Справа № 340/1741/19
Суддя: О.А. Черниш
Дата ухвалення: 2019-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2019 року м. Кропивницький Справа № 340/1741/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Черниш О.А.,

за участю секретаря судового засідання Ярошук Т.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

відповідач-1: сільський голова Созонівської сільської ради Пузаков Дмитро Володимирович (27602, Кіровоградська АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 район, АДРЕСА_4 . Созонівка, вул. Паркова, 5)

відповідач-2: Созонівська сільська рада (27602, Кіровоградська область, Кропивницький район, с. Созонівка, вул. Паркова, 5, )

представник : адвокат Шаповалов Д.В.

про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до сільського голови Созонівської сільської ради Пузакова Дмитра Володимировича, Созонівської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності.

Позов ОСОБА_1 мотивовано тим, що 13.05.2019 року він звернувся до Созонівської сільської ради із заявою №239 про надання йому дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність земельної ділянки для ведення садівництва. Згодом він подав звернення №249 від 15.05.2019 року, у якому повідомив депутатів сільської ради, що в разі надання йому такого дозволу, безоплатно передасть виділену йому земельну ділянку у власність учаснику АТО. Також позивач направив звернення №271 від 27.05.2019 року до депутатів Созонівської сільської ради та сільському голові ОСОБА_2 щодо розгляду питання про дострокове припинення повноважень сільського голови у зв`язку із порушенням ним вимог Конституції та законів України, прав, свобод і законних інтересів громадян та несумлінного виконання ним посадових обов`язків. Позивач стверджує, що відповіді на вказані звернення він не отримав, натомість отримав витяг з рішення Созонівської сільської ради №557-18/19 від 07.06.2019 року, яким йому відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою та у задоволенні вимог, викладених у зверненні №271 від 27.05.2019 року. Позивач зазначає, що вказане рішення прийнято всупереч вимогам Земельного кодексу України, які регламентують порядок передачі земельних ділянок у власність, та вимогам Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" щодо порядку прийняття рішення про дострокове припинення повноважень сільського голови, а сільський голова ОСОБА_2 порушив вимоги чинного законодавства щодо належного розгляду його звернень. З цих підстав позивач просить суд:

- визнати протиправною та такою, що не відповідає ст. 19 Конституції України, ст. 11 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", ст. 19 Закону України "Про звернення громадян" та ст.42 п.4 пп.18 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", бездіяльність сільського голови Созонівської сільської ради ОСОБА_2 , що виявилась у неналежному розгляді та ненаданні обґрунтованих відповідей на його звернення №249 від 15.05.2019 року та №271 від 27.05.2019 року;

- визнати недійсним та скасувати рішення Созонівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області від 07.06.2019 року "Відмовити гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва" та "Відмовити у задоволенні вимог, викладених у зверненні вх. №271 від 27.05.2019 року".

Ухвалою судді від 02.08.2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі за цим позовом та вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач-1 подав відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, мотивованими тим, що звернення ОСОБА_1 №249 від 15.05.2019 року не відповідало вимогам статті 3 Закону України "Про звернення громадян", оскільки не містило жодних вимог, порад або рекомендацій, тому це звернення було прийнято до уваги без надання відповіді, про яку респондент не просив. Звернення позивача за №271 від 27.05.2019 року про дострокове припинення повноважень сільського голови було розцінено як пропозиція та винесено на розгляд вісімнадцятої сесії Созонівської сільської ради. Рішенням Созонівської сільської ради №357-18/19 від 07.06.2019 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні вимог, викладених у цьому зверненні. Наполягаючи на безпідставності позовних вимог, відповідач-1 просив суд у задоволенні позову відмовити.

Позивач подав відповідь на відзив відповідача-1, у якій крім первісної вимоги, звернутої до відповідача-1, просив також визнати протиправною бездіяльність цього відповідача щодо неналежного розгляду та вирішення ним нових звернень позивача №341 від 11.07.2019 року, №360 від 19.07.2019 року. Оскільки позивач фактично просив вирішити новий публічно-правовий спір, який виник у зв`язку з неналежним, на його думку, розглядом вказаних звернень, тому змінені у ході судового розгляду позовні вимоги суд не прийняв до розгляду, про що зазначив в ухвалі від 02.09.2019 року.

