Справа № 1.380.2019.002196
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/7606/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Большакової О.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Львівського окружного адміністративного суду від 14 червня 2019 року про повернення позовної заяви у справі №1.380.2019.002196 (ухвала постановлена в м. Львові, суддею Сподарик Н.І.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень повернуто позивачу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 02.05.2019 звернувся в суд із адміністративним позовом до Львівської митниці ДФС, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці ДФС України про коригування митної вартості товару; визнати протиправною і такою, що не відповідає дійсній вартості митну декларацію №UA209190/2019/004988, оформлену при митному оформленні, випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та скасувати її та зобов`язати Львівську митницю ДФС надати Головному управлінню Державної казначейської служби України у Львівській області висновок про повернення ОСОБА_1 надмірно сплачених митних платежів у розмірі 50442,86 грн.

Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 14 червня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 разом з усіма доданими до неї матеріалами повернуто позивачу.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, оскільки судом не було встановлено фактичних термінів подання доповнень до даної справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що ним було виконано вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху, 07.06.2019 сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн та відправлено разом з доповненням до суду першої інстанції. Вказує, що судом не було враховано належним чином всі обставини, а тому просить скасувати оскаржувану ухвалу.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Оскільки апеляційну скаргу подано на ухвалу судді про повернення позовної заяви, суд відповідно до вимог частини другої статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши підстави для апеляційного перегляду відповідно до доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Приймаючи дане рішення, суддя суду першої інстанції виходив з того, що позивачем не усунено недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, а саме не додано належного документу про сплату судового збору за позовну вимогу майнового характеру, а сплачено лише 768,40 грн. за вимогу немайнового характеру, а також не додано до позовної заяви рішення Львівської митниці ДФС України про коригування митної вартості товару.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для повернення позовної заяви, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду. У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті.

Згідно статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

Позовна заява повертається позивачеві, зокрема, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк (пункт 1 частина 4 стаття 169 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, чинним законодавством передбачено повернення позовної заяви, якщо у встановлений судом строк позивачем не виконано вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху. Повернення позовної заяви - це процесуальна дія, яка припиняє розгляд конкретної позовної заяви на стадії відкриття провадження без вирішення спору по суті, у випадку неможливості її розгляду з підстав, які можуть бути усунуті особою, яка звернулася до суду.

Як видно з матеріалів справи ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 06.05.2019 позовну заяву було залишено без руху та запропоновано позивачу у 5-денний термін з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути недоліки позовної заяви, а саме долучити належним чином завірені копії письмових доказів, рішення про коригування митної вартості та декларації, які є предметами оскарження, а також надати належний документ про сплату судового збору у відповідному розмірі.

22.05.2019 на адресу суду повернувся конверт із судовими документами з відміткою поштового відділення про повернення «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язку щодо пересилання поштового відправлення, а саме: адресат відсутній», що був адресований Посівничу М.Т.

З огляду на це, 24.05.2019 суддею продовжено позивачу строк на усунення недоліків, встановлений ухвалою суду від 06 травня 2019 року про залишення позовної заяви без руху.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, позивача було повідомлено належним чином про підстави залишення позовної заяви без руху та наслідки неусунення недоліків позовної заяви, оскільки копію ухвали суду від 06.05.2019 про залишення позовної заяви без руху ОСОБА_2 отримав 03.06.2019, про що свідчить розписка про особисте вручення (а.с. 23).

12.06.2019 від позивача на адресу суду надійшли копії додатків до позовної заяви завірені позивачем та квитанція № ПН 1591 від 07.06.2019 про сплату судового збору у розмірі 768,40 грн.

Стосовно сплати судового збору то судом першої інстанції вірно було визначено, що позивачем заявлено вимогу майнового характеру (про визнання протиправним та скасування рішення відповідача про коригування митної вартості товару) та вимогу немайнового характеру (про визнання протиправною та скасування декларації при митному оформленні товару й зобов`язання до вчинення дій (вважається як одна вимога немайнового характеру, позаяк вимоги є поєднаними та остання випливає із попередніх вимог).

При цьому, колегія суддів зазначає, що загальна оспорювана сума (ціна позову) у справі становить різницю показників митної вартості товару, визначених митним органом, та позивачем.

Така позиція, зокрема, викладена в ухвалах Верховного суду від 18.06.2018 у справі №804/6845/17 та від 12.07.2019 у справі №520/10709/18.

Тобто за даний позов, поданий позивачем, який містить одну вимогу немайнового характеру позивачу необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 768,40 грн. й за вимогу майнового характеру з розрахунку 1% від ціни позову - суми митних платежів, належних до сплати за результатом коригування, із врахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

Натомість, як встановлено з матеріалів справи, позивачем до позовної заяви додано документ про сплату судового збору (квитанція № ПН1591 від 07 червня 2019 року) у розмірі 768,40 грн., який є меншим від розміру встановленого законом (а.с. 51).

Також, позивачем не долучено до матеріалів позовної заяви рішення Львівської митниці ДФС України про коригування митної вартості товару, яке є предметом оскарження у даній справі та про яке зазначалось в ухвалі без руху.

За таких обставин суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що позивачем не усунуто недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі судді Львівського окружного адміністративного суду від 06 травня 2019 року про залишення позовної заяви без руху, а тому суддя суду першої інстанції дійшов вірного висновку щодо повернення позовної заяви у даній справі.

З огляду на викладене, враховуючи положення статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 243, 312, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу судді Львівського окружного адміністративного суду від 14 червня 2019 року про повернення позовної заяви у справі №1.380.2019.002196 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Д. М. Старунський
судді В. М. Багрій
О. О. Большакова