Справа № 1.380.2019.003731
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/8151/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В. М.,

суддів Большакової О. О., Старунського Д. М.,

з участю секретаря судового засідання Болюк Н. В.,

представника позивача Гурняк О. О.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області на ухвалу судді Львівського окружного адміністративного суду від 24 липня 2019 року про повернення позовної заяви (ухвала постановлена у м. Львові головуючим суддею Сидор Н. Т.) у справі № 1.380.2019.003731 за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Львівській області до товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕРАЖ ЗАХІД» про підтвердження обгрунтованості адміністративного арешту майна платника податків,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року ГУ ДФС у Львівській області звернулося до суду з заявою до ТзОВ «АВЕРАЖ ЗАХІД» про підтвердження обгрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року заяву ГУ ДФС у Львівській області до ТзОВ «АВЕРАЖ ЗАХІД» щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків залишено без руху.

Заявнику надано строк до 10:29 год 24.07.2019 для усунення недоліків заяви, шляхом долучення оригіналу документа про сплату судового збору в розмірі 1921 грн за вказаними в мотивувальній частині ухвали реквізитами.

На виконання вищевказаної ухвали судді заявником 24.07.2019 подано клопотання про усунення недоліків, в якій заявник просив відкрити провадження у справі або відстрочити сплату судового збору до прийняття рішення.

Клопотання мотивовано тим, що на думку заявника, судовий збір за подання заяви щодо підтвердження обгрунтованості адміністративного арешту майна не сплачується, а кошти для сплати судового збору в заявника станом на 23.07.2019 відсутні.

Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 24 липня 2019 року заявнику відмовлено в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору в даній справі.

Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 24 липня 2019 року заяву ГУ ДФС у Львівській області до ТзОВ «АВЕРАЖ ЗАХІД» щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків повернуто заявнику з усіма доданими до неї матеріалами у зв`язку з невиконанням заявником вимог ухвали судді від 23 липня 2019 року про залишення заяви без руху.

Ухвалу судді про повернення заяви заявнику оскаржило ГУ ДФС у Львівській області, яке в апеляційній скарзі просить її скасувати та прийняти нове рішення, яким направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що стаття 4 Закону України «Про судовий збір» встановлює вичерпний перелік документів, за подання яких необхідно сплатити судовий збір.

Заяву про підтвердження обгрунтованості адміністративного арешту майна платника податків Закон України «Про судовий збір» не відносить до об`єктів, за які справляється судовий збір.

Крім того, апелянт посилається на позицію, висловлену Верховним Судом в постанові від 11.12.2018 у справі № 826/4553/17.

Вислухавши суддю-доповідача, представника апелянта, яка апеляційну скаргу підтримала, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суддя суду першої інстанції виходив з того, що станом на 10:29 год 24 липня 2019 року позивач не усунув недоліки заяви, яку залишено без руху. Суддя зазначає, що подана до суду органом доходів і зборів заява про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків є особливою формою позовної заяви. Відповідно до частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками судді та, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, враховує таке.

Спір у цій справі відноситься до категорії термінових адміністративних справ, розгляд яких здійснюється у порядку, передбаченому главою 11 § 2 «Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ» Кодексу адміністративного судочинства України.

Частина перша статті 269 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Таким чином, подана до суду органом доходів і зборів заява про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків є особливою формою позовної заяви.

Частина третя статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України однією з вимог до позовної заяви визначає надання документу про сплату судового збору.

Відповідно до частини другої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Закон України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору (преамбула вказаного Закону).

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Таким чином, сплата судового збору здійснюється за подання до суду як позовної заяви, так і іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Серед визначених у частині другій статті 3 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI заяв (в тому числі і позовних) та скарг, за подання яких судовий збір не справляється, відсутня заява органу доходів і зборів про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна.

Крім того, органи доходів і зборів не належать до суб`єктів, визначених у статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, звільнених від сплати судового збору.

Системний аналіз вищенаведених положень у сукупності дає підстави для висновку про те, що умовою реалізації права органу доходів і зборів на подання до суду заяви про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків у порядку, встановленому статтею 283 Кодексу адміністративного судочинства України, є долучення до такої заяви документу про сплату судового збору.

Відповідно до частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з частиною десятою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України. Правила цієї частини не застосовуються до заяв про забезпечення доказів або позову.

Враховуючи викладене, суддя суду першої інстанції, встановивши, що Головне управління ДФС у Львівській області звернулося із заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна ТзОВ «АВЕРАЖ ЗАХІД» без долучення документу про сплату судового збору, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність залишення заяви без руху з встановленням способу та строку усунення таких недоліків.

В ухвалі від 23.07.2019 про залишення заяви без руху містяться посилання на всі положення Закону України «Про судовий збір», виходячи з яких обчислено суму судового збору, що підлягає сплаті при поданні заяви в цій справі. Правильність розрахунку судового збору податковим органом у апеляційній скарзі не заперечується.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Таким чином, невиконання вимог ухвали про залишення заяви без руху у визначений такою ухвалою строк є безумовною підставою для постановлення ухвали про повернення такої заяви.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає висновки судді суду першої інстанції щодо необхідності повернення заяви такими, що відповідають правильному застосуванню положень пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків щодо відсутності підстав для відстрочення сплати судового збору, з огляду на те, що органи доходів і зборів є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, тобто, суб`єктом, що реалізує свою владну компетенцію.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, а невжиття суб`єктом владних повноважень заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень не може вважатися підставою для відстрочення сплати судового збору.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими посилання позивача на невідповідність висновків судді суду першої інстанцій щодо необхідності сплати судового збору за подання органом доходів і зборів заяви у категорії термінових адміністративних справ правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 11.12.2018 у справі 826/4553/17. Так, спірні правовідносини у справі, за наслідками розгляду якої ухвалене зазначене судове рішення, виникли за іншого нормативно-правового регулювання.

Таким чином, наведені позивачем доводи апеляційної скарги не спростовують висновку про правильне застосування норм процесуального закону при вирішенні питання про повернення заяви суддею першої інстанції.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, в силу викладеного вище, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення.

Ухвалу судді Львівського окружного адміністративного суду від 24 липня 2019 року про повернення позовної заяви у справі № 1.380.2019.003731 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. М. Багрій
судді О. О. Большакова
Д. М. Старунський
Повний текст постанови виготовлений 11.10.2019.