Справа № 300/1556/19
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" жовтня 2019 р. справа № 300/1556/19
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Чуприни О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області до Комунального підприємства "Тлумач-Водоканал" про стягнення заборгованості зі сплати податку на додану вартість, екологічного податку та рентної плати в загальному розмірі 782 923,31 гривень, -
Головне управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області (надалі по тексту також позивач, ГУ ДФС в Івано-Франківській області, контролюючий орган) 22.07.2019 звернулося в суд з адміністративним позовом до Комунального підприємства "Тлумач-Водоканал" (надалі по тексту також відповідач, КП "Тлумач-Водоканал", платник податків) про стягнення заборгованості зі сплати податку на додану вартість, екологічного податку та рентної плати в загальному розмірі 782 923,31 гривень.
Ухвалою суду від 26.07.2019 вказану позовну заяву контролюючого органу залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали, для усунення недоліків (а.с.86-88).
01.08.2019 і 05.08.2019, позивачем подано в суд уточнені позовні заяви із відповідними доказами, згідно якої Головне управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області просить стягнути з КП "Тлумач-Водоканал" податковий борг з податку на додану вартість, екологічного податку та рентної плати в загальному розмірі 782 923,31 гривень (а.с.91-99, 100-101). До таких заяв подані належні докази їх скерування платнику податків.
Позовні вимоги із урахуванням заяв про уточнення позовних вимог мотивовані тим, що відповідачем в порушення вимог частини 1 статті 67 Конституції України, статті 36, підпункту 16.1.4. пункту 16.1 статті 16, пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України не погашено в повному обсязі самостійно визначені податкові зобов`язання з податку на додану вартість за липень-жовтень 2017 року, січень-грудень 2018 року та січень-квітень 2019 року в загальному розмірі 660 702,78 гривень; екологічного податку, а саме: скиди забруднюючих речовин безпосередньо у водні об`єкти за 1 квартал 2019 року в розмірі 1 183,81 гривень; рентної плати, в тому числі: за спеціальне використання води від підприємств житлово-комунального господарства за 4 квартал 2018 року в розмірі 1 846,18 гривень і за користування надрами та видобування корисних копалин загальнодержавного значення за 2018 рік та 1 квартал 2019 року в загальному розмірі 81 984,61 гривень. Також відповідачем не погашено в повному обсязі штрафні санкції, застосовані податковими повідомленням-рішеннями з податку на додану вартість в загальному розмірі 23 464,53 гривень, рентної плати за спеціальне використання води від підприємств житлово-комунального господарства в розмірі 723,35 гривень і рентної плати за користування надрами та видобування корисних копалин загальнодержавного значення в розмірі 4 402,97 гривень. Крім того, у відповідача згідно даних облікової картки платника податків за несвоєчасну сплату узгоджених зобов`язань числиться заборгованість по несплаченій пені з податку на додану вартість в сумі 8 615,08 гривень. Вказані грошові зобов`язання є податковим боргом (узгодженим грошовим зобов`язанням) відповідача, який станом на день звернення до адміністративного суду в загальному становить 782 923,31 гривень, і несплачений Комунальним підприємством "Тлумач-Водоканал" до бюджету.
За наслідками виконання позивачем ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 26.07.2019 (а.с.86-88, 91-101), Івано-Франківським окружним адміністративним судом ухвалою від 06.08.2019, на підставі статей 260-261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту також КАС України) відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику сторін (а.с.1-2).
Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 06.08.2019, надіслана відповідачу за адресою, яка зазначена в адміністративному позові та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом 26.06.2019 (а.с.82-84): вул. Рибаківка, 22-А, с. Гончарівка, Тлумацький район, Івано-Франківська область, 78000, отримана уповноваженою особою відповідача 09.08.2019, що засвідчується повідомленням про вручення поштового відправлення №76 5 (а.с.104). Згідно інформації з пошукової бази даних ПАТ "Укрпошта" поштові відправлення із позовною заявою та додатками до неї, скерованих позивачем до відповідача в порядку частини 2 статті 161 КАС України (76 3), а також з уточненими позовними заявами (76 8, 76 8), 23.07.2019, 02.08.2019 і 08.08.2019 вручено особисто уповноваженій особі відповідача (а.с.105-107).

