Справа № 1840/3668/18
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 жовтня 2019 р. Справа № 1840/3668/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Бершова Г.Є.,

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М. ,

розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Офісу великих платників податків ДФС на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.02.2019 року по справі № 1840/3668/18

за позовом Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром"

до Офісу великих платників податків ДФС

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 14.02.2019 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром" до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

На зазначене рішення суду Офісом великих платників податків ДФС подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.04.2019 зазначена апеляційна скарга була залишена без руху та наданий строк для усунення недоліків шляхом направлення до суду документу про сплату судового збору у розмірі 2643,00 грн. протягом 10 днів з дня вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

28.05.2019 року апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.02.2019 по справі № 1840/3668/18 за позовом Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром" до Офісу великих платників податків ДФС про визнання дій неправомірними, скасування наказів та зобов`язання вчинити певні дії повернуто скаржнику у зв`язку з невиконанням вимог ухвали від 18.04.2019 року.

23.09.2019 року на адресу суду повторно надійшла апеляційна скарга Офісу великих платників податків ДФС. Також апелянтом подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення.

Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 24.09.2019 року у задоволенні клопотання Офісу великих платників податків ДФС про поновлення строку на апеляційне оскарження було відмовлено та залишено апеляційну скаргу без руху, надавши строк для усунення недоліків скарги шляхом надання клопотання (заяви) про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших поважних причин пропуску такого строку та надання відповідних доказів.

10 жовтня 2019 року на виконання вимог ухвали суду від апелянта надійшла заява про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування клопотання про поновлення строку та поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення заявник апеляційної скарги зазначає, що ним своєчасно не було сплачено судовий збір з поважних підстав, а саме через те, що повністю фінансується з Державного бюджету України та розблокування рахунків, виділення відповідних коштів потребує певного часу.

Посилання апелянта на вищезазначені причини пропуску строку подання апеляційної скарги не можуть бути поважними, оскільки дану обставину не можна віднести до ряду поважних причин пропуску строку апеляційного оскарження, а тому в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження слід відмовити.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до п. 6 ч. 5 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання апеляційної скарги.

Невиконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху не є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає апеляційну скаргу, і не надає такій особі права у будь-який необмежений час після сплину строку апеляційного оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Пунктом 1 ч. 5 ст. 296 КАС України передбачено, що однією з вимог апеляційної скарги визначено надання документа про сплату судового збору.

Згідно з положеннями Закону України «Про судовий збір» податковим органам не надано пільг щодо сплати судового збору.

У справі «Рисовський проти України» Європейський Суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що «…у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб…».

Тобто, виходячи з принципу «належного урядування», державні органи загалом, зобов`язані діяти в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно.

А отже, довготривала процедура погодження та сплати судового збору, не може бути визнана поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та, як наслідок, не є підставою для порушення принципу правової визначеності щодо остаточного рішення.

Також, суд зазначає, що апелянт, діючи як суб`єкт владних повноважень, має однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи й, до того ж, є бюджетною установою, що фінансується з Державного бюджету України, а тому зупинення на рахунку податкового органу фінансових операцій, зокрема, в частині видатків передбачених на сплату судового збору, не повинно впливати на можливість неухильного виконання останнім покладених на нього нормами Кодексу адміністративного судочинства України процесуальних обов`язків щодо оформлення апеляційної скарги, та не повинно ставитись у залежність від правовідносин, у які податковий орган вступає в інших сферах його діяльності, зокрема, з приводу безспірного списання коштів з його рахунків на підставі виконавчих документів, оскільки ці фактори не є взаємопов`язаними.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Аналогічна позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 13.11.2018 у справі № 804/958/17.

Враховуючи зазначене, підстави, викладені апелянтом у заяві про поновлення строку апеляційного оскарження, для визнання причин пропуску такого строку поважними - відсутні.

Таким чином, причини, зазначені скаржником в заяві про поновлення строку, не можуть бути визнані поважними, а будь-яких інших підстав для поновлення процесуального строку Офісу великих платників податків ДФС служби не зазначено.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції на підставі ч. 4 ст. 299 КАС України відмовляє у відкритті апеляційного провадження, оскільки вказані скаржником обставини не є поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

На підставі наведеного та керуючись ст. 299 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Офісу великих платників податків ДФС про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.02.2019 року по справі № 1840/3668/18 - відмовити.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Офісу великих платників податків ДФС на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.02.2019 року по справі № 1840/3668/18 за позовом Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром" до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її подписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Г.Є. Бершов
Судді В.В. Катунов І.М. Ральченко