Справа № 200/8457/19-а
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2019-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2019 р. Справа№200/8457/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Аляб`єва І.Г.,

при секретарі судового засідання Козирєвій О.О.,

за участю

представника відповідача Вовченка С.П.,

розглянувши адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Донецькій області (87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

в с т а н о в и в:

Позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Донецькій області, у який просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове рішення-повідомлення № ГУ ДФС у Донецькій області від 05 червня 2019 року відповідно до якого до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції за порушення нею п. 85.2 ст. 85 ПК України у розмірі 510 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове рішення-повідомлення № ГУ ДФС в Донецькій області від 05 червня 2019 року відповідно до якого до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції за порушення нею п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, п. 11 розділу II Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою НБУ від 29 грудня 2017 року № 148 у розмірі 32 185,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 20 травня 2019 року працівниками Головного управління ДФС у Донецькій області в закусочній, в якій позивач здійснює підприємницьку діяльність, була проведена фактична перевірка, за результатами якої складений акт (довідка) від 20 травня 2019 року № 143/05/099/14/05/ НОМЕР_1 , на підставі якого відповідачем до приватного підприємця прийняті податкові повідомлення-рішення від 05 червня 2019 року № та № яким до нього застосовано штрафні (фінансові) санкції на підставі пункту 1 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», статті 1 Указу Перзидента «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівкі, пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54, п. 121.1 ст. 121 Податкового кодексу України.

Отримавши наведений акт від 20 травня 2019 року представник Щербань Є.В. за довіреністю 29 травня 2019 року звернулась до контролюючого органу із запитом, згідно із яким в порядку ст. 86.7 ПК України зазначила, що готова надати всі необхідні документи, які підтверджують наявність відповідного обліку товару, який знаходиться на реалізації у ОСОБА_1 , проте фактично позбавлена такої можливості через не вручення їй цього додатку із переліком товару, який на думку посадових осіб контролюючого органу перебуває на реалізації у ОСОБА_1 безобліково.

Позивач вважає акт фактичної перевірки та прийняті на його підставі рішення неправомірними, а тому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 05 червня 2019 року № , № .

Представником відповідача Вовченком С.П. надано письмовий відзив, в якому відповідач зазначає, що Головним управлінням ДФС у Донецькій області проведено фактичну перевірку позивача. Перевіркою встановлений, що в реалізації знаходиться товар, облік якого не ведеться у встановленому законодавством порядку, а саме накладні, ТТН на реалізує мий товар, зазначений у додатках на 3 аркушах відсутні. Вартість товару облік якого не ведеться у встановленому законодавством порядку становить 11239,0 грн. Також встановлено, що готівка, яка надходила 13 травня 2019 року та 14 травня 2019 року в

загальній сумі 1 941,50 грн., у книзі обліку доходів ФОП ОСОБА_1 , у ці дні не обліковувалась та не оприбутковувались, чим порушено п. 11 розд. ІІ Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29 грудня 2017 року № 148.

У акті перевірки від 20 травня 2019 року №143/05/99/14/05/ НОМЕР_1 зроблений запис про встановлення порушення:

- п. 12 ст. 3 Закону України від 6 липня 1995 року № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" із змінами та доповненнями;

- п. 11 розд. ІІ Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29

грудня 2017 року № 148;

- 85.2 статті 85 Податкового кодексу України.

За розглядом акта перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення від 05 червня 2019 року №, .

На підставі вищевикладеного, ГУ ДФС в Донецькій області здійснювала повноваження щодо контролю за додержанням платниками податків вимог податкового законодавства України в межах та засобами, що передбачені чинним законодавством України і вважаємо, що позовна заява є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05 липня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено судове засідання на 22 липня 2019 року.

22 липня 2019 року розгляд справи відкладено на 28 серпня 2019 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2019 року продовжено строк підготовчого провадження у справі. Підготовче засідання відкладено на 16 вересня 2019 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 08 жовтня 2019 року.

Представник позивача до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

До судового засідання з`явився представник відповідача, проти задоволення позову заперечував.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, встановив наступне.

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована як фізична особа-підприємець 19 червня 2015 року №0035609, про що свідчить виписка з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців.

Позивач здійснює роздрібну торгівлю алкогольними напоями згідно ліцензії, виданої відповідачем з терміном дії по 19 листопада 2019 року, про що зазначено в описовій частині акту фактичної перевірки позивача від 20 травня 2019 року.

