтовані висновком суду про доведеність ГУ ДФС в судовому процесі правомірності податкових повідомлень-рішень, тоді як позивач не надав доказів на підтвердження господарських операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей та послуг у ПАТ «Іллічівськзовніштранс», ТОВ «Приор-Стил», фізичних осіб-підприємців (ФОП) ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

У касаційній скарзі ТОВ "Метпромгруп", посилаючись на неповне з`ясування судами першої та апеляційної інстанцій обставин справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 06.09.2018 № та постановити нове рішення, яким визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 06.09.2018 №.

Касаційна скарга обґрунтована доводами, що Товариство не повинно нести відповідальність за дотримання податкового законодавства контрагентами ПАТ «Іллічівськзовніштранс» та ТОВ «Приор-Стил»; висновок контролюючого органу про безтоварність господарських операцій з цими контрагентами в акті перевірки, в основу якого покладено дані інформаційної бази АІС «Податковий блок», не підтверджені належними доказами. Позивач наголошує, що договори, акти виконаних робіт та платіжні доручення по господарським операціям з ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 мають всі необхідні реквізити, передбачені пунктом 2.4 Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88. Суди ж попередніх інстанцій, однак, це не взяли до уваги, дали неправильну оцінку доказів та неправильно встановили обставини справи. На думку позивача, висновок суду про заниження Товариством доходу на суму 99' 967,00 грн як на суму безнадійної кредиторської заборгованості перед ТОВ «Євро Метал Інвест» не відповідає обставинам справи щодо строків, в які Товариство повинно розрахуватися з цим кредитором за договором купівлі-продажу від 11.02.2014 №ТР-53Б.

ГУ ДФС в Одеській області не реалізувало право подати відзив на касаційну скаргу.

Переглянувши оскаржувані Товариством судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, як це передбачено частиною першою статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що фактичною підставою для донарахування контролюючим органом сум грошових зобов`язань Товариству стали висновки, викладені у акті від 17.08.2018 №1783/15-32/14-01/38182830 «Про результати документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Метпромгруп" податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 31.03.2018, валютного - за період з 01.01.2015 по 31.03.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2015 по 31.03.2018».

Згідно з висновками, викладеними в цьому акті перевірки, Товариство порушило пункти 44.1, 44.2 статті 44, підпункт 134.1.1 пункту 131.1 статті 134 Податкового кодексу України (далі - ПК), внаслідок чого занизило податок на прибуток за 2015 - 2017 роки на загальну суму 7' 569' 890,00 грн, а також абзац «б» пункту 187.1 статті 187, пункти 188.1, 189.1 статті 189, пункти 198.5, 198.6 статті 198 ПК, що призвело до заниження суми податку на додану вартість за звітні (податкові) періоди з 1 січня 2015 року по 31 березня 2018 року на загальну суму 17' 503,00 грн.

На підставі зазначеного акта перевірки ГУ ДФС в Одеській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 06.09.2019: № , яким ТОВ «Метпромгруп» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств, в тому числі, за основним платежем на 7' 569' 890,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями на 1' 082' 987,00 грн; № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість, в тому числі, за основним платежем на 17' 503,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями на 4376,00 грн; № , яким до Товариства застосовано штрафні (фінансові) санкції по податку на додану вартість в розмірі 4080,00 грн.

Висновок контролюючого органу про порушення ТОВ "Метпромгруп" порядку ведення податкового обліку в частині, якої стосуються вимоги Товариства в касаційній скарзі, обґрунтований посиланням на такі обставини: Товариство в Звітах про фінансові результати форми №2-м за 2015 рік, 2016 рік, перший квартал 2017 року, 2017 рік занизило показники рядка 2120 «Інші операційні доходи» на 13' 307' 235,00 грн (у тому числі, за 2015 рік - на 8' 193' 320,00 грн, 2016 рік - на 4' 393' 052,00 грн, за перший квартал 2017 року - на 620' 896,00 грн, за 2017 рік - на 720' 863,00 грн) у зв`язку з безоплатним отриманням товару (брухту металу) від ПАТ «Іллічівськзовніштранс» вартістю 620' 896,00 грн (без ПДВ) та від ТОВ «Приор-Стил» - 12' 586' 372,00 грн (без ПДВ);

