Справа № 464/4344/19
Суддя: Борачок М. В.
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/4344/19
пр.№ 2-а/464/173/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.10.2019 року м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Борачка М.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління безпеки міста Львівської міської ради, інспектора з паркування управління безпеки міста Львівської міської ради Мосур Віталія Миколайовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідачів, в якому просить визнати дії інспектора з паркування управління безпеки міста Львівської міської ради Мосур В.М. протиправними та скасувати постанову ЛВ10-64 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері паркування ТЗ, зафіксоване не в автоматичному режимі. В обґрунтування позову покликається на те, що 01.04.2019 інспектором з паркування безпеки міста відносно нього винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 152-1 КУпАП. Про вказану постанову він дізнався лише 05.08.2019 з листа Сихівського ВДВС. В постанові зазначено, що позивач порушив п.8.4 ПДР України, який встановлений по АДРЕСА_1 .Фредра, 2 у м.Львові. Позивач з цим не погоджується, вважає, що правила дорожнього руху не порушував. Вказує, що управління безпеки міста ЛМР використовували для фіксації правопорушення камери, які не сертифіковані та не придатні до використання. Також зазначив, що дорожні знаки встановлені з порушенням ДСТУ 4100. Просить суд позов задоволити.

Ухвалою від 16 серпня 2019 року адміністративний позов залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою від 30 серпня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву.

Ухвалою від 20 вересня 2019 року адміністративний позов залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою від 01 жовтня 2019 року продовжено розгляд справи, замінено відповідача та запропоновано відповідачам надати відзив на позовну заяву та докази, які підтверджують обставини, на яких грунтуються заперечення відповідачів.

Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленнями (викликом) сторін не надходило.

04.10.2019 від представника відповідача управління безпеки міста Львівської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого представник відповідача вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення. Зазначає, що позивача притягнуто до відповідальності як особу, за якою зареєстровано транспортний засіб «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 , який було зафіксовно в момент вчинення правопорушення у м.Львові по вул.Фредра, 2, 01.04.2019 о 11.30год., який здійснив паркування в зоні дії дорожнього знаку 5.38 «Місце стоянки» з табличками 7.6.1 «Спосіб поставлення транспортного засобу на стоянку» та 7.14 «Платні послуги» на відведеному майданчику для платного паркування та не здійснив відповідної оплати .Вважає, що інспектором як посадовою особою управління було належним чином розглянуто справу про адміністративне правопорушення та винесено постанову на місці вчинення правопорушення. Крім цього повідомив, що фотофіксація адміністративного правопорушення із зазначенням місця, часу та дати його вчинення доступна на офіційному сайті УБМ ЛМР. Вказав, що фотоматеріали, які долучено до відзиву підтверджують факт порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України. Крім того, зазначає, що покликання позивача, що знаки встановлені з порушенням ДСТУ 4100 є безпідставними, оскільки такі стандарти застосовуються до дорожніх знаків, а не до табличок до знаків.

На підставі ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що постановою ЛВ10-64 від 01.04.2019 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.152-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 грн. Згідно даної постанови, 01.04.2019 о 11.30 год. у м.Львові по вул.Фредра, 2 водій транспортного засобу марки «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 не оплатив вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування чим порушив п.8.4ґ (знак 5.39) ПДР України

За змістом статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до ст.14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Частина 1 ст.152-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил паркування транспортних засобів, у тому числі неоплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування за кожну добу користування.

Згідно із вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.26 Правил паркування транспортних засобів затверджених постановою Кабінету міністрів України №1342 від 03.12.2009 користувач зобов`язаний: поставити транспортний засіб на місце для паркування відповідно до дорожньої розмітки та дорожніх знаків, а також з дотриманням вимог цих Правил і Правил дорожнього руху; сплатити вартість послуг з користування майданчиками для платного паркування; у разі сплати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування через паркувальний автомат або шляхом придбання паркувального талона - розмістити у лівому нижньому куті лобового скла транспортного засобу платіжний документ у спосіб, що забезпечує його видимість для перевірки.

Пунктом 8.2-1 ПДР України передбачено, що дорожні знаки застосовуються відповідно до цих правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме фотознімків, автомобіль «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 здійснює стоянку на платній стоянці, однак платіжний документ, який підтверджує сплату вартості послуг паркування у лівому нижньому куті лобового скла транспортного засобу, що забезпечує його видимість для перевірки не розміщений.

Окрім того, відповідачем додано до матеріалів справи декларацію відповідності, на підтвердження того, що відеореєстратори моделі DMT1 за технічною специфікацією виробника «Shenzen Diamante Technology Co., Ltd» дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів та мають належний сертифікат відповідності.

Таким чином, вищевказані, досліджені в судовому засіданні фотоматеріали, суд вважає належними та допустимими доказами на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152-1 КУпАП.

В силу вимог встановлених ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. При цьому водій має право відступати від вимог Закону та відповідно правил дорожнього руху лише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян (ст.16 Закону).

Судом не встановлено обставин непереборної сили.

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч.2 ст.77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.1 ст.77 КАС України).

Підстави, на які покликається позивач, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. Факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152-1 КУпАП, останнім не спростовано.

Доказів неправомірної поведінки працівників управління безпеки міста Львівської міської ради не надано, приймаючи оскаржувану постанову відповідач реалізовував свої повноваження.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152-1 КУпАП, а тому доводи позивача є необґрунтованими та безпідставними. Відтак суд вважає, що постанова серії ЛВ10-64 від 01.04.2019 є законною та обґрунтованою, а підстави для визнання дій інспектора з паркування незаконними відсутні. Внаслідок чого позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.2, 8-10, 241-246, 286 КАС України, суд

в и р і ш и в :

в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління безпеки міста Львівської міської ради, інспектора з паркування управління безпеки міста Львівської міської ради Мосур Віталія Миколайовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Сихівський районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 10 жовтня 2019 року.

Головуючий Борачок М.В.