З урахуванням вказаного ухвала суду про відкриття провадження у справі від 06.08.2019 вважається врученою відповідачу належним чином з 09.08.2019 .

Відповідач не скористався правом на подання відзиву на позовну заяву у строк, встановлений пунктом 3 ухвали про відкриття провадження від 06.08.2019.

В силу вимог частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дана справа розглянута і вирішена за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) відповідно до вимог частини 5 статті 262 КАС України без проведення судового засідання та повідомлення і виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.

При розгляді справи встановлено, що Комунальне підприємство "Тлумач-Водоканал" 28.11.2005 зареєстроване як юридична особа, підтвердженням чого є Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 26.06.2019 (а.с.82-84), та взяте на облік Тлумацькою державною податковою інспекцією і на даний час перебуває на обліку у Головного управлінні Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області як платник податків і зборів.

Правовідносини з приводу предмету адміністративного позову між позивачем та відповідачем врегульовані положеннями Податкового кодексу України (надалі по тексту також ПК України, Кодекс).

Конституційний обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом визначений частиною 1 статті 67 Конституції України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

У відповідності до вимог статті 36 вказаного Кодексу податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (стаття 38 Податкового кодексу України).

Пунктом 15.1 статті 15 зазначеного Кодексу визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

За змістом підпункту 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пунктів 8.1, 8.2, 8.3 статті 8 коментованого Кодексу в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов`язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом. До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

До загальнодержавних податків відповідно до підпункту 9.1.3., 9.1.5., 9.1.6. пункту 9.1. статті 9 Податкового кодексу України належать податок на додану вартість, екологічний податок і рентна плата, які є предметом стягнення за даним адміністративним позовом.

Виходячи із положень пункту 180.1 статті 180, підпункту 240.1.2. пункту 240.1. статті 240, підпункту 252.1.1. пункту 252.1. статті 252, пункту 255.1. статті 255 Податкового кодексу України відповідач є платником податку на додану вартість, екологічного податку (скиди забруднюючих речовин безпосередньо у водні об`єкти) та рентної плати (за користування надрами для видобування корисних копалин і за спеціальне використання води).

З приводу податкових зобов`язань (податкового боргу) відповідача визначених ним самостійно, суд зазначає наступне.

Згідно положень пункту 54.1 статті 54 та пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

При цьому платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом пунктів 203.1, 203.2 статті 203 Податкового кодексу України податкова декларація з податку на додану вартість подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Платник податку зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Відповідачем подано до Тисменицької об`єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області та Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області (Тисменицьке управління) податкові декларації з податку на додану вартість, в яких самостійно розраховано вказані зобов`язання, а саме: за липень 2017 року в сумі 31 984,00 гривень, за серпень 2017 року в сумі 67 824,00 гривень, за вересень 2017 року в сумі 33 904,00 гривень, за жовтень 2017 року в сумі 72 776,00 гривень; за січень 2018 року в сумі 3 795,00 гривень, за лютий 2018 року в сумі 29 257,00 гривень, за березень 2018 року в сумі 23 773,00 гривень, за квітень 2018 року в сумі 9 844,00 гривень, за травень 2018 року в сумі 23 424,00 гривень, за червень 2018 року в сумі 32 273,00 гривень, за липень 2018 року в сумі 36 580,00 гривень, за серпень 2018 року в сумі 25 654,00 гривень, за вересень 2018 року в сумі 33 099,00 гривень, за жовтень 2018 року в сумі 30 812,00 гривень, за листопад 2018 року в сумі 19 734,00 гривень, за грудень 2018 року в сумі 31 359,00 гривень; за січень 2019 року в сумі 26 210,00 гривень, за лютий 2019 року в сумі 34 789,00 гривень, за березень 2019 року в сумі 41 909,00 гривень, за квітень 2019 року в сумі 34 929,00 гривень (а.с.12-31). Вказаних самостійно визначених зобов`язань відповідач в повному обсязі не виконав, а тому заборгованість з податку на додану вартість за вищевказаний період згідно декларацій від 21.08.2017, від 19.09.2017, від 17.10.2017, від 15.11.2017, від 15.02.2018, від 19.03.2018, 18.04.2018, від 17.05.2018, від 15.06.2018, від 19.07.2018, від 15.08.2018, від 17.09.2018, від 18.10.2018, від 20.11.2018, від 20.12.2018, від 21.01.2019, від 19.02.2019, від 19.03.2019, від 18.04.2019 та від 17.05.2019 в загальному становить 660 702,78 гривень