Товариство занизило задекларовані показники рядка 2000 «Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг)» Звіту про фінансові результати форми №2-м за період з 01.01.2015 п о 31.03.2018 та значення рядка 1 декларацій з податку на прибуток за цей же період на 12' 730' 573,00 грн, в тому числі:

1) на 99' 967,00 грн - сума кредиторської заборгованості, строк позовної давності якої станом на час перевірки збіг, перед ТОВ «Євро Метал Інвест», яка обліковувалась по бухгалтерському рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» на 01.01.2015. Під час проведення перевірки на запит контролюючого органу від 27.07.2018 Товариство надало тільки договір купівлі-продажу від 11.02.2014 №ТР-53 Б; впродовж часу з 01.01.2015 по 31.03.2018 розрахунки з ТОВ «Євро Метал Інвест» не проводились.

2) Товариство не підтвердило господарські операції з брухту металу у ПАТ «Іллічівськзовніштранс» вартістю 620 896,00 грн (без ПДВ) та у ТОВ «Приор-Стил» вартістю 12' 586' 372,00 грн (без ПДВ), який був оприбуткований на бухгалтерських рахунках 281 «Товари на складі», 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками». На час проведення перевірки брухт металу на балансі Товариства не числиться. Відповідно до оборотних відомостей по рахунку « 281» «Товари на складі», встановлено, що дані товари списувались у відповідних періодах у зв`язку із реалізацією. За результатами здійснення заходів податкового контролю з використанням інформаційних баз АІС «Податковий блок» встановлено, що ПАТ "Іллічівськзовніштранс" в період з 01.01.2015 по 31.03.2018 не придбавав брухту металу, тоді як у цьому же періоді реалізував на адресу позивача такий товар у кількості 142,48 тон.

Відповідно до даних інформаційної бази АІС «Податковий блок» проведено аналіз податкової звітності ТОВ "Приор-Стил" та встановлено, що за 2015 рік це товариство не звітувало та не подавало декларації з податку на прибуток підприємства, звіти про фінансовий результат, а за 2016 рік подало ці звітні документи з нульовими показниками. Cтаном на 31.03.2018 в регістрах бухгалтерського обліку позивача обліковується кредиторська заборгованість по взаємовідносинах із ТОВ «Приор-Стил» у сумі 11' 263' 044,86 грн, із ФОП Царан О .С. у сумі 7' 805' 476,50 грн, із ФОП Довгань С .І. у сумі 1' 454' 254,50 грн (а.с. 69, 78, 79 т. 1-й).

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач в період, за який була проведена перевірка, уклав ряд договорів, пов`язаних з придбанням брухту металу, а саме:

-договір купівлі-продажу від 06.01.2014, відповідно до якого ТОВ "Приор-Стил" зобов`язувалося поставити та передати у власність позивачу товар (брухт чорних і цвітних металів, виду 500/510; згідно із специфікацією до договору - ліхтер для утилізації на брухт) на загальну суму 12' 586' 372, 00 грн (без ПДВ);

-договір поставки від 23.12.2016 № 20161223/1, відповідно до якого ПАТ "Іллічівськзовніштранс" зобов`язувалося поставити позивачу брухт та відходи чорних металів на загальну суму 620' 896,00 грн (без ПДВ);

-договір підряду від 22.07.2013 №2, відповідно до якого ФОП ОСОБА_2 (підрядник) зобов`язувався по завданню позивача (замовник) надати послуги по демонтажу (порізки) барж, які знаходяться за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл та м. Кілія, з подальшим складуванням демонтованого брухту чорних металів на складі замовника. Підрядник зобов`язувався компенсувати замовнику витрати по залученню плавкрана для виконання вантажно-розвантажувальних робіт;

-договір підряду від 21.07.2015 № 2107/1, відповідно до якого ФОП ОСОБА_1 (підрядник) зобов`язувався за завданням позивача (замовник) надати послуги по демонтажу списаного обладнання, крупногабаритного брухту, який знаходиться за адресою: Харківська область , м . Лозовая , вул. Чехова, 61 з подальшим складуванням демонтованого брухту чорних металів на складі, вказаному замовником;

