Справа № 640/14158/19
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Мельничука В.П.;

за участю секретаря: Несін К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 вересня 2019 року (прийнята в порядку письмового провадження, м. Київ, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ про визнання неправомірним та скасування рішення ,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2019 року, ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі - відповідач), в якому просив суд визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лебедєвою Людмилою Юріївною від 27.07.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору у розмірі 89373,21 грн. №51695292; визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лебедєвою Людмилою Юріївною від 19.12.2018 року про відкриття виконавчого провадження ВП №57942296 з примусового виконання постанови державного виконавця по ВП 51695292 про стягнення з боржника виконавчого збору на користь держави в розмірі 89 373, 21 грн.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 вересня 2019 року позовну заяву повернуто.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить дану ухвалу скасувати, як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи та направити справу на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно п.2 ч.1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

З огляду на викладене та у зв`язку із неприбуттям учасників справи у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, а також враховуючи те, що справу можливо вирішити на підставі наявних у ній доказів, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо повернення позовної заяви.

Повертаючи позовну заяву позивачеві, суддя суду першої інстанції виходив з того, що позивачем не виконано вимоги ухвали судді про залишення позовної заяви без руху.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується виходячи з наступного.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 серпня 2019 року залишено позовну заяву ОСОБА_1 без руху та встановлено позивачу десятиденний строк до для усунення недоліків позовної заяви.

Так, в зазначеній вище ухвалі визначено недоліки позовної заяви, а саме: приведенням позовної заяви у відповідності до вимог ст. 160 Кодексу КАС України та подачі суду доказів про сплату судового збору у розмірі 768, 40 грн. із відміткою банку про зарахування судового збору до бюджету на наступні реквізити: отримувач коштів - УК у Печерському районі м. Києва; код отримувача - (код за ЄДРПОУ) 38004897; банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві; код банку отримувача - 820019; рахунок отримувача - 4007; код класифікації доходів бюджету - 22030001; призначення платежу: «Судовий збір, за позовом ________ (П .І. Б. чи назва установи, організації позивача), Окружний адміністративний суд міста Києва, »; поданням обґрунтованого клопотання щодо поновлення строку на звернення до суду.

На виконання вимог ухвали судді від 21 серпня 2019 року позивачем подано до суду першої інстанції заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.ст. 160,161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 серпня 2019 року залишено позовну заяву ОСОБА_1 без руху та встановлено позивачу десятиденний строк до для усунення недоліків позовної заяви.

Так, в зазначеній вище ухвалі визначено недоліки позовної заяви, а саме: приведенням позовної заяви у відповідності до вимог ст. 160 Кодексу КАС України та подачі суду доказів про сплату судового збору у розмірі 768, 40 грн. із відміткою банку про зарахування судового збору до бюджету на наступні реквізити: отримувач коштів - УК у Печерському районі м. Києва; код отримувача - (код за ЄДРПОУ) 38004897; банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві; код банку отримувача - 820019; рахунок отримувача - 4007; код класифікації доходів бюджету - 22030001; призначення платежу: «Судовий збір, за позовом ________ (П .І. Б. чи назва установи, організації позивача), Окружний адміністративний суд міста Києва, »; поданням обґрунтованого клопотання щодо поновлення строку на звернення до суду.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що 22.08.2019 року позивач отримав ухвалу про залишення позовної заяви без руху на яку 27.08.2019 року надав до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, в якій було виправлено всі зазначені недоліки, а саме письмово зазначено, що мною не подано інших позовів до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав; також доплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн., у підтвердження надано копію квитанції від 27.08.2019 року ЖШ434579 ; та на підтвердження не пропущення строку на звернення до суду додано копії опису вкладень до листа та копію поштової накладної де зазначено дату 26.О7.2019 року та час відправлення позовної заяви (номер накладної для відстеження 501).

Щодо пропущеного строку на звернення до суду із позовною заявою, колегія суддів зазначає наступне.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Таким чином, можна дійти висновку, що зараз на практиці існують різні підходи при визнанні чи невизнанні поважними причин пропуску строку звернення до суду в разі листування позивача з приводу порушеного права, що мало місце перед зверненням до суду.

Разом з тим колегія суддів звертає увагу на те, що матеріалами справи встановлено та підтверджено поясненнями позивача те, що на звернення ОСОБА_1 від 16.07.2019 року Солом`янським районним ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві надано відповідь відповідно до якої останнього повідомлено про те, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №51695292 з примусового виконання виконавчого листа №2-1097/2012 від 14.03.2013 та про те, що 18.12.2018 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження «№57942296 з примусового виконання постанови державного виконавця по ВП 516952932 про стягнення з боржника виконавчого збору на користь держави в розмірі 89 373,21 грн.

Таким чином, передчасно вважати, що строки пропущено без поважних причин, оскільки докази направлення та належного повідомлення позивача про перебування виконавчого провадження на виконанні відсутні.

На підставі вище зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що позивач в межах строку, а саме 26.07.2019 року, звернувся до суду для захисту своїх порушених прав.

Окрім зазначеного вище, колегія суддів звертає увагу на практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

На підставі вище зазначеного колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_1 виконано всі вимоги по ухвалі судді суду першої інстанції щодо залишення позовної заяви без руху.

Апеляційний суд вважає необґрунтованим висновок судді Окружного адміністративного суду міста Києва про те, що позивач порушив вимоги ст.ст. 122, 160, 161 КАС України.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Отже, суддя суду першої інстанції дійшов помилкового висновку про повернення позовної заяви, чим порушив норми процесуального права.

За таких обставин керуючись ст.320 КАС України, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала судді Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 вересня 2019 року- скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 205, 241, 242, 243, 250, 251, 271, 272, 287, 308, 311, 312, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволити.

Ухвалу судді Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 вересня 2019 року - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак,

В.П. Мельничук