В частині екологічного податку суд відзначає, що за змістом положень підпунктів 240.1.2 пункту 240.1 статті 240.1 Податкового кодексу України платниками даного податку є суб`єкти господарювання, юридичні особи, що не провадять господарську (підприємницьку) діяльність, бюджетні установи, громадські та інші підприємства, установи та організації, постійні представництва нерезидентів, включаючи тих, які виконують агентські (представницькі) функції стосовно таких нерезидентів або їх засновників, під час провадження діяльності яких на території України і в межах її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони здійснюються: скиди забруднюючих речовин безпосередньо у водні об`єкти.

Об`єктом та базою оподаткування є обсяги та види забруднюючих речовин, які скидаються безпосередньо у водні об`єкти (підпункт 242.1.2 пункту 242.1 статті 242 Кодексу).

Згідно пункту 249.1 статті 249 Податкового кодексу України суми податку обчислюються за податковий (звітний) квартал платниками податку.

Відповідно до пункту 250.1 та підпункту 250.2.1 пункту 250.2 статті 250 Кодексу базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному кварталу.

Платники податку складають податкові декларації за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, подають їх протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) кварталу, до контролюючих органів та сплачують податок протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку подання податкової декларації: за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення, скиди забруднюючих речовин у водні об`єкти, розміщення протягом звітного кварталу відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах - за місцем розміщення стаціонарних джерел, спеціально відведених для цього місць чи об`єктів.

Так, судом з`ясовано, що відповідачем сформовано і подано до контролюючого органу податкову декларацію з екологічного податку за 1 квартал 2019 року від 07.05.2019, в якій останнім самостійно розраховано розмір вказаних зобов`язань за скиди забруднюючих речовин у водні об`єкти в розмірі 1 183,81 гривень (а.с.50). Однак самостійно визначені зобов`язання за 1 квартал 2019 року відповідач не сплатив, а тому на момент розгляду справи коментовані зобов`язання з екологічного податку за вказаний період становить 1 183,81 гривень.

Стосовно рентної плати суд відзначає, що відповідно до підпунктів 251.1.1., 251.1.4. пункту 251.1. статті 251 Податкового кодексу України рентна плата складається з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин та рентної плати за спеціальне використання води.

Положеннями підпункту 252.1.1. пункту 252.1 статті 252 Кодексу визначено, що платниками рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин є суб`єкти господарювання, у тому числі громадяни України, іноземці та особи без громадянства, зареєстровані відповідно до закону як підприємці, які набули права користування об`єктом (ділянкою) надр на підставі отриманих спеціальних дозволів на користування надрами (далі - спеціальний дозвіл) в межах конкретних ділянок надр з метою провадження господарської діяльності з видобування корисних копалин, у тому числі під час геологічного вивчення (або геологічного вивчення з подальшою дослідно-промисловою розробкою) в межах зазначених у таких спеціальних дозволах об`єктах (ділянках) надр.

Об`єктом оподаткування рентною платою за користування надрами для видобування корисних копалин по кожній наданій у користування ділянці надр, що визначена у відповідному спеціальному дозволі, є обсяг товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), що є результатом господарської діяльності з видобування корисних копалин у податковому (звітному) періоді, приведеної у відповідність із стандартом, встановленим галузевим законодавством, до якої, серед іншого, належать обсяг товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), що є результатом господарської діяльності з видобування корисних копалин з надр на території України, її континентального шельфу і виключної (морської) економічної зони (підпункт 252.3.1. пункту 252.3 статті 252 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 252.6 статті 252 Кодексу базою оподаткування рентною платою за користування надрами для видобування корисних копалин є вартість обсягів видобутих у податковому (звітному) періоді корисних копалин (мінеральної сировини), яка окремо обчислюється для кожного виду корисної копалини (мінеральної сировини) для кожної ділянки надр на базових умовах поставки (склад готової продукції гірничого підприємства).

Платниками рентної плати за спеціальне використання води є, зокрема первинні водокористувачі - суб`єкти господарювання незалежно від форми власності: юридичні особи, їх філії, відділення, представництва, інші відокремлені підрозділи без утворення юридичної особи, постійні представництва нерезидентів, а також фізичні особи-підприємці, які використовують та/або передають вторинним водокористувачам воду, отриману шляхом забору води з водних об`єктів (пункт 255.1 статті 255 Податкового кодексу України).

