Справа № 1340/5809/18
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2019-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2019 рокуЛьвів№ 857/8077/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Кухтея Р. В., Шевчук С. М.,

за участю секретаря судового засідання Джули В. М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року в справі №1340/5809/18 (головуючий суддя Качур Р. П., м.Львів, повний текст судового рішення складено 27 червня 2019 року, додаткового судового рішення 05 липня 2019 року) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Дюна-Веста до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Дюна-Веста звернулося з позовом до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 1 від 19.11.2018, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на 401984,00 грн. та накладено штрафну санкцію 100496,00 грн, стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат.

В обґрунтування вимог позовної заяви зазначає, що позивач вважає необґрунтованим висновок податкового органу, викладений в акті перевірки № 2648/13-01-14-01/32285581 від 05.11.2018, про відсутність розумної ділової мети при отриманні послуг від ФОП ОСОБА_1 та непідтвердження їх фактичного здійснення первинними документами в сумі 2000000,00 грн. протягом І півріччя 2018 року, в тому числі за І квартал 2018 року на суму 1000000,00 грн., за ІІ квартал 2018 року на суму 1000000,00 грн.; непідтвердження первинними документами списання виробничої собівартості готової продукції, виготовленої в травні 2018 року на суму 233244,00 грн. Вважає, що висновки акту перевірки не відображають об`єктивно і в повній мірі, із покликанням на конкретні первинні документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, факти виявлених порушень податкового законодавства. Відповідно вважає, що податкове повідомлення-рішення № 1 від 19.11.2018, яке прийняте на підставі висновків акта перевірки, прийняте за недоведеністю обставин, які стали підставою для його прийняття, тобто є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року, позов задоволено повністю.

Визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35, ) № 1 від 19.11.2018, яким Товариству з обмеженою відповідальністю Дюна-Веста (80100, Львівська область, м. Червоноград, вул. Б. Хмельницького, 67, ) збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на 401984 грн. та накладено штрафну санкцію 100496,00 грн.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Дюна-Веста (80100, Львівська область, м. Червоноград, вул. Б. Хмельницького, 67, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Львівській області (79003, м.Львів, вул. Стрийська, 35, ) судові витрати у вигляді судового збору у сумі 7537 (сім тисяч п`ятсот тридцять сім) грн. 20 коп.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Дюна-Веста (80100, Львівська область, м. Червоноград, вул. Б. Хмельницького, 67, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Львівській області (79003, м.Львів, вул. Стрийська, 35, ) судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 (десять тисяч) грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Головне управління ДФС у Львівській області подало апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що підприємством не підтверджено первинними документами придбані послуги від ФОП ОСОБА_1 в сумі 2 000 000 грн. протягом І півріччя 2018 року, в тому числі за І квартал 2018 року - на суму 1 000 000 грн., за II квартал 2018 року - на суму 1 000 000 гривень та не зазначено в який спосіб ФОП ОСОБА_1 здійснювала надані послуги, чи вона має відповідну освіту та не зазначено як дані послуги вплинули на прибуток підприємства. Також, підприємством не підтверджено первинними документами списання виробничої собівартості готової продукції, виготовленої в травні 2018 року, на суму 233 244 гривень.

Представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу, в якому апеляційну скаргу ГУ ДФС у Львівській області просить залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року в справі №1340/5809/18 залишити без змін. Поряд з цим зазначає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а судом першої інстанції повно та об`єктивно з`ясовано всі обставини справи.

Представник позивача, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги заперечила та просила відмовити в її задоволенні.

Представник відповідача, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги підтримав та просив таку задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Встановлено, що ТОВ Дюна-Веста зареєстроване як юридична особа 26.12.2002, .

Головним управлінням ДФС у Львівській області в період з 24.09.2018 по 22.10.2018 проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ Дюна-Веста дотримання податкового законодавства за період 01.01.2015 по 30.06.2018, валютного за період 01.01.2015 по 30.06.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період 01.01.2015 по 30.06.2018.

