Справа № 300/214/19
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року№ 857/8979/19
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Качмара В.Я.,

суддів Мікули О.І., Ніколіна В.В.,

при секретарі судового засідання Пильо І.І.

розглянувши у відкритому судовому в м.Львові апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 8 квітня 2019 року у справі №300/214/19 (суддя Главач І.А., рішення ухвалене о 16/18 год, м.Івано-Франківськ, повний текст складено 12 квітня 2019 року) за її позовом до ОСОБА_1 про приведення до попереднього стану самочинно реконструйованої квартири, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року Державна архітектурно-будівельна інспекція України (далі ДАБІ) звернулася до суду позовом до ОСОБА_1 про знесення самовільно здійсненого будівництва по АДРЕСА_1 далі Адреса).

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 8 квітня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив позивач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В доводах апеляційної скарги вказує, що в ході проведення Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області (далі Управління) позапланової перевірки дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил по Адресі встановлено факт виконання відповідачем будівельних робіт без дозвільних документів, чим порушено пункт 1 частини першої статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі Закон №3038-VI), про що 11.09.2018 складено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, яким зобов`язано відповідача усунути виявлене порушення шляхом виготовлення дозвільних документів або приведення до первинного стану до 11.11.2018 (далі Припис). Оскільки ОСОБА_1 в добровільному порядку не виконано вимоги Припису позивач вважає, що виконання такого має відбуватися шляхом знесення самовільно здійсненого будівництва по Адресі.

Учасники справи, в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС), вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Позивач у відповіді на відзив не погоджується із доводами відповідача та просить задовольнити подану ним апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції вказав на те, що під час судового розгляду даної справи встановлено, що відповідач намагається знайти інші, менш категоричні способи усунення порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності, зокрема вирішення питання щодо дозвільної документації. Крім того, судом взято до уваги поведінку відповідача, за якої нею було у повному обсязі сплачено накладені штрафи за вчинення адміністративних правопорушень, що свідчить про відсутність протиправного наміру в її діях.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що 11.09.2018 посадовими особами Управління проведено позапланову перевірку дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил по Адресі, за результатами якої складено акт від 11.09.2018 №870/1009/m.7/2018 (далі Акт; а.с.18-25).

Вказаною перевіркою встановлено здійснення ОСОБА_1 робіт із реконструкції без оформлення дозвільних документів, чим порушено пункт 1 частини першої статті 34 Закону №3038-VI.

У зв`язку із виявленим порушенням складено протокол про адміністративне правопорушення від 11.09.2018 (далі Протокол) про порушення частини п`ятої статті 96 КУпАП, а також винесено Припис відповідно до якого зобов`язано відповідача усунути виявлене порушення шляхом виготовлення дозвільних документів або приведення об`єкта будівництва до попереднього стану до 11.11.2018 (а.с.26-28) .

За наслідками розгляду Протоколу 20.09.2018 Управлінням складено постанову по справі про адміністративне правопорушення №163/1009/m6/2018 (далі Постанова), якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн (а.с.29).

Згідно квитанції від 03.10.2018 №83.101.1/19970083 накладений Постановою штраф в розмірі 10200 грн було сплачено відповідачем 03.10.2018 (а.с.30).

16.11.2018 Управлінням здійснено позапланову перевірку об`єкта по Адресі з метою перевірки виконання ОСОБА_1 вимог Припису.

За результатами перевірки встановлено, що вимоги Припису не виконано, як наслідок складено акт планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт № 1102/1009/m.7/2018 (далі Акт-1), яким зафіксовано порушення абзацу 4 пункту 14 «Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України (далі КМУ) від 23.05.2011 №533 (далі Порядок).

Також 28.11.2018 складено протокол про адміністративне правопорушення про притягнення відповідача до відповідальності за порушення частини першої статті 188-42 КУпАП та постановою по справі про адміністративне правопорушення від 06.12.2018 №208/1009/m6/2018 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн, який був сплачений відповідачем згідно квитанції від 27.12.2018 №0.0.1 (а.с.39-42).

Зазначені обставини, на думку позивача, є безумовною підставою для знесення самовільно здійсненого будівництва по Адресі за рахунок ОСОБА_1 , оскільки Управлінням вжито усіх передбачених законом заходів для усунення правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлює Закон №3038-VI (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до вимог статті 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон №687-XIV) для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд. Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю.

Згідно з частиною першою статті 41 Закону №3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому КМУ.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями (суб`єктами містобудування) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначено у Порядку (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Пунктом 2 зазначеного Порядку встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням: 1) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; 2) порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи; 3) інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об`єкта будівництва.

Відповідно до пункту 5 Порядку державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Згідно з пунктами 6, 7 Порядку плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю. Позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, виявлення факту самочинного будівництва об`єкта.

У пункті 16 зазначеного Порядку встановлено, що за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

За змістом пункту 17 Порядку у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Пунктом 9 Порядку передбачено, що здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

Відтак, наведеними вище нормами передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у формі планових і позапланових перевірок, за його результатами посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки, а у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Згідно з частиною першою статті 34 Закону №3038-VI замовник має право виконувати будівельні роботи після, зокрема, подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 38 Закону №3038-VI у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

За рішенням суду самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.