За змістом пункту 255.3 статті 255 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування рентною платою за спеціальне використання води є фактичний обсяг води, який використовують водокористувачі.

Відповідно до підпункту 255.11.1 пункту 255.11 статті 255 вказаного Кодексу водокористувачі самостійно обчислюють рентну плату за спеціальне використання води та за спеціальне використання води для потреб гідроенергетики і рибництва щокварталу наростаючим підсумком з початку року, а за спеціальне використання води для потреб водного транспорту - починаючи з першого півріччя поточного року, у якому було здійснено таке використання.

Згідно пункту 255.12 статті 255 Податкового кодексу України порядок подання декларації, строки сплати, відповідальність платників рентної плати та контроль за її справлянням визначено статтями 257 і 258 цього Кодексу.

Так, згідно пункту 257.1 статті 257 коментованого Кодексу базовий податковий (звітний) період для рентної плати дорівнює календарному кварталу.

Платники рентної плати самостійно обчислюють суму податкових зобов`язань з рентної плати (пункт 257.2 вказаної статті).

Відповідно до пункту 257.5. статті 257 Податкового кодексу України сума податкових зобов`язань з рентної плати, визначена у податковій декларації за податковий (звітний) період, сплачується платником до бюджету протягом 10 календарних днів після закінчення граничного строку подання такої податкової декларації.

Із матеріалів справи судом встановлено, що КП "Тлумач-Водоканал" сформовано і подано позивачу податкові декларації з рентної плати, де відповідачем самостійно розраховано розмір зобов`язань з рентної плати за спеціальне використання води за 4 квартал 2018 року в сумі 2 903,70 гривень (борг 1 846,18 гривень), та зобов`язань з рентної плати за користування надрами та видобування корисних копалин за 1 квартал 2018 року в сумі 16 228,56 гривень (борг 12 690,05 гривень), за 2 квартал 2018 року в сумі 16 737,24 гривень, за 3 квартал 2018 року в сумі 16 737,24 гривень, за 4 квартал 2018 року в сумі 17 382,03 гривень і за 1 квартал 2019 року в сумі 18 438,05 гривень (а.с.53, 54, 55, 56, 57-58, 97-98). Виходячи із даних облікової картки платника податків, самостійно визначені зобов`язання за вказаний період відповідач не сплатив, а тому на момент розгляду справи коментовані зобов`язання з рентної плати (з урахуванням часткової сплати зобов`язань по декларації за 1 квартал 2018 року з рентної плати за користування надрами та видобування корисних копалин та зобов`язань по декларації за 1 квартал 2018 року з рентної плати за спеціальне використання води за 4 квартал 2018 року) в загальному розмірі становить 83 830,79 гривень.

Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків (пункт 56.11 статті 56 ПК України).

З огляду на вказане самостійно визначене відповідачем зобов`язання в загальному розмірі 745 717,38 гривень, в тому числі з податку на додану вартість в загальній сумі 660 702,78 гривень, екологічного податку в сумі 1 183,81 гривень та рентної плати в загальній сумі 83 830,79 гривень, які несплачені у строк встановлений пунктом 203.2 статті 203, пункту 250.2 статті 250, пункту 257.5. статті 257 Податкового кодексу України, являється узгодженою заборгованістю Комунального підприємства "Тлумач-Водоканал".

Досліджуючи обставини щодо наявності у відповідача заборгованості по застосованих позивачем до відповідача штрафних (фінансових) санкцій, суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 62.1.3. пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (пункт 75.1 статті 75 Податкового кодексу України).

Підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України визначено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

За результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Як встановлено судом посадовими особами Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області проведено камеральні перевірки податкової звітності з податку на додану вартість, за результатами яких складено акти від 26.07.2019 за №6714/09-19-12-08/33586885, від 02.06.2017 за №000020/09-14-10/33586885, від 11.10.2017 за №9503/09-19-12-08/33586885, від 23.02.2018 за №3210/09-19-54-01/33586885, від 06.07.2018 за №10534/09-19-54-01/33586885, від 10.08.2018 зав №12449/09-19-54-01/33586885 та від 20.09.2018 за №13967/9/09-19-54-12/33586885, якими встановлено порушення відповідачем пункту 57.1, 57.3 статті 57 Податкового кодексу України в частині недотримання термінів сплати самостійно визначених та визначених контролюючим органом грошових зобов`язань з податку на додану вартість (а.с.32, 38, 40, 43, 46, 48, 93-94).

