Справа № 688/3621/19
Суддя: Козачук С. В.
Дата ухвалення: 2019-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 688/3621/19
№ 2-а/688/50/19
Рішення

Іменем України

07 жовтня 2019 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Козачук С.В.,

з участю секретаря судового засідання - Гаврилової Н.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції Гайсинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області Стецюка Сергія Миколайовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

26 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до інспектора СРПП Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області про визнання дій протиправними та скасування постанови серії ДПО18 № 179522 від 16 вересня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 16 вересня 2019 року в період часу з 13 год. 30 хв. по 13 год. 50 хв. інспектором СРПП Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області Стецюком С.М. винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що він на полі №15 с.Зетківці Гайсинського району Вінницькій області керував комбайном марки JOHN DEER 3770 STS, державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Із винесеною постановою не погоджується, оскільки не вчиняв жодних правопорушень. Вважає, що не підлягає обов`язковому страхуванню та не може бути застрахованим пристрій, який не має певних коригуючих коефіцієнтів, внаслідок чого він в силу закону України «Про загальнообов`язкове страхування власників наземних транспортних засобів» не визнається транспортним засобом. Відповідальність за таке страхування, як обов`язкове може наставати лише у разі, якщо певний вид транспортного засобу підлягає такому страхуванню відповідно до Закону. А тому, просить суд визнати дії інспектора СРПП Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області Стецюка С.М. протиправними, скасувати винесену ним постанову та провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити, розгляд справи провести за його відсутності.

Відповідач інспектор СРПП Гайсинського ВП ГУ НП у Вінницькій області Стецюк С.М. у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення судового засідання, причини неявки суду не повідомив, відзиву не подав.

Враховуючи те, що позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідач належним чином повідомлений про судове засідання, однак до суду не прибув, причини неявки не повідомив, суд вважає за можливе у відповідності до вимог ст. 205 КАС України розгляд справи провести за відсутності таких учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити частково з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 16 вересня 2019 року інспектором СРПП Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області Стецюком С.М. було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 179522 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Як вбачається зі змісту вказаної постанови, 16 вересня 2019 року о 13 год. 52 хв. ОСОБА_1 на полі № 15 у с.Зетківці Гайсинського району Вінницькій області керував комбайном марки JOHN DEER 3770 STS, державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Не погодившись з такими діями відповідача та винесеною ним постановою про адміністративне правопорушення, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Суд, вирішуючи заявлені позовні вимоги, зважає на наступне.

Відповідно до пп. «ґ» п.2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

За правилами ч. 1 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

В той же час відповідач не надав суду жодних доказів на підтвердження правомірності постанови серії ДПО18 № 179522 від 16.09.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Адміністративним правопорушенням, в контексті вимог ст. 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Загідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічнихзасобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до визначення транспортного засобу, що міститься в п. 1.10 ПДР України, транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Відповідно до пункту 1.5 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», наземні транспортні засоби (далі - транспортні засоби) - це пристрої, призначені для перевезення людей та/або вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів, які підлягають державній реєстрації та обліку у територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України та/або допущені до дорожнього руху, а також ввезені на митну територію України для тимчасового користування, зареєстровані в інших країнах.

Відповідно до абз. 2 п. 1.5 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у цьому Законі не вважається транспортним засобом пристрій, який підпадає під ознаки, зазначені у цьому пункті, але щодо якого не встановлено коригуючий коефіцієнт залежно від типу транспортного засобу.

Коригуючі коефіцієнти та їх розміри встановлено та затверджено Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 16 серпня 2010 року за № 689/17984.

Згідно з зазначеним Розпорядженням, комбайн зернозбиральний не відноситься до типів транспортних засобів щодо яких встановлений коригуючий коефіцієнт та не підлягає державній реєстрації та обліку у територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України, а реєструється державними інспекціями сільського господарства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах на підставі Порядку відомчої реєстрації та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 694 від 08 липня 2009 року.

Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення. Відомчу реєстрацію та облік транспортних засобів, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, а саме тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі (ст. 34 Закону України «Про дорожній рух»).

Крім цього, пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не встановлені коригуючі коефіцієнти для тракторів та інших машин, що підлягають реєстрації в територіальних органах Держсільгоспінспекції України.

Таким чином, комбайн зернозбиральний, за керування яким без страхового полісу притягнуто до адміністративної відповідальності позивача, не відноситься до транспортних засобів у розумінні Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому не підлягає обов`язковому страхуванню за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. А тому, наявність полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності в осіб, які керують сільськогосподарською технікою, в тому числі комбайном, не є обов`язковою.

З огляду на зазначене, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією викладеною в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 20.11.2017 року по справі № К/800/32456/17.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, під час винесення оскаржуваної постанови в порушення вимог ст. 280 КУпАП інспектором не з`ясовані та не враховані обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а тому суд дійшов висновку оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, отже позов в цій частині задовольнити.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання та регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

З огляду на вказане, суд вважає за необхідне в задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Керуючись ст.ст. 6, 72-77, 229, 244, 246, 250, 255, 286 КАС України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції Гайсинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області Стецюка Сергія Миколайовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Постанову серії ДПО18 № 179522 від 16 вересня 2019 року інспектора сектору реагування патрульної поліції Гайсинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області Стецюка Сергія Миколайовича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) гривень скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Козачук