Справа № 1.380.2019.003301
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/8858/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року, прийняте суддею Кравцівим О.Р. у місті Львові у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьк Луганської області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_2 ( надалі - позивач) звернувся з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьк Луганської області (надалі - УПФУ в м.Сєвєродонецьк), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (надалі ГУ ПФУ у Львівській області) про визнання дій УПФУ в м. Сєвєродонецьку, що полягали у незастосуванні положень «Порядку визначення заробітної плати для призначення пенсії у разі втрати документів про її нарахування і виплату», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2006 за №919 (далі Порядок №919), під час розрахунку пенсії позивачу, протиправними; визнання протиправними дій ГУ ПФУ у Львівській області, що полягали у незастосуванні положень Порядку №919, під час розрахунку пенсії позивачу, протиправними; зобов`язання ГУ ПФУ у Львівській області здійснити розрахунок пенсії позивачу із застосуванням положень Порядку №919, а також на підставі даного розрахунку виплатити позивачу кошти за період 2017-2019 років.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року відмовлено в задоволенні позову.

Суд виходив з того, що Порядок №919 застосовується лише при призначенні, а не під час перерахунку пенсії, та лише у випадках п.1 Порядку. Із матеріалів справи вбачається, що на момент призначення пенсії позивачу його страховий стаж, починаючи з 01 липня 2000 року становив більш як 60 місяців, що виключає застосування Порядку до позивача.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі покликається на те, що під час розрахунку його пенсії та неможливості надати довідку про розмір заробітної плати за 1995 2000 роки , УПФУ в м. Сєвєродонецьку повинно було розрахувати розмір його пенсії, виходячи з розміру середньої заробітної плати у відповідних галузях економіки за аналогічною професією, використавши відомості, що знаходяться у трудовій книжці позивача.

Судом безпідставно застосовано п.1 вказаного вище Порядку та не звернута увага на ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Просить скасувати рішення суду та ухвалити постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

У своєму відзиві ГУ ПФУ у Львівській області наводить міркування, аналогічні мотивам оскарженого судового рішення.

УПФУ в м. Сєвєродонецьку у своєму відзиві зазначило, що пенсійну справу ОСОБА_1 передано до ГУ ПФУ у Львівській області та пенсію виплачено по 30.04.2018 року. 01.05.2018 року позивача знято з обліку. За відсутності матеріалів, управління не може зазначити причини застосування або незастосування положень Порядку. Вважає законним та обґрунтованим рішення суду першої інстанції.

Відповідно по п.3 ч.1 ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є внутрішньо переміщеною особою та перебуває на обліку в ГУПФУ у Львівській області як одержувач пенсії за віком.

Пенсію позивачу призначено з 06.02.2017 року УПФУ в м. Сєвєродонецьку як працюючому пенсіонеру відповідно до абзацу 6 пункту 3 Розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року.

Розрахунок пенсійної виплати позивача визначався із загального стажу роботи 28 років 11 місяців 29 днів (стаж враховано по 31.01.2017 року) та середньомісячного заробітку для обчислення пенсії за період роботи з 01.05.2001 року по 31.01.2017 року за індивідуальними відомостями з реєстру застрахованих осіб в розмірі 4468,76 грн. загальний розмір пенсії з 06.02.2017 року становив 2096,26 грн.

З 02.05.2017 року позивачу призначено виплату щомісячної державної адресної допомоги в розмірі 52,29 грн.

Відповідно до поданої ОСОБА_1 заяви від 18.02.2019 року, ГУПФУ у Львівській області проведено перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною статусу з працюючого пенсіонера на непрацюючого.

З 01.03.2019 року пенсія позивача перерахована із застосуванням збільшеного на 1,17 показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, в розмірі 4404,35 грн. та із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1%. Після проведеного перерахунку пенсії з 01.03.2019 року розмір пенсії становить 2470,05грн.

16.05.2019 року ОСОБА_1 до ГУПФУ у Львівській області подано заяву щодо проведення належного розрахунку пенсії відповідно до положень Порядку визначення заробітної плати для призначення пенсії у разі втрати документів про її нарахування і виплату, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2006 року за №919.

Листом №2343/02.11-11 від 27.06.2019 року ГУПФУ у Львівській області відмовило позивачу у проведенні такого перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю підстав для застосування Порядку №919.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року (в редакції, чинній на час призначення пенсії) для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Пунктом 1 Порядку №919 передбачено, що цей Порядок встановлює механізм визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії застрахованої особи, страховий стаж якої починаючи з 1 липня 2000 р. становить менш як 60 місяців, за основним місцем роботи за період страхового стажу до 1 липня 2000 р. за умови відсутності заробітної плати (доходу) за будь-які інші 60 календарних місяців страхового стажу підряд незалежно від перерв до 1 липня 2000 р. у разі втрати первинних документів про нарахування та виплату підприємствами, установами, організаціями заробітної плати (доходу) у зв`язку із стихійним лихом, аваріями, катастрофами або з інших незалежних від застрахованої особи обставин.

Відповідно до пункту 3 Порядку №919 за період до 1 січня 1998 року та у разі відсутності даних у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків і Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування заробітна плата (дохід) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується під час призначення пенсії, визначається:

1) за наявності підприємства, установи, організації, де працювала особа, або їх правонаступника виходячи з розміру середньої заробітної плати за відповідною професією (посадою) на зазначеному підприємстві, в установі, організації, що склалася у кожному місяці роботи, за який втрачено документи про нарахування та виплату заробітної плати (доходу).

За відсутності на підприємстві, в установі, організації або в їх правонаступника відповідної професії (посади) заробітна плата визначається виходячи з розміру середньої заробітної плати за аналогічною професією (посадою) на зазначеному підприємстві, в установі, організації або в їх правонаступника, що склалася у кожному місяці роботи, за який втрачено документи.

У випадку повної втрати первинних документів про нарахування та виплату підприємствами, установами, організаціями заробітної плати (доходу) за відповідний період заробітна плата визначається за відповідною професією (посадою) на зазначеному підприємстві, в установі, організації за календарний рік, що передує року, з якого призначається пенсія;

2) у разі коли підприємство, установу, організацію ліквідовано, а документи до органу вищого рівня або архівним установам не передано, - виходячи з мінімальної тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною або аналогічною професією (посадою), передбаченої відповідною галузевою угодою, за календарний рік, що передує року, з якого призначено пенсію. При цьому коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи визначається виходячи з розміру середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за місяць, за який розраховується заробітна плата, календарного року, що передує року, з якого призначено (перераховано) пенсію.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Порядок №919 застосовується лише при призначенні, а не під час перерахунку пенсії, та лише у випадках, встановлених в пункті 1.

Зазначене вище відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 26.06.2018 року у справі №453/500/15-а.

Судом встановлено, що на момент призначення пенсії позивачу його страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становив більш як 60 місяців, що виключає застосування Порядку №919 до спірних правовідносин.

Апеляційний суд відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а, відтак, не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року у справі № 1.380.2019.003301 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. В. Онишкевич
Повний текст судового рішення виготовлено 10.10.2019 року.