Від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, мотивованими тим, що за результатами розгляду заяви позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення садівництва Созонівською сільською радою прийнято рішення №357-18/19 від 07.06.2019 року, яким йому відмовлено у задоволенні цієї заяви з мотивів невідповідності розташування об`єкта вимогам законів, а саме через невідповідність цільового призначенням земельної ділянки, а також було відмовлено у задоволенні вимог, викладених у зверненні №271 від 27.05.2019 року. Доводячи правомірність спірного рішення, відповідач-2 просив суд у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Позивач подав відповідь на відзив відповідача-2, у якій зазначив, що спірним рішенням цього відповідача йому відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою з тих підстав, що такий дозвіл вже надано іншій особі, тому посилання у відзиві відповідача-2 на невідповідність цільового призначення земельної ділянки, яку позивач бажає отримати у власність, є безпідставними.

Ухвалою від 02.09.2019 року суд вирішив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначив судове засідання для розгляду справи по суті.

Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, надані докази, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

ОСОБА_1 у травні 2019 року звернувся до Созонівської сільської ради із заявою, в якій просив надати йому дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва орієнтовним розміром 0,12 га, розташованої по АДРЕСА_5 . Вказана заява з додатками 13.05.2019 року зареєстрована Созонівською сільською радою за №239. (а.с. 15 - 16, 251, т. 1)

Згодом позивач подав до Созонівської сільської ради звернення, в якому зазначив, що у разі надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою на підставі заяви від 13.05.2019 року, він передасть земельну ділянку одному із учасників АТО. Вказане звернення 15.05.2019 року зареєстроване Созонівською сільською радою за №249. (а.с. 17, 252, т. 1)

Також ОСОБА_1 подав до Созонівської сільської ради звернення, адресоване депутатам та сільському голові, про дострокове припинення повноважень сільського голови ОСОБА_2 . У цьому зверненні позивач вимагав від сільського голови ОСОБА_2 за дії, що суперечать ст. 19 Конституції України, ст. 11 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", за порушення прав, свобод і законних інтересів громадян, несумлінне виконання своїх посадових обов`язків, що підриває довіру до органів місцевого самоврядування та завдало значних збитків громаді села, негайно скласти повноваження за його заявою. У разі невиконання даної вимоги, вимагав від сільського голови негайно забезпечити розгляд його звернення депутатами сільської ради. Також просив депутатів сільської ради на позачерговій сесії розглянути звернення та відповідно до частин 2, 3 статті 79 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" прийняти рішення про дострокове припинення повноважень сільського голови ОСОБА_3 Д ОСОБА_4 В. Вказане звернення з додатками 27.05.2019 року зареєстроване Созонівською сільською радою за №271. (а.с. 19 - 82, 271, т. 1)

Вісімнадцятою сесією Созонівської сільської ради сьомого скликання прийнято рішення №357-18/19 від 07.06.2019 року "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 ", яким вирішено відмовити ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва, а також у задоволенні вимог, викладених у зверненні вх. №271 від 27.05.2019 року. (а.с. 18, т.1; а.с. 67, т.2)

Листом №228 від 11.06.2019 року сільський голова Д. Пузаков повідомив позивача, що Созонівська сільська рада розглянула його заяви №239 від 13.05.2019 року та №249 від 15.05.2019 року і 07.06.2019 року прийняла рішення №557-18/19. До цього листа додано витяг з рішення Созонівської сільської ради сьомого скликання №357-18/19 від 07.06.2019 року "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 " (а.с. 118, т.2)

Не погодившись з такими рішеннями відповідача-2, а також вважаючи, що відповідач-1 допустив протиправну бездіяльність при розгляді його звернень, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що згідно зі статтею 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За визначеннями, наведеними у статті 3 Закону України "Про звернення громадян", під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Вимоги до звернення наведені у статті 5 Закону України "Про звернення громадян".

Відповідно до цієї статті звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Звернення, оформлене без дотримання зазначених вимог, повертається заявнику з відповідними роз`ясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 цього Закону.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про звернення громадян" письмове звернення без зазначення місця проживання, не підписане автором (авторами), а також таке, з якого неможливо встановити авторство, визнається анонімним і розгляду не підлягає.

