Справа № 158/2406/19
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/10030/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Мікули О.І.,

за участю секретаря судового засідання Ваврик Х. Б.,

представника позивача Брика А.О.,

розглянувши у судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 29 серпня 2019 року у справі № 158/2406/19 (рішення ухвалено в м.Ківерці, головуючий суддя Корецька В.В.) за адміністративним позовом військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 про продовження строку затримання з метою забезпечення передачі іноземця відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію,

в с т а н о в и в:

Військова частина НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 28.08.2019 звернулася в суд із адміністративним позовом до громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 , в якому просила продовжити строк затримання на шість місяців громадянину Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, до граничного терміну затримання, а саме до 01.12.2019.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 29 серпня 2019 року адміністративний позов задоволено. Продовжено строк затримання громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, до граничного строку затримання, а саме до 01.12.2019.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції громадянин Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що листи на які посилається суд першої інстанції вже були предметом дослідження апеляційного суду у постанові від 18 липня 2019 року та щодо них апеляційним судом встановлено, що зібрані у справі докази не підтверджують обставин щодо фактичного направлення перелічених вище запитів щодо ідентифікації відповідача до дипломатичних представництв або консульських установ держави ймовірного походження відповідача. Також надані до матеріалів справи копії запитів, не підтверджують обставин стосовно дотримання вимог Інструкції №353/271/150 при складанні та направленні таких запитів. Оскільки в порушення вказаної правової норми долучені до матеріалів запити не містять відомостей про те, що з метою ідентифікації особи до дипломатичних представництв або консульських установ держави походження іноземця було надіслано кольорові фотокартки на кожну особу, заповнені анкети визначеного консульською установою зразка для ідентифікації особи відповідача.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Представник відповідача просив задовольнити апеляційну скаргу.

Відповідач в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України, вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності.

Заслухавши суддю - доповідача, представника позивача, перевіривши підстави для апеляційного перегляду відповідно до доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи підтверджується, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.06.2018 вирішено затримати громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

14.06.2018 відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було поміщено до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, за адресою: Волинська область, Ківерцівський район, с. Журавичі.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 30.05.2019 продовжено строк затримання громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, строком на 6 місяців, а саме до 01.12.2019.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.07.2019 апеляційну скаргу громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 30 травня 2019 року в справі № 158/1375/19 змінено, виключено з резолютивної частини рішення слова: 6 (шість) місяців та зазначивши замість обумовленого часового проміжку строк -3 (три) місяці, а саме до 1 вересня 2019. У решті рішення суду залишено без змін.

Тобто, встановлено, що строк затримання відповідача та перебування у Волинському ПТПІ закінчується 01.09.2019.

Враховуючи те, що 01.12.2019 закінчується строк затримання відповідача перебування у ПТПІ, позивач звернувся до суду із даним позовом стосовно продовження строку затримання відповідача.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено, що на момент закінчення шестимісячного строку затримання є неможливою ідентифікація відповідача, що також унеможливлює забезпечення реадмісії відповідача.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

З метою вжиття заходів щодо ідентифікації відповідача та отримання документів щодо його громадянської належності, позивачем на адресу посольства Соціалістичної Республіки В`єтнам направлялися запити щодо встановлення особи відповідача, однак на час подання позову відповіді отримано не було, що унеможливлює підготовку документів позивачем для забезпечення передачі відповідача відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

Як встановлено судом першої інстанції відносно відповідача було направлено листи посольству Соціалістичної Республіки В`єтнам в Україні від 12.12.2018 №81/2016, від 21.02.2019 №81/272 та від 25.04.2019 №21/480 щодо встановлення особи.

Станом на момент розгляду справи судом, відповідь на вищевказані запити не отримано.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України та Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

В силу вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 4 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до частини 1 статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, на підставі заяви поданої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, до іноземця або особи без громадянства суд може застосувати такий захід як затримання з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Частинами 11-13 статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Зазначені в частині 13 статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України умови є самостійними підставами продовження строку затримання іноземців чи осіб без громадянства.

Отже, нормами чинного законодавства передбачено, що у випадку відсутності співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації, а також при неодержанні інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи, строк затримання такої особи може бути продовжено шляхом подачі відповідного адміністративного позову, який подається кожні шість місяців.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів зазначає, що органами ДМС України не вживалися всі можливі заходи з метою ідентифікації та забезпечення видворення відповідача та з огляду на відсутність умов, передбачених частиною 13 статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких неможливо ідентифікувати відповідача, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для продовження строку затримання відповідача.

При цьому, зібрані у справі докази не підтверджують обставин щодо фактичного направлення перелічених вище запитів щодо ідентифікації відповідача до дипломатичних представництв або консульських установ держави ймовірного походження відповідача.

Суд першої інстанції встановив, що позивачем було направлено листи посольству Соціалістичної Республіки В`єтнам в Україні від 12.12.2018 №81/2016, від 21.02.2019 №81/272 та від 25.04.2019 №21/480 щодо встановлення особи.

Проте, в матеріалах справи, зокрема в позовній заяві є посилання, як на доказ такого звернення лише лист позивача від 25.04.2019 №21/480 щодо встановлення особи (а.с. 1-2, 7).

Останній лист був врахований апеляційною інстанцією при винесенні постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.07.2019, якою встановлено достатній строк затримання відповідача та перебування у Волинському ПТПІ на 3 місяці, а саме до 01.09.2019.

Інших доказів суду не представлено.

Крім того, зі змісту долученої представником позивача вхідної телеграми видно, що відповідач 09.10.2019 вибув з території України у Соціалістичну Республіку В`єтнам. Що є обставиною, яка виключає продовження строку затримання.

Аналізуючи наведені правові норми та фактичні обставини справи, колегія дійшла висновку про відсутність правових підстав для продовження строку затримання відповідача з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця за межі України строком на 6 місяців.

Відповідно до статей 9, 29 Загальної декларації прав людини (1948 року) та ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права (1966 року) ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання, а при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати лише таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги прав і свобод інших людей, а також забезпечення справедливих вимог моралі, суспільного порядку і загального добробуту.

Відтак, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, без повного та належного з`ясування усіх обставин справи, що є підставою для його скасування та прийняття постанови про відмову в задоволенні позовних вимог з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 229, 243, 272, 289, 308, 310, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 29 серпня 2019 року у справі № 158/2406/19 скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні адміністративного позову військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Д. М. Старунський
судді В. М. Багрій
О. І. Мікула