Справа № 810/2155/17
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

10 жовтня 2019 року

Київ

справа №810/2155/17

адміністративне провадження №К/9901/17658/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Бучик А.Ю.,

суддів: Рибачука А.І., Стеценка С.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2017 року (колегія суддів: Ключкович В.Ю., Ганечко О.М., Кузьмишина О.М.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, в якому просив:

- визнати за ОСОБА_1 право отримати посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи 1 категорії;

-визнати протиправними дії Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації щодо відмови у видачі ОСОБА_1 посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи 1 категорії;

-зобов`язати Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації видати ОСОБА_1 посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 17 липня 2017 року позов задоволено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2017 року постанову Київського окружного адміністративного суду від 17 липня 2017 року скасовано.

Ухвалено нову постанову, якою в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

Касаційну скаргу обгрунтовано тим, що позивач має статус потерпілого внаслідок аварії на ЧАЕС 4 категорії, йому встановлено 2 групу інвалідності, пов`язану з наслідками аварії на ЧАЕС. Вважає, що скасування Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VІІІ зони посиленого радіоекологічного контролю та ст. 23 Закону, якою передбачалося надання відповідних пільг і компенсацій особам, віднесеним до 4 категорії потерпілих від Чорнобильської катастрофи, не може впливати на права, які були гарантовані позивачу.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.10.2017 відкрито касаційне провадження у даній справі.

Справу передано до Верховного Суду.

У зв`язку із відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, ця справа розглядалася в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до пункту 1 частини першої статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами встановлено, що позивач ОСОБА_1 є особою, яка постійно проживає на території посиленого радіоекологічного контролю, категорія ІV, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 15.03.2007, виданим Київоблдержадміністрацією.

Згідно з експертним висновком міжвідомчої експертної комісії від №36 від за результатом розгляду звернення позивача на предмет встановлення причинного зв`язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, встановлено основний діагноз: Неходжкінська дифузна В-клітина лімфома із малих лімфоцитів, ст. IV, з генералізованим ураженням периферичних медіастінальних, абдомінальних л/вузлів, лейкемізацією, кл.гр. II. Згідно експертного висновку захворювання позивача пов`язане з впливом аварії на Чорнобильській АЕС.

Згідно довідки до акта огляду медико - соціальною експертною комісією серії АВ № 0513490 позивачу встановлено ІІ група інвалідності з 14.07.2016 р., довічно.

У своєму позові позивач ОСОБА_1 зазначає, що він у березні 2017 року звернувся до управління соціального захисту населення Богуславської районної державної адміністрації Київської області із заявою про присвоєння статусу постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії та видачі позивачу відповідного посвідчення.

Однак листом від 20.04.2017 за № 05-59-873 Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації відмовив позивачу з посиланням на Закон України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 № 76-VІІІ, яким виключено абзац п`ятий частини другої статті 2 Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме: виключено зону посиленого радіоекологічного контролю.

Вважаючи відмову протиправною, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що посилання відповідачів на зміни в законодавстві є безпідставними, оскільки жодних змін у правовому регулюванні статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII не відбулось.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний суд погодився із правом позивача на отримання відповідного статусу, проте вказує, що позивачем не надано доказів на підтвердження звернення позивача до управління соціального захисту населення Богуславської районної державної адміністрації в Київській області із заявою про видачу посвідчення потерпілого від ЧАЕС 1 категорії та необхідним пакетом документів, а також направлення цих документів разом з поданням до Департаменту СЗН Київської ОДА у березні 2017 року. Крім того зазначає, що позивач звернувся з відповідним пакетом документів лише 02.08.2017. Цього ж дня управлінням підготовлено подання та 10.08.2017 спеціалістом управління особисто передано документи ОСОБА_1 до Департаменту СЗН Київської ОДА. Отже, апеляційний суд дійшов висновку про передчасність звернення до суду.

Колегія суддів, дослідивши спірні правовідносини, зазначає наступне.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII (далі - Закон № 796-XII) до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать, зокрема, особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років (пункт 4 частини 1).

Відповідно до пункту 1 частини 1 ст. 14 цього Закону для встановлення пільг і компенсацій визначаються категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1.

Отже, для отримання постраждалими статусу категорії 1 необхідні три умови: 1) інвалідність; 2) статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи; 3) причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою.

Відповідно до ст. 65 Закону № 796-XII учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. При зміні категорії, а також у випадках, передбачених статтею 17 цього Закону, посвідчення підлягає заміні. Посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

На виконання зазначеного Закону постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 № 51 затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що регулює правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок № 51).

Відповідно до п. 10 Порядку № 51 інвалідам з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, посвідчення видаються на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи.

01 січня 2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII, яким ст. 2 Закону № 796-XII було виключено (підпункт 1 пункту 4). Виключено також абз. 5 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», який визначав зону посиленого радіоекологічного контролю як одну із зон радіоактивно забруднених територій.

Цим законом не передбачено, що раніше видані посвідчення особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії, є недійсними.

Позивач набув статусу потерпілої від Чорнобильської катастрофи категорії 4 15.03.2007, тобто до 01.01.2015. Цей статус є безстроковий.

Виключення з 01.01.2015 зони посиленого радіоекологічного контролю не позбавляє позивача статусу потерпілої від Чорнобильської катастрофи категорії 4, оскільки такий статус було набуто правомірно, а законні підстави для його припинення відсутні.

Крім того, Закон № 796-XII у редакції, чинній після 01.01.2015, передбачає надання особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4, певних пільг та компенсацій. Зокрема, ст. 51, 56 вказаного Закону передбачають надання особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4, додаткової пенсії та пільг щодо обчислення стажу роботи (служби).

Верховний Суд в постанові від 20.03.2019 у справі № 697/121/17 дійшов наступного висновку про застосування підпункту 1 пункту 4 Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII: виключення з 01.01.2015 зони посиленого радіоекологічного контролю із переліку радіоактивно забруднених територій не позбавляє статусу потерпілого осіб, яким раніше, до 31.12.2014, було встановлено статус і видано посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи. Особа, якій видано безтермінове посвідчення громадянина, який постійно проживав на території зони посиленого радіологічного контролю (категорія 4), для цілей застосування пункту 1 частини 1 статті 14 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-XII, вважається потерпілим від Чорнобильської катастрофи.

Проте судом апеляційної інстанції на підставі інформації, наданою управлінням соціального захисту населення Богуславської РДА на виконання ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2017 року, встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до управління соціального захисту населення Богуславської РДА із заявою про видачу посвідчення потерпілого від ЧАЕС 1 категорії та необхідним пакетом документів лише 02.08.2017. Цього ж дня управлінням підготовлено подання та 10.08.2017 спеціалістом управління особисто передано документи ОСОБА_1 до Департаменту СЗН Київської ОДА.

В касаційній скарзі позивач не надав доказів звернення до управління соціального захисту населення Богуславської районної державної адміністрації в Київській області із заявою про видачу посвідчення потерпілого від ЧАЕС 1 категорії та необхідним пакетом документів у березні 2017 року.

Натомість, зі змісту листа Департаменту СЗН Київської ОДА від 20 квітня 2017 року №05-59-873 вбачається, що ОСОБА_1 повідомлено, що при розгляді надісланих ним документів подання відсутнє (а.с.19-20).

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що позовні вимоги є передчасними, оскільки позивачем було порушено порядок щодо необхідності першочергового звернення до місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, які формують відповідне подання.

Відповідно до ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 345, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий А. Ю. Бучик

Судді: А. І. Рибачук

С. Г. Стеценко