Відповідно до підпункту 20.1.19. пункту 20.1 статті 20 зазначеного Кодексу контролюючі органи наділені, зокрема, правом застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

В свою чергу, пункт 126.1 статті 126 Податкового кодексу України визначає, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

За наслідками розгляду вищевказаних актів перевірки, контролюючим органом прийнято наступні податкові повідомлення-рішення, якими до відповідача на підставі статті 126 Податкового кодексу України застосовано штрафні санкції:

- № від 26.07.2017, яким визначено зобов`язання зі сплати штраф у розмірі 20% погашеної суми податкового боргу (94 830,00 гривень) 18 966,00 гривень (а.с.33);

- № від 26.07.2017, яким визначено зобов`язання зі сплати штраф у розмірі 10% погашеної суми податкового боргу (8 163,90 гривень) 816,39 гривень (а.с.34);

- № від 02.06.2017, яким визначено зобов`язання зі сплати штраф у розмірі 20% погашеної суми податкового боргу (35 994,75 гривень) 7 198,95 гривень (а.с.36);

- № від 02.06.2017, яким визначено зобов`язання зі сплати штраф у розмірі 10% погашеної суми податкового боргу (8 163,90 гривень) 816,39 гривень (а.с.37);

- № від 11.10.2017, яким визначено зобов`язання зі сплати штраф у розмірі 20% погашеної суми податкового боргу (2 206,80 гривень) 441,36 гривень (а.с.39);

- № від 23.02.2018, яким визначено зобов`язання зі сплати штраф у розмірі 20% погашеної суми податкового боргу (392,40 гривень) 78,48 гривень (а.с.41);

- № від 23.02.2018, яким визначено зобов`язання зі сплати штраф у розмірі 10% погашеної суми податкового боргу (11 638,60 гривень) 2 327,72 гривень (а.с.42);

- № від 06.07.2018, яким визначено зобов`язання зі сплати штраф у розмірі 20% погашеної суми податкового боргу (389,35 гривень) 77,87 гривень (а.с.44);

- № від 06.07.2019, яким визначено зобов`язання зі сплати штраф у розмірі 20% погашеної суми податкового боргу (3 610,65 гривень) 722,13 гривень (а.с.45);

- № від 10.08.2018, яким визначено зобов`язання зі сплати штраф у розмірі 20% погашеної суми податкового боргу (37 186,90 гривень) 7 437,38 гривень (а.с.47);

- № від 20.09.2018, яким визначено зобов`язання зі сплати штраф у розмірі 20% погашеної суми податкового боргу (7 700,00 гривень) 1 540,00 гривень (а.с.49).

Вищезазначені податкові повідомлення-рішення отримані відповідачем, що підтверджується підписом уповноваженої особи відповідача на податкових повідомленнях-рішеннях, копія яких міститься в матеріалах справи.

Водночас судом при розгляді справи встановлено, що позивачем на підставі акта перевірки від 18.05.2018 за №7328/09/19-54-01/33586885 (а.с.51) прийнято податкове повідомлення-рішення № від 18.05.2018, яким, за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з рентної плати за спеціальне використання води застосовано до КП "Тлумач-Водоканал" штраф у розмірі 20% у сумі 723,35 гривень (а.с.52). Вказаний акт перевірки та податкове повідомлення-рішення отримане відповідачем, про що свідчить відповідний підпис уповноваженої особи відповідача.

Поряд з іншим, в матеріалах справи наявні акт камеральної перевірки від 18.05.2018 за №7328/09-19-54-01/33586885 та від 30.08.2018 за №12931/09-19-54-01/33586885, які свідчать про встановлене порушення відповідачем сплати самостійно визначеного та нарахованого контролюючим органом грошового зобов`язання з рентної плати за користування надрами та видобування корисних копалин протягом строків, визначених пунктом 57.1, 57.3 статті 57, пункту 257.5 статті 257 Податкового кодексу України (а.с.60, 95).

