Справа № 357/10365/19
Суддя: Орєхов О. І.
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15 жовтня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Орєхова О. І. ,

за участі секретаря - Сокур О. В.,

розглянувши в спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. Біла Церква адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора старшого лейтенанта поліції батальйону патрульної поліції у м. Біла Церква Квятківського Віктора Юрійовича про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

17 вересня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора старшого лейтенанта поліції батальйону патрульної поліції у м. Біла Церква Квятківського Віктора Юрійовича про скасування постанови, посилаючись на наступні обставини.

29.08.2019 року позивач рухався по вул. Підвальна та повернув на безіменний проїзд, який проходив між будинками 14 та 16 вул. Б. Хмельницького. Перед виїздом з безіменного проїзду на вул. Б. Хмельницького, позивач оглянув та впевнився в тому, що будь-яких дорожніх знаків перед виїздом на вул. Б. Хмельницького немає, повернув ліворуч та почав рух по вул. Б. Хмельницького в сторону центру міста.

Біля будинку 9 по вул. Б. Хмельницького позивач був зупинений відповідачем, який повідомив, що позивач порушив вимоги знаку 5.5 - „Дорога з одностороннім рухом" та здійснив проїзд в зоні дії дорожнього знаку, чим порушив п. 8.4. ПДР - порушення вимог інформаційно- вказівних знаків. Позивач пояснив відповідачу, що по ходу його руху не було знаку 5.5 „Дорога з одностороннім рухом", а тому позивач не порушував ПДР та попрохав відповідачів надати йому можливість отримати правову допомогу.

Відповідач відмовив позивачеві в можливості скористатися правовою допомогою та на місці (м. Біла Церква, вул. Б. Хмельницького 9) виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАВ № 1468536 від 29.08.2019 руху.

Позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАВ № 1468536 від 29.08.2019 руху протиправною з огляду на таке.

Відповідно до п. 5.5 розділу 33 "Правил дорожнього руху" затверджених постановою КМ України № 1306 від 10.10.201 року вказано, що до інформаційно-вказівних знаків відноситься в т.ч. знак „Дорога з одностороннім рухом" - дорога або відокремлена проїзна частина, по якій рух транспортних засобів за всією шириною здійснюється лише в одному напрямку.

Виїзд на вул. Б. Хмельницького з безіменного проїзду який проходить між будинками 14 та 16 вул. Б. Хмельницького не обладнаний будь-якими інформаційно-вказівними знаками в т. ч. й знаком ПДР - „Дорога з одностороннім рухом", таким чином позивач здійснивши виїзд на вул. Б. Хмельницького з вищевказаного проїзду та повернувши ліворуч по вул. Б. Хмельницького, позивач не порушив ПДР.

Вищевказані обставини руху позивача може підтвердити свідок ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , тел.: НОМЕР_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України: "Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України".

Відповідно до ст. 7 КупАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, відповідач виносячи оскаржувану постанову на приписи ст. 280 КУпАП уваги не звернув.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне порушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих,свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При винесенні оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення серія ЕАВ № 1468536 від 29.08.2019 року відповідачем не було складено протокол про адміністративне правопорушення із залученням неупереджених свідків та поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тобто при винесені оскаржуваної постановит не були виконані вимоги ст. ст. 33, 252, 280 КУпАП.

Частиною 1 та 2 ст. 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпними і може бути змінений лише законом.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, закріплених у стяттях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП.

Отже, враховуючи, що позивач оспорював допущене ним порушення, про що заявив відповідачеві, відповідач зобов`язаний був скласти протокол про адміністративне правопорушення та розглянути справу про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, а це в даному випадку Білоцерківському відділ поліції, а не на місці його вчинення.

Аналогічний висновок міститься в рішенні Конституційного Суду України по № 1-11/2015 від 26.05.2015 року. Конституційний Суд України зробив наступний висновок: „Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення" вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України. Відповідно до ст. 69 Закону України „Про Конституційний Суд України" рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обовязковими до виконання.

Отже, постанова у справі про адміністративне правопорушення серія ЕАВ № 1468536 від 29.08.2019 року винесена позивачем без достатніх правових підстав, без складання протоколу про адміністративне правопорушення, не за місцем органу, уповноваженого законом для розгляду справ, без можливості скористатись правовою допомогою при розгляді справи, без розяснень прав позивача при розгляді справи та без його участі в розгляді справи.

За таких обставин, постанова у справі про адміністративне правопорушення серія ЕАВ № 1468536 від 29.08.2019 року є протиправною та підлягає скасуванню в судовому порядку.

Позивачу не було вручено оскаржувану постанову 29.08.2019 року, а надіслано відповідачем 05.09.2019 року разом з супровідним листом № 6452/41/40/1/01-2019 від 03.09.2019 про що свідчить поштовий штемпель на поштовому конверту.

Постанову позивач отримав 12.09.2019 року.

Просив суд позов задовольнити, визнати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАВ № 1468536 від 29.08.2019 руху винесену інспектором старшим лейтенантом поліції батальйону патрульної поліції у м. Біла Церква Квятківським Віктором Юрійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протиправною та скасувати її, провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити ( а. с. 5-7 ).

