Справа № 580/499/19
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/499/19 Суддя (судді) першої інстанції: С.О. Кульчицький
Суддя-доповідач: Л.В. Губська
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Карпушової О.В., Степанюка А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до сільської ради села Шарнопіль Монастирищенського району Черкаської області, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати протиправним рішення сесії сільської ради села Шарнопіль Монастирищенського району Черкаської області від 29.05.18 № 22-1/VII про відмову в погодженні надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із земель державної власності за межами населеного пункту в адмінмежах Шарнопільської сільської ради Монастирищенського району площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства та зобов`язати відповідача повторно розглянути це питання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що статтею 118 Земельного кодексу України визначено виключний перелік підстав для відмови особі у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Оскільки рішення від 29.05.18 № 22-1/VII прийнято всупереч наведеній нормі, воно є протиправним та підлягає скасуванню.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 29 липня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено, при цьому, суд першої інстанції виходив з того, що саме Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області є спеціально уповноваженим органом на розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення та бажаною позивачем земельною ділянкою. Разом з тим, прийняття будь-якого рішення органом місцевого самоврядування не впливає на подальші відносини позивача із суб`єктом, повноважним на виконання функцій держави щодо розпорядження бажаною земельною ділянкою.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове про задоволення позовних вимог. Апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального права. На думку апелянта, висновки суду щодо невірного способу захисту порушеного права є хибними, оскільки, приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції не навів правові висновки щодо причинно-наслідкового зв`язку між рішенням сільської ради та відмовою Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області у наданні дозволу на розробку землевпорядної документації.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як установлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області із заявою, в якій просив надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Шарнопільської сілької ради (за межами населеного пункту) Монастирищенського району Черкаської області за рахунок земель запасу державної власності Шарнопільської сільської ради.

Керуючись наказом Державного агентства земельних ресурсів України від 15.10.2011 № 328, яким введено в дію рішення колегії Держземагенства України від 14.10.2014 № 2/1 «Про обов`язкове направлення на розгляд до місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності», Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області скеровано запит до сільської ради села Шарнопіль Монастирищенського району Черкаської області для висловлення позиції щодо можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою.

29 травня 2018 року відповідачем прийнято рішення № 22-I/VII про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із земель державної власності за межами населеного пункту в адміністративних межах Шарнопільської сільської ради орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства.

03 липня 2018 року Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області листом № 2768/0/95-18 повідомило позивача про прийняте рішення.

Не погоджуючись із рішенням сільської ради, яким йому відмовлено у наданні дозволу на розробку землевпорядної документації, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на невірно обраний позивачем спосіб захисту порушеного права, оскільки для останнього правові наслідки створюють саме дії та рішення Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, а не рішення відповідача.

З даного приводу колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Так, відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

З дня набрання чинності 1 січня 2013 року Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» № 5245-17, землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються всі землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах "а" і "б" пункту 4 цього розділу, а у державній власності залишаються усі інші землі, розташовані за межами населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпункті "а" пункту 3 цього розділу відповідно до п.3,4 цього Закону. З дня набрання чинності цим Законом землі державної та комунальної власності в Україні вважаються розмежованими, відповідно до п. 7 цього ж Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 122 ЗКУ, сільські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб, а центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Отже, як вірно зазначає суд першої інстанції, в залежності від місця розташування земельної ділянки, а саме в межах чи за межами населеного пункту, категорії земель та за їх цільовим призначенням, залежить орган, який має право ними розпоряджатися. У даному випадку землями має право розпоряджатися в межах села Шарнопіль Монастирищенського району Черкаської області - сільської ради села, як землями комунальної власності, а за межами цього населеного пункту - Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області, як землями державної власності.

Отже, відмова сільської ради села Шарнопіль Монастирищенського району Черкаської області полягала в тому, що цей представницький орган місцевого самоврядування не є розпорядником земель державної власності за межами населеного пункту.

На підставі викладеного, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що позовна вимога щодо визнання рішення сесії сільської ради села Шарнопіль Монастирищенського району Черкаської області від 29.05.18 № 22-1/VII протиправним та його скасування, не підлягає задоволенню.

Отже, і похідна вимога про зобов`язання Шарнопільської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області повторно розглянути питання про надання позивачеві дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає відхиленню.

Крім того, у відповідності до вимог пункту 8 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 № 333 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.10.2016 за № 1391/29521, Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру.

Згідно з пунктом 84 Типової інструкції з діловодства в територіальних органах Держгеокадастру, затвердженої наказом Держгеокадастру від 15 жовтня 2015 року № 600, накази видаються як рішення організаційно-розпорядчого характеру. За змістом управлінської дії накази видаються з основних питань діяльності територіального органу Держгеокадастру, адміністративно-господарських, кадрових питань.

Пунктом 123 вказаної Інструкції визначено, що службові листи складаються з метою обміну інформацією між установами як: відповіді про виконання завдань, визначених в актах органів державної влади, дорученнях вищих посадових осіб; відповіді на запити, звернення; відповіді на виконання доручень установ вищого рівня; відповіді на запити інших установ; відповіді на звернення громадян; відповіді на запити на інформацію; ініціативні листи; супровідні листи.

Отже, положеннями вказаних нормативно-правових актів визначено, що за результатами розгляду будь-яких основних питань у межах повноважень територіального органу Держгеокадастру цей орган має видавати відповідний наказ. При цьому, листи складаються у разі надання відповіді на звернення громадян.

Таким чином, рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або про відмову в його затвердженні повинне оформлятися розпорядчим індивідуальним правовим актом у формі наказу Головного управління Держгеокадастру в області.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справа № 820/4439/17.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно встановлені обставини справи і судове рішення ухвалено у відповідності до норм матеріального та процесуального права. Доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 липня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: О.В. Карпушова

А.Г. Степанюк