За наслідками розгляду акту від 18.05.2018 за №7328/09-19-54-01/33586885 та акту від 30.08.2018 за №12931/09-19-54-01/33586885, позивачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 18.05.2018 та податкове повідомлення-рішення № від 30.08.2018, якими до відповідача на підставі статті 126 Податкового кодексу України застосовано штрафні санкції в сумі 3 402,97 гривень та 1 000,00 гривень відповідно (а.с.59, 61).

Як слідує із акту перевірки від 18.05.2018 за №7328/09-19-54-01/33586885 та акту перевірки від 30.08.2018 за №12931/09-19-54-01/33586885, кількість днів затримки сплати узгодженого податкового зобов`язання з рентної плати за користування надрами та видобування корисних копалин перевищувала 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, в результаті чого контролюючим органом правомірно застосовано до відповідача штрафні (фінансові) санкції в загальному розмірі 4 402,97 гривень, виходячи із 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Вищевказані акти перевірок від 18.05.2018 за №7328/09-19-54-01/33586885 та від 30.08.2018 за №12931/09-19-54-01/33586885, а також прийняті на підставі них податкові повідомлення-рішення, отримані уповноваженою особою відповідача, свідченням чого є проставлені відповідні підписи посадових осіб платника податків (а.с.59, 60, 61, 96).

На час розгляду справи застосовані контролюючим органом штрафні санкції з податку на додану вартість, рентної плати за спеціальне використання води, рентної плати за користування надрами та видобування корисних копалин, згідно податкових повідомлень-рішень за № від 26.07.2017 (у зв`язку із частковою сплатою розмір заборгованості становить 4 335,58 гривень), № від 26.07.2017, №, № від 02.06.2017, № від 11.10.2017, №, № від 23.02.2018, №, № від 06.07.2018, № від 10.08.2018, № від 20.09.2018, № від 18.05.2018, № від 18.05.2018, № від 30.08.2018, відповідачем до бюджету не сплачені і заборгованість по них в загальному становить 28 590,85 гривень.

За приписами пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Оскільки, відповідачем у відповідності до вимог статті 56 Податкового кодексу України не була порушена процедура адміністративного оскарження податкового зобов`язання, визначеного податковими повідомлення-рішеннями №, № від 26.07.2017, №, № від 02.06.2017, № від 11.10.2017, №, № від 23.02.2018, №, № від 06.07.2018, № від 10.08.2018, № від 20.09.2018, № від 18.05.2018, № від 18.05.2018, № від 30.08.2018, суд приходить до переконання, що застосовані позивачем штрафні санкції в загальному розмірі 28 590,85 гривень, є узгодженими та являється податковим боргом.

У відповідності до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Кодексу після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається: а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов`язання платником податків - після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного цим Кодексом; б) при нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом.

Згідно підпункту 129.3.1 пункту 129.3 статі 129 Податкового кодексу України нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.

За змістом пункту 129.4 статті 129 Кодексу пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Наявний у матеріалах справи витяг із облікової картки платника податків відповідача з податку на додану вартість свідчать про те, що за відповідачем рахується пеня, яка числиться по особовому рахунку за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань з податку на податку на додану вартість в сумі 8 615,08 гривень (а.с.66).

У разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків (підпункт 59.1 статті 59 ПК України).

З матеріалів справи слідує, що 04.03.2016 Тлумацькою об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області вручено відповідачу податкову вимогу форми "Ю" за №133-23 від 25.02.2016, про що свідчить підпис посадової особи останнього на корінці податкової вимоги (а.с.81).

Відповідач податкову вимогу не оскаржував у строк передбачений законом.

