Справа № 640/8928/19
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2019-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/8928/19 Суддя (судді) першої інстанції: Погрібніченко І.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Земляної Г.В., Кобаля М.І., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у порядку письмового провадження за апеляційними скаргами Міністерства юстиції України, ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 липня 2019 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про скасування наказу,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом у якому просив скасувати наказ Міністерства юстиції України № 1410/5 від 08.05.2019 р.

На обгрунтування своїх вимог позивач зазначав, що він є власником нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 .

Оспорюваним наказом задоволено скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та скасовано рішення про державну реєстрацію прав на вказані приміщення.

Позивач стверджував, що в порушення вимог Положення про Комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації його не було повідомлено про розгляд цієї скарги.

ОСОБА_2 також посилався на наявність судового спору щодо нерухомого майна.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 липня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю.

В апеляційній скарзі Міністерство юстиції України, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, не повне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати вказане судове рішення і прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Зокрема, скаржник зазначає, що ОСОБА_1 , ОСОБА_3 у скарзі зазначили про відсутність судового спору з порушеного в скарзі питання і позивачем не було надано відповідної ухвали про відкриття провадження у справі.

Також, Міністерство юстиції України звертало увагу на порушення, допущені державними реєстраторами, при вчиненні реєстраційних дій.

Вказуючи на допущені, на думку ОСОБА_1 , судом порушення норм чинного матеріального та процесуального законодавства, що призвело до постановлення неправильного судового рішення, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 .

Так, ОСОБА_1 стверджує, що у Міністерства юстиції України були відсутні правові підстави для не розгляду скарги, оскільки останнє не було обізнане про наявність судового спору.

Названий скаржник також наполягав на тому, що прийняття рішення про відмову у розгляді скарги можливо лише перед початком її розгляду.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Київський апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 25 квітня 2019 р. за вх. № 14382-33-19 до Міністерства юстиції України надійшла скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав.

За змістом цієї скарги приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Криворучко В.П. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень:

- індексний номер 46595373 від 22.04.2019 р. про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на нежитлове приміщення № 157 загальною площею 372,2 кв.м., літ. «А» (реєстраційний № 000) про АДРЕСА_1 ;

- індексний номер 46595286 від 22.04.2019 р. про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на нежитлове приміщення № 156 загальною площею 508,9 кв.м., літ. «А» (реєстраційний № 000) про АДРЕСА_1 ;

- індексний номер 46595182 від 22.04.2019 р. про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на нежитлове приміщення № 155 загальною площею 89,3 кв.м., літ. «А» (реєстраційний № 000) про АДРЕСА_1 ;

- індексний номер 46594885 від 22.04.2019 р. про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на нежитлове приміщення № 154 загальною площею 455,6 кв.м., літ. «А» (реєстраційний № 000) про АДРЕСА_1

Також, державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстратор» Нікітіною Ю.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 46583928 від 22.04.2019 р., № 46584694 від 22.04.2019 р., № 46585033 від 22.04.2019 р. якими змінено відомості щодо іпотекодержателя нежитлових приміщень № 154 , № 155, № 156, № 157 про АДРЕСА_1 з ОСОБА_4 на ОСОБА_5 .

У цей же день, державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстратор» Нікітіною Ю.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 46586404, № 46586716, № 46585963, № 49585724, якими право власності на нежитлові приміщення № 154 , № 155, № 156, № 157 про АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_5

Рішеннями № 46586977 від 22.04.2019 р. та № 46587303 від 22.04.2019 р. державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстратор» Нікітіна Ю.В. видалила з Державного реєстру відомості про державну реєстрацію іпотеки та про державну реєстрацію обтяжень щодо нежитлових приміщень № 154 , № 155 , № 156, № 157 про АДРЕСА_1 .

Вказуючи, що ані вони, як власники нежитлових приміщень, ані іпотекодержатель ОСОБА_4 , не ініціювали жодних реєстраційних дій, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 просили скасувати названі рішення та поновити порушені права шляхом відновлення реєстраційних записів.

07 травня Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації склала висновок, яким рекомендувала задовольнити скаргу у повному обсязі.

Висновок вмотивовано тим, що спірні рішення прийнято з порушенням вимог Закону України «Про іпотеку» та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор Нікітіна Ю.В. вчинила реєстраційні дії без документів, що посвідчують відступлення прав іпотеки.