20 травня 2019 року працівниками відповідача здійснена фактична перевірка закусочної, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , в якому позивач здійснює підприємницьку діяльність, наслідки якої викладені в акті (довідці) від 20 травня 2019 року № 143/05/99/14/05/ про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами). Перевірку було здійснено в присутності уповноваженої особи, яка здійснювала розрахункові операції - продавця ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яка діяла за довіреністю ОСОБА_1 , зауважень до акту перевірки не надано.

Фактичну перевірку було проведено на підставі наказу на перевірку № 827 від 13 травня 2019 року та направлень від 10 травня 2019 року №1140, 1141.

Згідно вказаного наказу, наказано провести фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 з 11 травня 2019 року тривалістю не більше 10 діб.

Згідно з п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України встановлено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до п. 80.1 ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Згідно до вимог п. 80.2. ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки.

У відповідності до пункту 80.5 статті 80 Податкового кодексу України, допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

За приписами пп. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Зазначені документи: наказ про проведення фактичної перевірки № 827 від 10 травня 2019 року та направлення на перевірку від 10 травня 2019 року № 1140, 1141 містять всі встановлені законодавством необхідні реквізити.

При цьому, згідно з п. 81.2 ст. 81 ПК України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Отже, наведеними нормами Податкового кодексу України, із дотриманням балансу публічних та приватних інтересів, визначено умови допуску до перевірки та передбачено право платника податків на відмову у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки. Платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Відтак, допуск до перевірки, за наявності визначеної законом компетенції податкового органу на проведення перевірки, нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при проведенні перевірки.

Таким чином доводи позивача про протиправність дій відповідача щодо проведення фактичної перевірки на підставі наказу № 827 від 10 травня 2019 року, що призвели до складення акту фактичної перевірки від 20 травня 2019 року № 143/05/99/14/05/ НОМЕР_1 не відповідають фактичним обставинам справи та є необґрунтованими.

Разом з тим, згідно з висновками акту фактичної перевірки встановлено порушення вимог:

- п. 12 ст. 3 Закону України від 6 липня 1995 року № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" із змінами та доповненнями;

- п. 11 розд. ІІ Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29

грудня 2017 року № 148;

- 85.2 статті 85 Податкового кодексу України.

За розглядом акта перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення:

- від 05 червня 2019 року №000421405, на підставі п. 85.2 статті 85 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) визначено, що платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки. Незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

- від 05 червня 2019 року № , за порушення п. 12 ст. 3 Закону України від 6 липня 1995 року № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,громадського харчування та послуг" (із змінами та доповненнями) та п. 11 розд. ІІ Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29 грудня 2017 року № 148, застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) в розмірі 32 185,50 грн., у т.ч. вартість товару облік якого не ведеться у встановленому законодавством порядку становить 22 478,0 грн. (11 239,0);

2) та за не оприбуткування 9 707,50 грн. (1 941,50*5);

В абзаці першому преамбули Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР (далі - Закон № 481), із змінами і доповненнями, зазначено, що цей Закон визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.

Відповідно до вимог частини 1 статті 16 Закону № 481/95-ВР контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Відповідно до приписів частини 1 статті 17 Закону № 481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Відповідно до абзацу 14 частини 2 статті 17 вищевказаного Закону України до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у разі оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень.

Як зазначено вище, судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 видано ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Порушено п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України в частині ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (накладні, ТТН) чи їх копій при здійсненні податкового контролю.

Відповідно до п. 11 розд. ІІ Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29 грудня 2017 року № 148, готівка, що надходить до кас, повинна своєчасно та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах установ/підприємств та їх відокремлених підрозділів, які проводять готівкові розрахунки із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій (далі - РРО) та з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів. Оприбуткування та облік ФОП отриманих доходів здійснюється в книзі обліку доходів.

Перевіркою встановлено, що готівка, яка надходила 13.05.2019 та 14.05.2019 в загальній сумі 1 941,50 грн., у книзі обліку доходів ФОП ОСОБА_1 , у ці дні не обліковувалась та не оприбутковувались, чим порушено п. 11 розд. ІІ Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29 грудня 2017 року № 148.

Перевіривши рішення суб`єкта владних повноважень з урахуванням положень частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про законність рішень відповідача та відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що спірне податкове повідомлення - рішення прийнято ГУ ДФС у Донецькій області у межах та у спосіб визначений чинним законодавством, та про відмову у задоволені позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Питання судових витрат не вирішується у зв`язку з відмову у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Донецькій області (87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 08 жовтня 2019 року.

Суддя І.Г. Аляб`єв