У разі неможливості виконання рішення суду особою, яка здійснила таке самочинне будівництво (смерть цієї особи, оголошення її померлою, визнання безвісно відсутньою, ліквідація чи визнання її банкрутом тощо), знесення самочинно збудованого об`єкта здійснюється за рішенням суду за рахунок коштів правонаступника або за рішенням органу місцевого самоврядування за рахунок коштів місцевого бюджету та в інших випадках, передбачених законодавством.

Разом з цим, відповідно до частин четвертої, сьомої статті 376 Цивільного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі ЦК) якщо власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила самочинне будівництво, або за її рахунок.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливою або особа, яка здійснила будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила будівництво.

Отже, об`єкти будівництва є самочинними у випадках наявності однієї із вказаних умов: збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети; збудовані або будуються без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи; збудовані або будуються без належно затвердженого проекту; збудовані або будуються з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

При цьому, з аналізу положень частини сьомої статті 376 ЦК видно, що для задоволення позову у цій справі необхідно наявність таких фактів як неможливість такої перебудови об`єкту, або відмови особи, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови, чого у даній справі не встановлено.

Навпаки, як встановлено під час розгляду справи, відповідачем вчиняється ряд дій, спрямованих на виконання вимог Припису шляхом виготовлення дозвільних документів.

Так, рішенням Заболотівської селищної ради об`єднаної територіальної громади Снятинського району Івано-Франківської області (далі Селищна рада) від 13.12.2018 №215-10/2018 «Про внесення змін в рішення 11 сесії 7-го демократичного скликання Заболотівської селищної ради від 06.04.2017 року «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 » внесено зміни в рішення Селищної ради від 06.04.2017, де слова «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою» змінити на слова «Надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку площею 0,0250 га по АДРЕСА_2 (а.с.81).

Окрім цього, між ОСОБА_2 що діє на підставі кваліфікаційного сертифікату від 27.02.2013 серія АА №001297, виданого атестаційною архітектурно-будівельною комісією Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України та відповідачем укладено Договір від 28.08.2018 №10/08-18 на виготовлення проектної документації - робочого проекту реконструкції квартири по Адресі (а.с.77).

Також, між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЕОЗЕМПОКУТТЯ» укладено Договір від 06.11.2018 М18-315/1-ПВ про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с.78-79).

До того ж, під час розгляду даної справи судом встановлено, та це знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що власниками квартир та приміщень, суміжних із квартирами АДРЕСА_1 та №3 по Адресі надано згоду ОСОБА_1 на реконструкцію квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 2 по Адресі (а.с.82-84).

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що станом на час проведення позапланової перевірки від 28.11.2018 щодо виконання вимог Припису відповідач почала виконувати вимоги Припису, шляхом виготовлення необхідної дозвільної документації. Зазначена обставина вказує також на той факт, що відповідач не відмовилась добровільно виконувати вимоги Припису в розумінні абзацу 2 частини першої статті 38 Закону №3038-VI, а тому звернення органу державного архітектурно-будівельного контролю з позовом до суду про знесення самочинного будівництва є передчасним, надмірним, необґрунтованим та крайнім заходом реагування.

Пунктом 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30.03.2012 №6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» визначено, що під істотним порушенням будівельних норм і правил слід розуміти, зокрема, недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних елементів житлового будинку, будівлі, споруди, що впливає на їх міцність і безпечність.

Верховний Суд у своїй постанові від 7 вересня 2018 року по справі №813/6284/14 дійшов висновку, що знесення самочинного будівництва як крайня міра можливе за умови, якщо цим будівництвом порушуються права третіх осіб, а перебудова не призведе до усунення їх порушених прав, а також у разі, якщо перебудова нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами неможлива, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови, тобто, використані усі передбачені законодавством України заходи реагування.

З`ясовуючи необхідність зобов`язання відповідача привести до попереднього стану самочинно реконструйовану квартиру по Адресі, яке в даному випадку можливе лише шляхом знесення добудови, якою збільшено геометричні розміри даної квартири, суд вірно вказав на те, що безумовних причин для такого зобов`язання у розглядуваному випадку немає. Відповідач хоча і поза межами визначеного Приписом строку на усунення порушення щодо виготовлення дозвільних документів на перебудову все таки виконує такі вимоги, що підтверджується вище наведеним, а також наявними у справі документами.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції щодо того, що зобов`язання відповідача про приведення до попереднього стану самочинно реконструйованого об`єкта, яке в даному випадку можливе шляхом знесення добудови, якою збільшено геометричні розміри квартири, є передчасним та не співмірним заходом, адже відповідачем вчиняються дії щодо вирішення питання дозвільної документації на об`єкт будівництва. Крім того, суд бере до уваги поведінку ОСОБА_1 за якої нею було у повному обсязі сплачено накладені штрафи за вчинення адміністративних правопорушень, що свідчить про відсутність протиправного наміру в її діях.

Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанцій, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 8 квітня 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Головуючий суддя В. Я. Качмар
судді О. І. Мікула
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 11 жовтня 2019 року.