Справа № 520/2895/19
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Бідонько А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 р. Справа № 520/2895/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Бершова Г.Є.,

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНІЙ ФАРМ" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.05.2019, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 28.05.19 по справі № 520/2895/19

за позовом Головного управління ДФС у Харківській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНІЙ ФАРМ"

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Головне управління ДФС у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНІЙ ФАРМ", в якому просить суд стягнути до бюджету кошти у розмірі 546 896,58 гривень в рахунок погашення податкового боргу з Товариства з обмеженою відповідальністю Реній Фарм, код 38117625, місцезнаходження: вул. Дніпропетровська, буд. 223, кімната 8-7, м. Мерефа, Харківський район, Харківська область, 62472, з усіх відкритих розрахункових рахунків та у разі неповного погашення боргу за рахунок вилучення готівкових коштів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач має податковий борг у розмірі 546 896,58 грн., який виник внаслідок несплати у встановлений законом строк податкових зобов`язань, що, на думку контролюючого органу, свідчить про невиконання відповідачем свого обов`язку щодо сплати податків і зборів у строки та розмірах, передбачених Податковим кодексом України.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.05.2019 адміністративний позов було задоволено.

Стягнуто з розрахункових рахунків, відкритих у банках, що обслуговують Товариство з обмеженою відповідальністю Реній Фарм (код 38117625, місцезнаходження: вул. Дніпропетровська, буд. 223, кімната 8-7, м. Мерефа, Харківський район, Харківська область, 62472) до Державного бюджету України податковий борг у розмірі 546 896,58 грн. (п`ятсот сорок шість тисяч вісімсот дев`яносто шість гривень 58 коп.).

Відповідач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на необґрунтованість рішення суду першої інстанції, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції. Стверджує, що податкова вимога не вручена ТОВ "РЕНІЙ ФАРМ". Також, посилається на те, що наявний податковий борг відповідачем було погашено 30.07.2018 року, тому податкова вимога №87611-17 від 04.07.2018 року є відкликаною. Отже, з викладених підстав вважає позовні вимоги такими, що задоволенню не підлягають.

Позивач у надісланому відзиві на апеляційну скаргу вказав на безпідставність доводів та аргументів апеляційної скарги. Посилається на наявність заборгованості відповідача, що підтверджується відповідними належними доказами, яка є непогашеною. Також, звертає увагу на те, що податкова вимога є дійсною, в судовому порядку не оскаржувалась, не є скасованою, зміненою або відкликаною. Отже, посилаючись на викладені доводи просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, рішення суду першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що ТОВ "РЕНІЙ ФАРМ" подано до контролюючого органу податкові декларації з податку на додану вартість, а саме:

- № від 18.07.2018 року, в якій самостійно обчислено суму грошового зобов`язання у розмірі 58464,00 грн. (частково сплачено у розмірі 3044,13 грн.);

- № від 20.08.2018 року, в якій самостійно обчислено суму грошового зобов`язання у розмірі 40458,00 грн.;

- № від 20.09.2018 року, в якій самостійно обчислено суму грошового зобов`язання у розмірі 64064,00 грн.;

- № від 22.10.2018 року, в якій самостійно обчислено суму грошового зобов`язання у розмірі 27388,00 грн.;

- № від 20.11.2018 року, в якій самостійно обчислено суму грошового зобов`язання у розмірі 62151,00 грн.;

- № від 17.01.2019 року, в якій самостійно обчислено суму грошового зобов`язання у розмірі 38894,00 грн.

Також, судом встановлено, що контролюючим органом винесено податкові повідомлення - рішення:

- від 17.08.2018 року, яким нараховано штрафні санкції за затримку реєстрації податкових накладних на суму ПДВ у розмірі 246831,53 грн.;

- від 20.12.2018 року, яким нараховано штрафні санкції за затримку реєстрації податкових накладних на суму ПДВ у розмірі 11690,18 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, до суду апеляційної інстанції представником відповідача не надано доказів оскарження та скасування вказаних податкових повідомлень-рішень, а тому суд дійшов висновку, що вони є узгодженими.