-договір підряду від 21.12.2016 № 2112/16-1, відповідно до якого ФОП ОСОБА_1 (підрядник) зобов`язувався за завданням позивача (замовник) надати послуги по демонтажу списаного обладнання (водонагрівачі у кількості 106 шт., які знаходяться за адресою: м. Запоріжжя) з подальшим складуванням демонтованого брухту чорних металів на складі, вказаному замовником. Підрядник компенсує замовнику витрати по залученню спецтехніки для виконання вантажно-розвантажувальних робіт;

-договір підряду від 01.07.2016 № 0107, відповідно до якого ФОП ОСОБА_1 (підрядник) зобов`язувався за завданням позивача (замовник) надати послуги по демонтажу списаного обладнання, крупногабаритного брухту, який знаходиться за адресою: Харківська область, м. Ізмаїл, з подальшим складуванням демонтованого брухту чорних металів на складі, вказаному замовником. Підрядник компенсує замовнику витрати по залученню спецтехніки для виконання вантажно-розвантажувальних робіт.

Вартісні результати господарських операцій за цими договорами позивач відобразив у рядку 2150 «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» та в рядку 2180 «Інші операційні витрати» Звітів про фінансові результати форми №2-м за 2015 рік, 2016 рік, перший квартал 2017 року в загальних сумах 13' 207' 268,00 грн та 6' 802' 856,00 грн.

На підтвердження цих показників фінансової звітності, які були враховані на зменшення оподатковуваного доходу, позивач під час перевірки надав вище перелічені договори, акти виконаних робіт (демонтажні роботи (порізка) теплоходів «Макеєвка», «Конотоп», «Гурзуф», «Каменець», «Ровеньки», «Дунай», порізка великогабаритного брухту, водонагрівачів), накладні на брухт металів, журнали-ордери по бухгалтерським рахункам № 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками». Інших документів позивач не надав, про що посадовими особами ГУ ДФС, які проводили перевірку, був складений акт про відсутність документів від 17.07.2018 №1782/15-32-14-01/38182830.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК визначено, що об`єктом оподаткування податком на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Згідно із частинами першою та другою статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (частина друга цієї статті).

Відповідно до пунктів 6, 7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за №27/4248) витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

За змістом наведених норм право платника податку на прибуток на формування витрат, які впливають на визначення об`єкту оподаткування, виникає у разі фактичного вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, та підтвердження понесених витрат належним чином оформленими первинними документами.

Якщо господарська операція не відбулася, первинні документи, складені з метою створення видимості господарської операції, не відповідають дійсності і не можуть враховуватися при визначенні показників податкової звітності.

Оцінка доказів судами попередніх інстанцій, на підставі якої суди встановили обставини у справі, відповідає правилам оцінки доказів, визначених статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема правилу оцінки судом належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, вмотивованого відхилення або врахування кожного доказу.

Суди першої та апеляційної інстанцій слушно взяли до уваги, що поставка, навантаження товару (брухту) на транспортні засоби, його доставка до складу позивача за умовами договорів з ТОВ «Приор-Стил» та з ПАТ «Іллічівськзовніштранс» здійснювалася за рахунок позивача. Проте, на балансі Товариства транспортні засоби, як власні, так і орендовані, не обліковувались; будь-яке спеціальне обладнання (крани, автонавантажувачі тощо), яке використовується для вантажно-навантажувальних робіт, у позивача також відсутнє. Товариством не надано товарно-транспортні/залізничні накладні або будь-які інші документи, що підтверджують транспортування брухту металу від ПАТ "Іллічівськзовніштранс", ТОВ "Приор-Стил", так само, як і документи щодо приймання, сортування, складування, зберігання брухту металу. Разом з тим, як було зазначено вище, згідно з умовами договорів з ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 якраз передбачалося розміщення підрядниками отриманого внаслідок демонтажу обладнання брухту металу на складі, вказаному позивачем.

Позивачем не надано доказів використання власного чи орендованого складу, куди підрядники зобов`язувались розмістити демонтований брухт, а також докази, що підтверджували б транспортування брухту, отриманого від демонтажу обладнання.