За результатами перевірки контролюючим органом було складено акт № 2648/13-01-14-01/32285581 від 05.11.2018. (Т. 1 а.с. 30-85), встановлено порушення ТОВ Дюна-Веста п. 44.1 ст. 44; п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134; п.135.1 ст. 135; п. 137.1 ст. 137 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством занижено податок на прибуток всього у сумі 401984 грн, в тому числі за І квартал 2018 року у сумі 180000 грн, за І півріччя 2018 року у сумі 401984 грн (в тому числі за І квартал 2018 року в сумі 180000 грн, за ІІ квартал 2018 року у сумі 221984 грн).

На підставі зазначеного акта перевірки 19.11.2018 податковим органом було прийнято податкове повідомлення-рішення № 1 (Т. 1 а.с. 128), яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 502480,00 грн. (в тому числі: податкове зобов`язання 401984,00 грн., штрафні санкції 100496,00 грн.).

Не погоджуючись з зазначеним податковим повідомленням-рішенням № 1 від 19.11.2018, вважаючи й протиправним і таким, що порушує його інтереси, позивач звернувся з позовом до суду.

Задовольняючи даний позов повністю, суд першої інстанції мотивував це тим, що контролюючий орган не підтвердив обставин, якими він обґрунтував свої твердження про відсутність отриманих послуг від ФОП ОСОБА_1 та їх фактичного здійснення в сумі 2000000,00 грн. протягом І півріччя 2018 року та непідтвердження списання виробничої собівартості готової продукції, виготовленої в травні 2018 року на суму 233244,00 грн., що були покладені в основу прийнятого оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Як встановлено, що між ТОВ Дюна-Веста та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 Тетяною ОСОБА_3 укладено договір про надання послуг від 24.04.2017 (Т. 1, а.с. 170-173), відповідно до якого позивач є замовником, а ФОП ОСОБА_1 виконавцем. 28.04.2017 між сторонами договору укладено Додаткову угоду до Договору про надання послуг від 24.04.2017 (Т. 1, а.с. 174).

Відповідно до умов цього договору та враховуючи додаткову угоду до нього, виконавець приймає на себе зобов`язання надавати згідно заявки замовника послуги, визначені в цьому договорі, які споживаються в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується належним чином приймати та оплачувати надані виконавцем послуги. Послуги, що надаються виконавцем цим договором направлені на управлінську та організаційну підтримку замовника. Послуги, що надаються виконавцем, складають щомісячний комплекс заходів, які забезпечують належне функціонування діяльності замовника в межах його господарської діяльності. Послуги, що надаються (здійснюються) виконавцем, можуть включати: послуги консультування з питань комерційної діяльності й керування, що зокрема включають надання консультаційних послуг, управлінської та організаційної підтримки з питань керування, корпоративного стратегічного й оперативного планування, визначення напрямів розвитку бізнесу, управління змінами, зниження собівартості та інших фінансових питань, маркетингових цілей і політики, кадрової політики, планування виробництва та контролю; послуги у сфері бухгалтерського обліку й аудиту; консультування з питань оподаткування; інші послуги, які можуть бути надані за домовленістю.

Обсяг фактично наданих виконавцем послуг, їх вартість та строки (період) надання, порядок приймання їх результатів замовником та інша інформація щодо наданих послуг визначається в Акті приймання-передачі наданих послуг, який підписується уповноваженими представниками сторін по факту виконання таких послуг, та після цього стане невід`ємною частиною договору. Приймання-передача наданих виконавцем послуг (їх результатів) оформлюється Актом приймання-передачі наданих послуг, який підписується уповноваженими представниками сторін після фактичного надання визначених цим договором послуг.

Згідно положень статті 1 та 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, лише в разі фактичного здійснення господарської операції будь-які документи, у тому числі договори, акти, накладні, рахунки тощо, будуть мати силу первинних документів.

