Справа № 414/2661/19
Суддя: Панчук М. В.
Дата ухвалення: 2019-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Кремінна

09 жовтня 2019 року Справа № 414/2661/19

Провадження № 2-а/414/48/2019

Кремінський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Панчука М.В.,

за участі секретаря судового засідання Водолазської Т.Ю.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кремінна адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Луганської області в особі поліцейського 2 батальйону 1 роти рядового поліції Гончарова Дмитра Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся у Кремінський районний суд Луганської області з позовом до УПП Луганської області в особі поліцейського 2 батальйону 1 роти рядового поліції Гончарова Д.В., в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАК №1519684 від 14.09.2019 року. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_1 посилається на те, що його притягнення адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є необґрунтованим та не доведеним, тому що він правил дорожнього руху не порушував, а пішоходи почали переходити дорогу уже після того, як він проїхав перехрестя. Посилався на нероз`яснення йому прав, передбачених КУпАП та Конституцією України.

Ухвалою судді від 23.09.2018 р. позовну заяву прийнято до провадження із призначенням до судового розгляду, витребувано у відповідача матеріали, які стали підставою винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматизованому режимі серії ЕАК №1519684 від 14.09.2019 р. відносно ОСОБА_1 .

У відкритому судовому засіданні позивач позовні вимоги уточнив та просив скасувати оскаржувану постанову з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення в його діях, пояснивши, що пішоходи почали переходити дорогу уже після того, як він проїхав такий пішохідний перехід. Однак, подивившись надані відповідачем відеозаписи події, вказав, що дійсно на пішохідний перехід вийшли пішоходи раніше, а ніж він виїхав на нього та він повинен був пропустити останніх, після чого продовжити рух. Свої дії по продовженню руху пояснив тим, що оцінивши, що його рух не створить перешкод для руху пішоходів, так як вони були ще на початку пішоходного переходу, проїхав остінній. Зазначив, що йому працівники поліції не показували ці відео, а показували інше, де він уже був поза пішохідним переходом, а по останньому рухались пішоходи.

Відповідач у відкрите судове засідання не з`явився, подав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти вимог заперечував. На вимогу суду надав відеозаписи події (а.с. 21).

Як вбачається із ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, а відтак суд вважає за можливе розглянути справу по суті за відсутності відповідача.

Суд, заслухавши вступне слово позивача, дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1519684 від 14.09.2019 р. (а.с. 4), винесеної поліцейським 2 батальйону 1 роти рядового поліції Гончаровим Дмитром Володимировичем, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом "AUDI Q3", номерний знак НОМЕР_1 , у м. Сєвєродонецьк по пр. Хіміків, 3, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебували пішоходи, не зменшив швидкості і не зупинився, щоб надати перевагу в русі цим пішоходам / чим порушив вимоги п.18.1 Правил дорожнього руху - водій не пропустив пішоходів, що наближалися до нерегульованого пішоходного переходу, що на якому перебували пішоходи, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, за що до останнього застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 255 грн.

З проглянутого відеозапису (а.с. 21), що наданий відповідачем на виконання ухвали суду від 23.09.2019 р. встановлено, що водій автомобіля "AUDI Q3", номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 здійснював рух по дорозі, виїхав на перехрестя та не пропустив пішоходів, які рухалися перпендикулярно йому. При цьому видно, що на першому переході ОСОБА_1 проїхав одразу за пішоходом, який рухався перпендикулярно йому. Також вбачається, що був розгляд справи про адміністративне правопорушення, в порядку, передбаченому КУпАП, однак ОСОБА_1 клопотань щодо користування послугами адвоката не заявляв, а виявив бажання вписати пояснення лише після складання оскаржуваної постанови на самій постанові, на що було роз`яснено відповілачем про те, що вписання пояснень в постанову не передбачено, та позивач має право оскаржити постанову у суді.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 18.1 Правил дорожнього руху України, водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП, встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаному випадку фактично відбувається у скороченому провадженні, передбачає, зокрема фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення із винесенням постанови.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, саме на відповідача покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення і такі докази суду були надані.

Стосовно відеозапису, на якому зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, судд враховує наступне.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України № 580-VIII від 02.07.2015р. «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно з ст. 31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

З огляду на те, що відповідачем було здійснювано відеозапис події, який відповідно до ст. 251 КУпАП, є доказом у справі, а належність, достовірність, достатність та допустимість якого позивач не оспорював, суд приймає такий та оцінює на рівні з іншими поданими доказами.

Суд, враховуючи пояснення позивача, дані у судовому засіданні щодо того, що він повиненн був пропустити пішоходів у випадку, вказаному у оскаржуваній постанові, зазначає, що п. 18.1 ПДР України вказує про те, що таким пішоходам може бути створена перешкода чи небезпека, однак остання не обов`язково має відбутися, а тому позиція позивача про оцінку ситуації щодо того, що його рух не призведе до створення такої перешкоди чи небезпеки для пішоходів, не виключає порушення п. 18.1 ПДР України.

Оцінюючи усі докази, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 дійсно порушив Правила дорожнього руху України, а саме п. 18.1 не зменшив швидкість та не пропустив пішоходів, які рухалися по пішохідному переході, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на встановлені у справі обставини, суд дійшов висновку про вчинення позивачем інкримінованого адміністративного правопорушення, здійснення належного розгляду справи та законного притягення до адміністратвиної відповідальності ОСОБА_1 , а відтак у позові слід відмовити.

Про наявність судових витрат у даній справі сторонами не заявлялося.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 77, 205, 242-246, 268-269, 271-272, 286 КАС України, на підставі ст. 55 Конституції України, суд

вирішив:

в задоволенні позову ОСОБА_1 (ідентифікаційний код: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції Луганської області в особі поліцейського 2 батальйону 1 роти рядового поліції Гончарова Дмитра Володимировича (місцезнаходження: 93100, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Штейгерська, 8) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду через Кремінський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного рішення суду - 09.10.2019 р.

Суддя М.В. Панчук