Ухвалою судді від 19 вересня 2019 року відкрито провадження у вищезазначеній справі. Постановлено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням ( виликом ) сторон ( а. с. 14-15 ).

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, яка отримана судом 15.10.2019 року за вх. № 37722, в якій просив суд розглянути справу без виклику свідка та без участі позивача. Позов підтримує та просить його задовольнити.

Відповідач інспектор старший лейтенант поліції батальйону патрульної поліції у м. Біла Церква Квятківський Віктор Юрійович в судове засіданні не з`явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи свідчить наявне поштове повідомлення про вручення, яке було отримано уповноваженою особою Мірошниченко 08.10.2019 року.

Жодних заяв та клопотань з боку відповідача на адресу суду не надходило, як і не надходило відзиву на адміністративний позов.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 КАС України повістка повинна бути вручена не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, крім випадку, коли повістка вручається безпосередньо в суді. Якщо для розгляду окремих категорій справ, заяв або клопотань учасників справи цим Кодексом встановлено строк розгляду менше десяти днів, повістка має бути вручена у строк, достатній для прибуття особи до суду для участі в судовому засіданні.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ст. 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з ч.2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Враховуючи викладене, положення ст. 286 КАС України, ст. 289 КУпАП, суд приходить до висновку, що позивач при зверненні до суду з адміністративним позовом 17.09.2019 р., що підтверджується штампом суду ( а. с. 5 ), щодо оскарження постанови від 29.08.2019 р., не порушив передбачений 10-денний строк для захисту своїх прав в судовому порядку, оскільки оскаржувану постанову отримав лише 12.09.2019 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим конвертом про направлення, з якого вбачається, що позивачу оскаржувану постанову направлено відповідачем 05.09.2019 року разом із супровідним листом № 6452/41/40/1/01-2019 від 03.09.2019 року, про що свідчить поштовий штемпель на поштовому конверту ( а. с. 10 ).

З боку відповідача не надано жодного належного та допустимого доказу в спростування зазначеного.

Отже, отримавши оскаржену постанову 12.09.2019 року та звертаючись до суду 17.09.2019 року з боку позивача не було пропущено десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови) строку для оскарження.

Суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що 29.08.2019 року позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В оскарженій позивачем постанові зазначено, що 29.08.2019 р. о 18:26:36 годин в місті Біла Церква по вул. Б. Хмельницького, 9 водій керував транспортним засобом та порушив вимоги дорожнього знаку 5.5 «Дорога з одностороннім рухом» та здійснив проїздв зоні дії дорожнього знаку, чим порушив п. 8.4.г ПДР - порушення вимог інформаційно-вказівних знаків, чим скоїв адміністративне правопоушення, передбачене ч. 1 с. 122 КУпАП. Інспектор прийняв рішення про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. ( а. с. 8 ).

Оскаржувальна постанова про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ЕАВ № 1468536 була винесена 29.08.2019 року іспектором старшим лейтенантом поліції батальйону патрульної поліції у м. Біла Церква Квятківським Віктором Юрійовичем .

Зі змісту ст. 9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності ( ст. 7 КУпАП).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Як передбачено ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Всупереч даним вимогам, суб`єктом владних повноважень жодного доказу в обґрунтування законності винесеної ним постанови та накладення на ОСОБА_1 штрафу, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 122 КУпАП, не було в наявності та відповідно, не долучено до матеріалів справи.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в судове засідання не з`явився, будь-яких доказів на підтвердження обставин зазначених в оскаржуваній постанові не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

До того ж, позивач наголошує на тому, що виїзд на вул. Б. Хмельницького з безіменного проїзду, який проходить між будинками 14 та 16 не обладнаний будь-якими інформаційно-вказівними знаками в т.ч. й знаком ПДР «Дорога з одностороннім рухом».

На підтвердження зазначеному з боку позивача було надано фотографії виїзду на вул. Б. Хмельницького з безіменного проїзду, на яких відсутні жодні інформаційно-вказівні знаки в т.ч. й знак «Дорога з одностороннім рухом».

З боку відповідача не було надано до суду дожного доказу в зворотному.

Отже, з боку відповідача не надано до суду жодного належного та допустимого доказу того, що дійсно з боку позивача було вчинено порушення прави дорожного руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що дії інспектора при складанні постанови відносно позивача є протиправними, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 2, 5, 6-10, 20 77, 122, 139, 159, 205, 229, 241-246, 255, 268, 286, 295 КАС України, ст.7, 9, 247, 251, 252, 288, 289, 293 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора старшого лейтенанта поліції батальйону патрульної поліції у м. Біла Церква Квятківського Віктора Юрійовича про скасування постанови, - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАВ № 1468536 від 29.08.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , - закрити.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених ст. 286 КАС України можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_1 ( адреса проживання: АДРЕСА_2 );

Відповідач - інспектор старший лейтенант поліції батальйону патрульної поліції у м. Біла Церква Квятківський Віктор Юрійович ( адреса місцезнаходження: 09109, Київська область, м. Біла Церква, вул. Сухоярська, 18А ).

Повний текст судового рішення складено 15 жовтня 2019 року.

Рішення надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяО. І. Орєхов