Так, позивачем на виконання умов вищезазначеного договору здійснювалися замовлення у ФОП ОСОБА_1 щомісячного комплексу заходів, які забезпечують належне функціонування діяльності підприємства в межах господарської діяльності, а саме послуг консультування з питань комерційної діяльності й керування, що зокрема включали надання консультаційних послуг, управлінської та організаційної підтримки з питань: керування, корпоративного стратегічного й оперативного планування, планування виробництва (складання плану виробництва продукції у розгорнутій номенклатурі, плану завантаження виробничого обладнання, розрахунку потреби сировини і допоміжних матеріалів під виробничу програму на відповідний календарний місяць, підтримка плану виробництва продукції у розгорнутій номенклатурі та плану завантаження виробничого обладнання на відповідний календарний місяць) та контролю.

Покликання на те, що в актах приймання-передачі наданих послуг, отриманих від ФОП ОСОБА_1 не вказано обсяги наданих послуг в натуральному виразі, не конкретизовано зміст наданих послуг, їх об`єм, вартість та не містяться інформації про фактично понесені витрати на здійснення наданих консультаційних послуг відсутній розрахунок вартості наданих послуг, спростовується наявними у матеріалах справи доказами, з яких видно, що замовлення послуг здійснювалося на підставі: заявки ТОВ Дюна-Веста від 21.09.2017 про надання послуг у період з 01.10.2017 по 31.10.2017 (Т.1, а.с. 175), заявки ТОВ Дюна-Веста від 24.10.2017 про надання послуг у період з 01.11.2017 по 30.11.2017 (Т. 2 а.с. 27), заявки ТОВ Дюна-Веста від 22.11.2017 про надання послуг у період з 01.12.2017 по 31.12.2017 (Т. 2 а.с. 95), заявки ТОВ Дюна-Веста від 23.12.2017 про надання послуг у період з 01.01.2018 по 31.01.2018 (Т. 2 а.с. 153); заявки ТОВ Дюна-Веста від 23.01.2018 про надання послуг у період з 01.02.2018 по 28.02.2018 (Т.2 а.с. 230); заявки ТОВ Дюна-Веста від 20.02.2018 про надання послуг у період з 01.03.2018 по 31.03.2018 (Т. 3, а.с. 84); заявки ТОВ Дюна-Веста від 22.03.2018 про надання послуг у період з 01.04.2018 по 30.04.2018 (Т. 3, а.с. 165); заявки ТОВ Дюна-Веста від 20.04.2018 про надання послуг у період з 01.05.2018 по 31.05.2018 (Т. 3, а.с. 234).

Підтвердженням того, що на виконання умов договору ФОП ОСОБА_1 було надано замовлені послуги позивачу є: Акт приймання-передачі наданих послуг № 1 від 31.10.2017 (Т. 1, а.с. 183), Акт приймання-передачі наданих послуг № 2 від 30.11.2017 (Т. 2, а.с. 34), Акт приймання-передачі наданих послуг № 3 від 31.12.2017 (Т. 2 а.с. 104), Акт приймання-передачі наданих послуг № 4 від 31.01.2018 (Т. 2, а.с. 160), Акт приймання-передачі наданих послуг № 5 від 28.02.2018 (Т. 2, а.с. 240), Акт приймання-передачі наданих послуг № 6 від 31.03.2018 (Т. 3, а.с. 92), Акт приймання-передачі наданих послуг № 7 від 30.04.2018 (Т. 3, а.с. 172), Акт приймання-передачі наданих послуг № 8 від 31.05.2018 (Т. 3, а.с. 239).

Поряд з цим, документами, що підтверджують здійснення господарських операцій з ФОП ОСОБА_1 є наявні у матеріалах справи замовлення на виготовлення продукції, Плани виробництва продукції, Плани завантаження виробничого обладнання, Розрахунки потреби сировини під виробничу програму, Розрахунки потреби допоміжних матеріалів під виробничу програму.