На підставі цього висновку Міністерство юстиції України видало наказ № 1410/5 від 08.05.2019 р. «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», яким скасувало зазначені рішення державного реєстратора Нікітіної Ю.В. № 46583928 від 22.04.2019 р., № 46584694 від 22.04.2019 р., № 46585033 від 22.04.2019 р., № 46586404 від 22.04.2019 р., № 46586716 від 22.04.2019 р., № 46585963 від 22.04.2019 р., № 49585724 від 22.04.2019 р., № 46586977 від 22.04.2019 р., № 46587303 від 22.04.2019 р. та рішення державного реєстратора Криворучко В.П. № 46595373 від 22.04.2019 р., № 46595286 від 22.04.2019 р., № 46595182 від 22.04.2019 р., № 46594885 від 22.04.2019 р.

Спеціальним законом, який регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 р. № 1952-IV (надалі за текстом - «Закон № 1952-IV»).

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону № 1952-IV у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Частиною 1 статті 37 Закону № 1952-IV передбачено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Згідно пункту 1 частини 2 названої статті Закону № 1952-IV Міністерство юстиції України розглядає скарги на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір).

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2 було подано до Комісії з питань скарг у сфері державної реєстрації заперечення проти скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

У цьому запереченні ОСОБА_2 , зокрема, наголошував на тому, що у провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебуває справа за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння предметом спору у якій є нежитлові приміщення по АДРЕСА_1 .

Також, до заперечення було додано копію ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 02.05.2019 р. про відкриття провадження у справі № 760/12174/19.

Таким чином, з огляду на наведені приписи пункту 1 частини 2 названої статті Закону № 1952-IV та враховуючи наявність судового спору щодо нерухомого майна, слід погодитись з висновком суду першої інстанції про те, що у Міністерства юстиції України були відсутні правові підстави для розгляду скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Посилання скаржників на те, що Міністерство юстиції України не було обізнане про наявність спору щодо нерухомого майна, оскільки: подана ОСОБА_2 ухвала не містить відомостей про предмет спору, а згідно даним Єдиного державного реєстру судових рішень міститься предметом спору у справі № 760/12174/19 є розірвання шлюбу, колегія суддів не приймає як доказ.

Із матеріалів справи вбачається, що в ухвалі про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 судом було допущено описку у номері справи.

Так, 26.06.2019 р. ОСОБА_2 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва із запитом у якому просив повідомити, чи перебуває в провадженні суду справа за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про витребування майна:

- нежитлового приміщення № 154 загальною площею 455,6 кв.м., літ. «А» (реєстраційний № 000);

- нежитлового приміщення № 155 загальною площею 89,3 кв.м., літ. «А» (реєстраційний № 000);

- нежитлового приміщення № 156 загальною площею 508,9 кв.м., літ. «А» (реєстраційний № 000);

- нежитлового приміщення № 157 загальною площею 372,2 кв.м., літ. «А» (реєстраційний № 000).

Згідно листу Солом`янського районного суду м. Києва № 1.4/712/2019 від 03.07.2019 р. у провадженні суду дійсно перебуває справа № 760/12402/19 (провадження № 2/760/5433/19) за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння.

При цьому, в силу положень пункту 3 частини 2 статті 2 КАС України Міністерство юстиції України, як суб`єкт владних повноважень, зобов`язане було прийняти рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для його прийняття.

Стосовно цієї справи це означає, що відповідач мав перевірити доводи ОСОБА_2 , викладені у запереченні проти скарги, у тому числі і шляхом звернення до Солом`янського районного суду м. Києва із відповідним запитом.

Помилковим є посилання ОСОБА_1 на те, що прийняття рішення про відмову у розгляді скарги можливо лише перед початком її розгляду.

Той факт, що відповідач в порушення наведених законодавчих приписів прийняв скаргу до розгляду не має наслідком правомірність рішення, прийнятого за результатами її розгляду.

Так само помилковим є і посилання скаржників на приписи пункту 4 частини 8 статті 37 Закону № 1952-IV відповідно до якого Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо наявна інформація про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав.

Названим пунктом передбачені обставини за наявності яких відповідач відмовляє у розгляді скарги. Водночас в силу положень пункту 1 частини 2 статті 37 Закону № 1952-IV наявність судового спору щодо майна виключає можливість розгляду скарги взагалі.

Таким чином, окружний адміністративний суд дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційних скарг зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що окружним адміністративним судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційні скарги Міністерства юстиції України, ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 липня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 08 жовтня 2019 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя М.І.Кобаль

суддя Г.В.Земляна