Підпунктом 14.1.175. пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Податковий борг відповідача підтверджується довідкою про борг за платежами від 25.06.2019, податковими деклараціями з податку на додану вартість від 21.08.2017, від 19.09.2017, від 17.10.2017, від 15.11.2017, від 15.02.2018, від 19.03.2018, 18.04.2018, від 17.05.2018, від 15.06.2018, від 19.07.2018, від 15.08.2018, від 17.09.2018, від 18.10.2018, від 20.11.2018, від 20.12.2018, від 21.01.2019, від 19.02.2019, від 19.03.2019, від 18.04.2019 та від 17.05.2019, податковою декларацією з екологічного податку від 07.05.2019, податковими деклараціями з рентної плати від 10.05.2018, від 03.08.2018, від 06.11.2018, від 07.02.2018, від 17.05.2019, актами перевірки від 26.07.2019 за №6714/09-19-12-08/33586885, від 02.06.2017 за №000020/09-14-10/33586885, від 11.10.2017 за №9503/09-19-12-08/33586885, від 23.02.2018 за №3210/09-19-54-01/33586885, від 06.07.2018 за №10534/09-19-54-01/33586885, від 10.08.2018 зав №12449/09-19-54-01/33586885 та від 20.09.2018 за №13967/9/09-19-54-12/33586885, від 18.05.2018 за №7328/09-19-54-01/33586885 та від 30.08.2018 за №12931/09-19-54-01/33586885, податковими повідомленнями-рішеннями №, № від 26.07.2017, №, № від 02.06.2017, № від 11.10.2017, №, № від 23.02.2018, №, № від 06.07.2018, № від 10.08.2018, № від 20.09.2018, № від 18.05.2018, № від 18.05.2018, № від 30.08.2018, податковою вимогою форми "Ю" за №133-23 від 25.02.2016, обліковими картками платника податку на додану вартість, екологічного податку, рентної плати, які містяться в матеріалах справи (а.с.11, 12-31, 32-49, 50, 51, 52, 53-58, 59-61, 62-80, 81, 93-99).

Таким чином, суд приходить до висновку, що самостійно визначені відповідачем податкові зобов`язання з податку на додану вартість, екологічного податку, рентної плати за спеціальне використання води та рентної плати за користування надрами та видобування корисних копалин в загальному розмірі 745 717,38 гривень, застосовані контролюючим органом штрафні санкції в загальному розмірі 28 590,85 гривень і нарахована пеня в розмірі 8 615,08 гривень, являється податковим боргом відповідача.

Доказів, які б свідчили про погашення заборгованості в загальному розмірі 782 923,31 гривень, що є предметом стягнення або спростування її наявності, відповідач суду не надав.

Відповідно до підпункту 20.1.34. пункту 20.1 статті 20 ПК України передбачено право контролюючих органів звернення до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі (пункт 95.1. статті 95 ПК України).

Пунктами 95.3 та 95.4 статті 95 ПК України визначено заходи щодо погашення податкового боргу платника податків, відповідно до вимог яких стягнення коштів у рахунок погашення такого боргу здійснюється за рішенням суду з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Враховуючи те, що відповідачем не сплачено грошове зобов`язання у терміни визначені Податковим кодексом України, то суд зазначає підставним звернення податкового органу до суду із позовом на стягнення 782 923,31 гривень, у спосіб визначений пунктами 95.3 та 95.4 статті 95 вказаного Кодексу.

На переконання суду відповідач зобов`язаний погасити вказану суму податкового боргу. Наявність такого обов`язку у відповідача є визначальним для вирішення даного спору, крім того, вказаний обов`язок забезпечується Конституцією України, стаття 67 якої передбачає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

З огляду на вказане, позовні вимоги про стягнення з Комунального підприємства "Тлумач-Водоканал" податкового боргу в загальній сумі 782 923,31 гривень є обґрунтованими, а позов таким що підлягає до задоволення.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства "Тлумач-Водоканал" (ідентифікаційний код юридичної особи 33586885) в дохід державного бюджету податковий борг зі сплати податку на додану вартість в сумі 692 782,39 гривень (шістсот дев`яносто дві тисячі сімсот вісімдесят дві гривні тридцять дев`ять копійок), екологічного податку (скиди забруднюючих речовин безпосередньо у водні об`єкти) в сумі 1 183,81 гривень (одна тисяча сто вісімдесят три гривні вісімдесят одну копійку), рентної плати за спеціальне використання води в сумі 2 569,53 гривні (дві тисячі п`ятсот шістдесят дев`ять гривень п`ятдесят три копійки), рентної плати за користування надрами та видобування корисних копалин в сумі 86 387,58 гривень (вісімдесят шість тисяч триста вісімдесят сім гривень п`ятдесят вісім копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач Головне управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 39394463), вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018.

Відповідач Комунальне підприємство "Тлумач-Водоканал" (ідентифікаційний код юридичної особи 33586885), вул. Рибаківка, 22-А, с. Гончарівка, Тлумацький район, Івано-Франківська область, 78000.

Суддя /підпис/ Чуприна О.В.