Аналіз вказаних документів у своїй сукупності свідчить про те, що такі оформлені належним чином, оскільки містять необхідні реквізити, відображають зміст господарських операцій і не мають недоліків, які б свідчили про їх невідповідність вимогам до первинних документів.

Відносно покликань контролюючого органу на те, що підприємством до перевірки не надано актів приймання-передачі послуг від ФОП ОСОБА_1 , що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II Податкового кодексу, слід зазначити наступне.

Відповідно до пп. 20.1.6 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів.

Згідно з пп. 20.1.14 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право у разі виявлення порушення вимог податкового чи іншого законодавства України, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, надсилати платникам податків письмові запити щодо надання засвідчених належним чином копій документів.

З матеріалів справи встановлено, що під час перевірки ТОВ Дюна-Веста було надано посадовим особам контролюючого органу усі наявні первинні документи за період з 01.01.2015 по 30.06.2018. Жодних письмових запитів щодо надання будь-яких інших засвідчених належним чином копій документів по господарських операцій з ФОП ОСОБА_1 до позивача не надходило.

Згідно п. 85.4 ст. 85 Податкового кодексу України, при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово- господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Однак, посадові особи контролюючого органу, що проводили перевірку, не зверталися з вимогою надати будь-які копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, для оцінки впливу наданих ФОП ОСОБА_1 послуг на прибуток підприємства.

Вказане підтверджується тим, що жодні акти про засвідчення фактів відмови надання позивачем копії документів передбачених п. 85.6 ст. 85 ПК України контролюючим органом не складалися, тому покликання апелянта на ненадання позивачем документів є безпідставним.

Поряд з цим, необхідно наголосити на тому, що податковим органом не зазначено, на підставі яких саме даних бухгалтерського обліку контролюючий орган встановив, що усю готову продукцію, що вироблено в І півріччі 2018 року, реалізовано у І півріччі 2018 року. Також, не наведено жодного розрахунку собівартості реалізованої продукції, що виготовлена у період отримання послуг від ФОП ОСОБА_1 та не доведено належними доказами у справі обставини щодо віднесення витрат на придбання вказаних послуг до складу собівартості реалізованої продукції протягом І півріччя 2018 року.

Відносно покликань контролюючого органу на те, що позивачем не вказано в який спосіб ФОП ОСОБА_1 здійснювала надані послуги, чи вона має відповідну освіту, як проводився розрахунок вартості наданих послуг, як здійснювався контроль за наданими послугами, де надавалися послуги, слід зазначити, що позивач не може відповідати за свого контрагента і пояснювати, яким чином він надавав свої послуги, та чи має він відповідну освіту. Чинним законодавством не передбачено перевірка освіти при заключенні договорів з фізичними особами-підприємцями на надання послуг, як і обов`язок замовника за такими договорами знати, яким чином виконавець надавав послуги. Виконавець виконав умови договору і надав результат наданих ним послуг, до яких у замовника не було жодних претензій. Результат наданих послуг (як інформаційні документи, так і первинні) досліджені апеляційним судом та наявні у матеріалах справи.

Також, слід зазначити, що відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вид діяльності ФО-П ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) консультування з питань комерційної діяльності й керування (Код КВЕД 70.22).

Враховуючи в сукупності встановленні обставини колегія суддів констатує, що послуги, які отримані від ФОП ОСОБА_1 , були дійсно обліковані підприємством та використані у власній господарській діяльності.

Стосовно висновку контролюючого органу про непідтвердження первинними документами списання виробничої собівартості готової продукції, виготовленої в травні 2018 року на суму 233244,00 грн., необхідно вказати наступне.

Вказаний висновок податкового органу не підтверджений жодними розрахунками собівартості реалізованої в травні 2018 року продукції, що виготовлена в травні 2018 року та не вказано, чим саме підтверджуються висновки контролюючого органу.

