Справа № 206/4876/19
Суддя: Кушнірчук Р. О.
Дата ухвалення: 2019-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 206/4876/19
Провадження 2-а/206/86/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2019 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Кушнірчука Р.О.,

при секретареві Савченко І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, Бердянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, інспектора Бердянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого сержанта поліції Кузьменка Олега Олеговича про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, Бердянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, інспектора Бердянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого сержанта поліції Кузьменка Олега Олеговича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення ЕАВ №1451962 від 24 серпня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 гривень.

Свої вимоги обґрунтував тим, що факт вчинення ним правопорушення не доведений, як і не доведена вина позивача в інкримінованому правопорушенні, а тому у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Відповідач в особі інспектора патрульної поліції при складанні адміністративного матеріалу допустив грубі порушення та не дослідив обставини у справі, а тому постанова необґрунтована та незаконна. Позивач зазначає, що знак був встановлений з порушенням вимог ПДР України та ДСТУ 4100-2014, адже був встановлений з лівої сторони дороги, був на відстані менше 60 см. від землі, не був продубльований (хоча дорога мала більше однієї смуги для руху в одному напрямку), не мав світло відбиваючого покриття, що унеможливлювало його виконання водіями транспортних засобів у темну пору доби. Крім того, не зважаючи на зазначені порушення при встановленні дорожнього знаку, позивач все одно зупинився та виконав вимогу дорожнього знаку 3.41 ПДР України, адже пам`ятав, що представники поліції постійно його встановлюють на цьому місці, а тому притягнення його до відповідальності є протиправним, жодних доказів вчинення правопорушення не надано. Крім того, позивач зазначає, що відповідачем було порушено порядок розгляду справи, оскільки йому його прав та обов`язків роз`яснено не було, як і не було надано можливості скористуватися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. З огляду на викладене, позивач постанову в справі про адміністративне правопорушення винесену відповідачем, вважає незаконною, винесеною з грубим порушенням норм чинного законодавства та порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, являється по суті необґрунтованою та упередженою, а тому просить її скасувати.

Ухвалою суду від 06 вересня 2019 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив скасувати вказану постанову та пояснив, що знак 3.31 «Стоп контроль» встановлено з порушеннями ПДР України, проте він все одно зупинився та виконав вимогу цього дорожнього знаку. На зазначені обставини інспектор уваги не звернув та виніс відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення.

Від представника відповідача Головного управління Національної поліції в Запорізькій області на адресу суду надійшов відзив на адміністративний позов згідно якого вважає, що позовні вимоги не вплинуть на їх права та обов`язки. Також просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідачі представник Бердянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області та інспектор Бердянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старший сержант поліції Кузьменко Олег Олегович в судове засідання не з`явились, про дату та час повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, відзив на адресу суду не надали.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасників справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши доводи позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач 24 серпня 2019 року о 21:10 годині рухаючись в м. Бердянськ по шосе Мелітопольське 200 км, керуючи транспортним засобом Volkswagen Golf AE2486IK, був зупинений інспектором Бердянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшим сержантом поліції Кузьменко Олегом Олеговичем, який звинуватив його у невиконанні вимог дорожнього знаку 3.41 «Стоп контроль», проїхав без зупинки, чим порушив п. 8.4.в ПДР України, внаслідок чого останній склав відносно позивача постанову серії ЕАВ №1451962 про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.7).

Диспозиція ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачає перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею ст. 245 КУпАП визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З наведеного вбачається, що достатньою та необхідною правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення ПДР є наявність в її діях (бездіяльності) відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і необхідними доказами.

Згідно із ПДР України дорожній знак 3.41 «Контроль» забороняє проїзд без зупинки перед контрольними пунктами (пост Національної поліції, карантинний пост, прикордонна зона, закрита територія, пункт оплати проїзду на платних дорогах тощо).

Відповідно п. 8.21 ПДР України дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту. Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами. Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини. Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Відповідно до п.10.2.4 ДСТУ 4100-2014 «Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування» дорожні знаки повинні встановлюватись з правого боку дороги поза проїзною частиною та узбіччям (допускається установлювати на присипній бермі), на тротуарі, розділювальній смузі, газоні тощо та над дорогою, крім випадків, що спеціально обумовлені цим стандартом.

Згідно з п.10.2.9 ДСТУ 4100-2014 відстань від нижнього краю знака (без урахування попереджувальних знаків 1.31.1 - 1.31.6 і табличок до дорожніх знаків) до поверхні дорожнього покриття (висота установлення) крім випадків, спеціально обумовлених стандартом, повинна становити:

-від 1,5 до 2,2 м - у разі установлення збоку від дороги поза населеними пунктами, від 2,0 до 4,0 м - у населених пунктах;

-не менш ніж 0,6 м - у разі установлення на острівцях безпеки і на проїзній частині дороги;

-від 5,0 до 6,0 м - у разі розміщення над проїзною частиною; у разі розміщення знаків на прогінних конструкціях штучних споруд і за відстані від поверхні дорожнього покриття до низу прогінної конструкції споруди менш ніж 5 м, знаки не повинні виступати за їхній нижній край.

Так, позивачем по справі в обґрунтування своїх позовних вимог було надано фотознімок дорожнього знаку 3.41 «Контроль», який встановлено в м. Бердянськ на шосе Мелітопольське 200 км. (а.с.11).

З наданого фотознімку вбачається, що зазначений знак був встановлений з лівої сторони дороги, був на відстані менше 60 см від землі, не був продубльований (хоча дорога мала більше однієї смугу для руху в одному напрямку), та не мав світло відбиваючого покриття, що унеможливлювало його виконання водіями транспортних засобів у темну пору доби.

Таким чином, знак 3.41 «Контроль» встановлено з порушенням вимог ПДР України та ДСТУ 4100-2014, внаслідок чого його не являється можливим однозначно ідентифікувати та відповідно виконати його вимоги.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов`язку суд витребує названі документи та матеріали. Суд може збирати докази з власної ініціативи. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Згідно з п. 1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

З огляду на те, що відповідач не з`явився до суду та не надав безспірних та допустимих доказів, які б свідчили про правомірності свого рішення, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова відповідачем прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.

Доводи позивача щодо порушення відповідачем інспектором патрульної поліції процесуального порядку розгляду справи також приймаються судом до уваги, оскільки дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.05.2018 року у справі № 337/3389/16-а (2-а/337/154/2016).

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що постанова серії ЕАВ №1451962 від 24 серпня 2019 року, була винесена відповідачем при неповному з`ясуванні обставин справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому відсутні і підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право,зокрема, лише залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін або скасувати його рішення при цьому надіславши справу на новий розгляд до компетентного органу чи закрити справу про адміністративне правопорушення.

За викладених обставин постанова серії ЕАВ №1451962 від 24 серпня 2019 року про накладення адміністративного стягнення на позивача ОСОБА_1 , передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 242-246, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 гривень по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1451962 від 24 серпня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, та провадження по справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду, у відповідності до ст.ст. 286, 297 та пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень КАС України, подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у відповідності до ч. 2 ст. 295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Р.О. Кушнірчук