Акти здачі-приймання робіт (надання послуг) (демонтажні роботи (порізка) теплоходів «Макеєвка», «Конотоп», «Гурзуф», «Каменець», «Ровеньки», «Дунай», порізка великогабаритного брухту, водонагрівачів) не містять інформації, яка б розкривала зміст і обсяги виконаних робіт. Вказані в них об`єкти демонтажу презумують наявність у позивача документів, які б підтверджували його права на ці об`єкти. Однак, позивач таких документів не надав.

При оцінці договорів, актів та накладних, на які посилався позивач як на докази, що підтверджують дані його фінансової звітності та податкового обліку, суди першої та апеляційної інстанцій відповідно до вимог статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України взяли до уваги дані інформаційної бази АІС «Податковий блок» стосовно господарської діяльності та податкової звітності ПАТ "Іллічівськзовніштранс" та ТОВ "Приор-Стил", які в силу статей 72, 73 зазначеного Кодексу також є належним доказом у справі, оскільки зафіксована в них інформація стосується обставин, які є предметом доказування. В сукупності з іншими доказами у справі, з врахуванням відсутності у позивача документів на переміщення, складування, зберігання брухту металу, інформацію про відсутність факту придбання цими контрагентами позивача брухту металу суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано оцінили як доказ безтоварності операцій з поставки між цими контрагентами і позивачем.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про металобрухт» приймання промислового брухту від юридичних осіб оформлюється актом приймання із зазначенням найменування юридичної особи, кількості та джерел походження металобрухту. В акті робиться відмітка про вибухову безпеку, а в разі потреби - про дезактивацію і очищення металобрухту від шкідливих речовин та зазначається рівень дози випромінювання. Порядок приймання, зберігання і методи випробувань металобрухту чорних та кольорових металів встановлюються відповідно до стандартів. Оформлення документів, що засвідчують набуття права власності на металобрухт, та актів приймання металобрухту є обов`язковим. Ці документи повинні знаходитися у власника металобрухту та зберігатися протягом одного року.

З огляду на ненадання позивачем актів приймання металобрухту від ТОВ «Пріор-Стіл», якими за звичаями ділового обороту опосередковується спірний вид господарської операції, відсутні підстави стверджувати про реальний характер здійснених поставок. Приєднані до матеріалів справи акти приймання металів чорних (вторинних), постачальником брухту в яких вказаний ПАТ "Іллічівськзовніштранс", як свідчить акт перевірки, не були надані під час перевірки. Позивач не спростовує цю обставину.

Відповідно до абзацу першого пункту 44.6 статті 44 ПК у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім виїмки документів або іншого вилучення документів правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків під час складання такої звітності.

Як встановлено в судових рішеннях, між позивачем (покупець) та ТОВ «Євро Метал Інвест» (продавець) був укладений договір купівлі-продажу від 11.02.2014 №ТР-53 Б, відповідно до якого продавець передає у власність покупцю стальний вуглеводистий лом та відходи чорних матеріалів, а останній повинен прийняти та оплатити товар на умовах цього договору. Остаточний розрахунок за поставлений товар здійснюється протягом 10 банківських днів з моменту приймання відповідного товару в пункті приймання-передачі.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 Цивільного кодексу України).

Суди попередніх інстанцій зробили правильний висновок про заниження позивачем значення рядка 2120 «Інші операційні доходи» Звіту про фінансові результати за перший квартал 2017 року на 99967,00 грн, оскільки товар за договором від 11.02.2014 №ТР-53Б був поставлений позивачу у лютому 2014 року, розрахунок за поставлений товар не здійснений, в бухгалтерському обліку Товариства обліковується кредиторська заборгованість в зазначеній сумі. Ця заборгованість за ознакою, передбаченою в підпункті «а» підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 ПК (заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності) є безнадійною, а тому підлягала відображенню у складі доходу (інші операційні доходи).

Ухвалені у справі судові рішення в частині, якої стосуються вимоги касаційної скарги, відповідають приписам статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України щодо законності і обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтею 345, пунктом 1 частини 1 статті 349, статтями 350, 355, 356, 359, Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Метпромгруп" залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.01.2019 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.05.2019 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Є.А. Усенко

І.Л. Желтобрюх

М.Б. Гусак ,

Судді Верховного Суду