Так, згідно інформації про обороти по рахунку 26 Готова продукція за травень 2018 року в розрізі артикулів, в них наведено розбіжності між кількістю виготовленої та кількістю реалізованої продукції по складу готової продукції, а відтак покликання контролюючого органу, що вся виготовлена продукція, яка виготовлена в травні 2018 року, - реалізована в травні 2018 року не знаходить свого підтвердження наявними у матеріалах справи доказами.

Оскільки, не вся виготовлена в травні 2018 року продукція реалізована в цей же період, колегія суддів вважає хибним є висновок контролюючого органу, що виробнича собівартість виготовленої готової продукції за травень 2018 року на суму 8 157 620 грн. віднесена до собівартості реалізації та відображена ТОВ Дюна- Веста у рядку 2050 Звіту про фінансові результати за 1 півріччя 2018 року (II квартал 2018 року) Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг).

Окрім того, контролюючим органом в Акті перевірки зміст бухгалтерського проведення Дт 901 Кт 26 зазначено як списання виробничої собівартості готової продукції, виготовленої в травні 2018 року.

Так, відповідно до Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №291 від 30.11.1999 № 291: рахунок 901 - Собівартість реалізованої готової продукції, рахунок 26 - Готова продукція.

Згідно Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій затвердженої наказом Міністерства фінансів України №291 від 30.11.1999, проведенням Дт 901 Кт 26 відображається виробнича собівартість реалізованої готової продукції; фактична собівартість реалізованих товарів (без торгових націнок).

Відповідно до даних бухгалтерського обліку в травні 2018 року проведення Дт 901 Кт 26 здійснено на суму 13 754 356,17 грн, а відтак висновок податкового органу про те, що в травні 2018 року позивач здійснив проведення Дт 901 Кт26 на суму 8 157 620,00 грн. також є хибним.

В акті перевірки контролюючим органом зафіксовано, що відповідно до наданих первинних документів підприємства, а саме: виробничих звітів за травень 2018 року, загальна сума матеріальних витрат виготовленої продукції за травень 2018 року становить 4 341 405,59 грн. Згідно з даними бухгалтерського обліку ТОВ Дюна-Веста, а саме: головної книги за травень 2018 року, журналів-ордерів-відомостей по бухгалтерських рахунках 20 Виробничі запаси, 23 Виробництво - загальна сума матеріальних витрат виготовленої продукції за травень 2018 року 4 574 649,59 грн. Виходячи із вищенаведеного, підприємством не підтверджено первинними документами списання виробничої собівартості готової продукції, виготовленої в травні 2018року, на суму 233 244 грн.

Разом з тим, в ТОВ Дюна- Веста відсутні такі первинні документи як Виробничі звіти, відтак, такі документи не могли стати за основу обґрунтування виявленого контролюючим органом порушення.

Крім цього, аналізом рахунку 231 за травень 2018 (Дт 231 Кт201 - 3827038,52 грн.; Дт 231 Кт204- 749 054,82 грн.; Дт 209 Кт 231 - 1 443,75 грн.), звітом по проводках Дт 231 Кт201 за травень 2018 року на суму 3 827 038,52 грн. (Т. 4, а.с. 61-87); накладною-вимогою № 3907 від 04.05.2018; накладною-вимогою № 3908 від 07.05.2018; накладною-вимогою № 4855 від 07.05.2018; накладною-вимогою № 4856 від 10.05.2018; накладною-вимогою № 4857 від 15.05.2018; накладною-вимогою № 4858 від 17.05.2018; накладною-вимогою № 4859 від 21.05.2018; накладною-вимогою № 4860 від 24.05.2018; накладною-вимогою № 4485 від 07.05.2018; накладною-вимогою № 4861 від 29.05.2018; накладною-вимогою № 4862 від 31.05.2018 (Т. 4, а.с. 88-100); звітом по проводках ДТ 231 Кт 204 за травень 2018 на суму 749 054,82 грн. (Т. 4, а.с. 101-115); накладною-вимогою № 4634 від 07.05.2018 (Т. 4, а.с. 116-119) підтверджується, що позивачем у травні 2018 року списано матеріальних витрат на виготовлення продукції в сумі 4 574 649,59 грн. і такі надавалися позивачем для перевірки контролюючому органу, згідно Додатку 4 до Акту перевірки (Т. 1, 100-107).