Таким чином, загальна сума боргу складає 546896,58 грн. (з урахуванням часткової сплати грошових зобов`язань в розмірі 3044,13 грн.).

У зв`язку з несплатою суми податкового зобов`язання у встановлені строки, контролюючим органом на адресу відповідача направлено податкову вимогу № 87611-17 від 04.07.2018 року та отримана останнім про що свідчить зворотне поштове повідомлення (а.с. 48).

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з правомірності вимог контролюючого органу з огляду на наявність не погашеного боргу у ТОВ "Реній Фарм".

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно п.46. 1 ст.46 ПК України - податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно п.56.11 ст.56 ПК України - не підлягає оскарженню податкове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Приписами п.57.1 ст. 57 ПК України встановлено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п.п.16.1.4 статті 16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи .

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (п.п.14.1.175 п.14.1 статті 14 Кодексу).

Відповідно до п. 59.1, п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до пп. 19-1.1.34 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України, контролюючі органи забезпечують визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобов`язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

За приписами пп.19-1.1.22 п. 19-1 ст. 19-1 ПК України, контролюючі органи здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів.

Відповідно до п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно п. 95.1 ст. 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.2 ст. 95 ПК України встановлено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до абзацу першого пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно п. 95.4 ст.95 ПК України, контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Аналізуючи викладені вище норми, колегія суддів дійшла до висновку про те, що вимогою заявленого позову є стягнення податкового боргу, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених ПК України, тощо.

Стосовно посилань представника позивача на те, що вказана податкова вимога є відкликаною, оскільки підприємством було сплачено борг, вказаний у такій вимозі, та іншої вимоги позивачем не було направлено на адресу відповідача, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з письмових пояснень представника позивача від 22.05.2019 року, станом на 30 липня 2018 року за платником одночасно обліковувався борг з податку на додану вартість по податковій декларації № від 18.06.2018 у сумі 34384 грн. та штрафні санкції за податковим повідомленням-рішенням № від 15.03.2018 року. 30.07.2018 відповідачем сплачено частину податкового боргу відповідно до платіжного доручення №26918320 від 30.07.2018 року. 30.07.2018 платнику нараховано податковий борг відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість № від 18.07.2018 у сумі 58464 грн. Таким чином, сплата частини податкового боргу відповідно до платіжного доручення №26918320 від 30.07.2018 не спричинила погашення заборгованості у повному обсязі, а тому надіслана платникові податків податкова вимога на податковий борг, що не погашений, не втрачає своєї правової дії. Відтак, безперервність податкового боргу обумовлює відсутність правових підстав у податкового органу для відкликання податкової вимоги та додаткового надсилання другої вимоги.

Також, з матеріалів справи вбачається, що представником контролюючого органу надано до суду довідку № 15488/9/20-40-17-02-12 від 17.05.2019 року про те, що платнику податків ТОВ "Реній Фарм" п.н. 38117625 податковий борг виник 30.06.2018. Станом на 15.05.2019 податковий борг не було повністю погашено та він не переривався. У зв`язку з вищезазначеним, податкова вимога від 04.07.2018 року № 87611-17 не скасовувалась, не оскаржувалась та на теперішній час є діючою згідно ст. 59 Податкового кодексу України.

Посилання апелянта на переривання податкового боргу та те, що податкова вимога є відкликаною, колегія суддів вважає необгрунтованими, з огляду на безперервність податкового боргу.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що борг відповідача не переривався, відтак податкова вимога не є відкликаною та у позивача, в силу п. 59.5 ст. 59 ПК України, відсутні підстави для виставлення нової податкової вимоги.

Доказів погашення суми боргу матеріали справи не містять, а відповідачем не надано ані до суду першої, ані до суду апеляційної інстанції.

Отже, з огляду на наявність у відповідача податкового боргу, що ним не заперечується, така заборгованість підлягає стягненню в судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог контролюючого органу та необхідність їх задовольнити.

Згідно з ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНІЙ ФАРМ" - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.05.2019 по справі № 520/2895/19 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Г.Є. Бершов
Судді І.М. Ральченко В.В. Катунов