Також контролюючий орган у акті перевірки зазначає, що з загальної суми матеріальних витрат 4 574 649,59 грн підтверджено первинними документами витрат на суму 4 341 405,59 грн, а на суму 233 244,00 грн - первинних документів не подано. Однак, в порушення зазначеного Порядку, контролюючим органом в акті перевірки не зазначено, які конкретно первинні документи (з зазначенням їх реквізитів) були надані, а які ні, а відтак, списання яких саме матеріалів не підтверджує контролюючий орган.

Крім цього, в силу повноважень, наданих контролюючому органу п.п. 20.1.6 п. 20.1 ст. 20, пп. 20.1.14 п. 20.1 ст. 20, п. 85.4 ст. 85, п. 85.6 ст. 85, п. 85.8 ст. 85 ПК України, від посадових осіб, що проводили перевірку, не надійшло жодної вимоги чи запиту про надання тих чи інших документів (їх копій), так само як і не було складено актів про засвідчення фактів відмови надати позивачем копії документів.

Таким чином, покликання контролюючого органу на непідтвердження первинними документами списання виробничої собівартості готової продукції, виготовленої в травні 2018 року на суму 233 244,00 грн є безпідставним та спростовується наявними у матеріалах справи доказами.

Щодо застосування штрафної санкції в сумі 100496,00 грн, слід вказати, що оскільки протиправність визначення суми податкового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 401984,00 грн. встановлена судом апеляційної інстанції під час розгляду справи, відтак рішення відповідача про застосування штрафних санкцій в розмірі 100496,00 грн. також є протиправним.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки під час розгляду справи апеляційним судом не здобуто належних доказів доведення податковим органом правомірності прийнятого ним податкового повідомлення-рішення №1 від 19.11.2018, відтак його слід скасувати, а позов задоволити.

Відповідно до ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як встановлено з матеріалів справи, ТзОВ Дюна-Веста згідно платіжного доручення №10573 від 30.11.2018 (Т. 1, а.с. 4) за подання позовної заяви сплатило судовий збір у розмірі 7 537, 20 грн.

Враховуючи повне задоволення позову та вимоги ст.139 КАС України, суд першої інстанції вірно стягнув на користь ТзОВ Дюна-Веста за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Львівській області судовий збір в розмірі 7 537 грн 20 коп.

Згідно з ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесення судових витрат на професійну правничу допомогу подано Договір № 1 про надання правової допомоги від 26.11.2018 між Адвокатським бюро Юридична фірма Катерини Хомик та ТОВ Дюна-Веста (Т. 4, а.с. 120-121), Додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги від 30.11.2018 (Т. 4, а.с. 122), ордер про надання правової допомоги ТОВ Дюна-Веста серія ЛВ № 126051 (т 4, А.С. 124) рахунок про оплату гонорару № 1 від 24.12.2018 (Т. 4, а.с. 163), Акт приймання-передачі правової допомоги № 1 від 04.01.2019 (Т. 4, а.с. 164), платіжне доручення № 10797 від 11.01.2019 з призначенням платежу: оплата за надання правової допомоги зг. Рах. № 1 від 24.12.2018 по договору № 1 від 26.11.2018, отримувач Юридична фірма Катерини Хомик (Т. 4, а.с. 165).

Враховуючи документальне підтвердження наданих адвокатом Хомик К.В. послуг, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи про покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн., понесених позивачем у даній справі за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Згідно з ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про повне задоволення позовних вимог, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року в справі №1340/5809/18 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

На постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 10 жовтня 2019 року