Не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону, та звернення осіб, визнаних судом недієздатними.

Рішення про припинення розгляду такого звернення приймає керівник органу, про що повідомляється особі, яка подала звернення.

Порядок розгляду звернень громадян унормований розділом ІІ Закону України "Про звернення громадян".

Частиною 1 статті 14 Закону України "Про звернення громадян" передбачено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи зобов`язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Обов`язки органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, їх керівників та інших посадових осіб щодо розгляду заяв чи скарг передбачені статтею 19 Закону України "Про звернення громадян", відповідно до якої зазначені суб`єкти в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; відміняти або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Згідно зі статтею 20 Закону України "Про звернення громадян" звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання.

Як установлено судом спір виник у зв`язку з розглядом відповідачами звернень позивача №239 від 13.05.2019 року та №249 від 15.05.2019 року, які стосувалися надання йому у приватну власність земельної ділянки за рахунок земель комунальної власності, та №271 від 27.05.2019 року, яке стосувалося дострокового припинення повноважень сільського голови.

Порядок набуття права на землю громадянами та юридичними особами регламентований главою 19 Земельного кодексу України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до частини 6 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування передбачені статтею 122 ЗК України.

Згідно з частиною 1 статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до частини 1 статті 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

Статтею 12 ЗК України передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Відтак, до повноважень відповідача належить розпорядження землями комунальної власності, у тому числі передача таких земельних ділянок безоплатно у власність громадянам у порядку, передбаченому статтею 118 ЗК України.

Статтею 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" установлено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: 34) вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням.

Судом установлено, що рішенням вісімнадцятої сесії Созонівської сільської ради сьомого скликання №357-18/19 від 07.06.2019 року "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 " за наслідками розгляду поданих позивачем заяв №239 від 13.05.2019 року та №249 від 15.05.2019 року позивачу відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою. Як свідчить зміст цього рішення, підставою для такої відмови стало те, що щодо обраної позивачем земельної ділянки вже надано дозвіл на відведення іншій особі.

Оцінюючи наведені у рішенні мотиви для відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, суд виходить з того, що така підстава для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, як надання дозволу іншій особі, Земельним кодексом України, законами чи нормативно-правовими актами не передбачена.

Наявність рішення про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності у власність (користування) громадянину або юридичній особі не є перешкодою для надання органом виконавчої влади чи місцевого самоврядування дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо цієї земельної ділянки іншій особі, яка звернулася у встановленому порядку.

Відтак, відмова відповідача-2 у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою, викладена у рішенні №357-18/19 від 07.06.2019 року, суперечить абзацу 1 частини 7 статті 118 ЗК України.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З цих підстав суд відхиляє посилання відповідача-2 у відзиві на невідповідність цільового призначення обраної позивачем земельної ділянки вимогам законів, оскільки з цих підстав рішення про відмову у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою не приймалося.

Оскільки відповідачем-2 не доведено правомірність мотивів відмови у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою, наведених у спірному рішенні №357-18/19 від 07.06.2019 року, тому позов про визнання протиправним та скасування цього рішення у вказаній частині слід задовольнити.

Щодо звернення №271 від 27.05.2019 року, яке стосувалося дострокового припинення повноважень сільського голови, суд установив, що це звернення розглядалося на вісімнадцятій сесії Созонівської сільської ради сьомого скликання. Пунктом 2 рішення Созонівської сільської ради №357-18/19 від 07.06.2019 року "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 " позивачу відмовлено у задоволенні вимог, викладених у зверненні №271 від 27.05.2019 року.

Частиною 3 статті 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що повноваження сільського, селищного, міського голови можуть бути припинені достроково у випадках, передбачених статтею 79 цього Закону, що має наслідком звільнення його з посади.

Відповідно до частини 1 статті 79 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" повноваження сільського, селищного, міського голови, вважаються достроково припиненими у разі: 1) його звернення з особистою заявою до відповідної ради про складення ним повноважень голови; 2) припинення його громадянства; 3) набрання законної сили обвинувальним вироком щодо нього; 3-1) набрання законної сили рішенням суду про притягнення його до відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, яким накладено стягнення у виді позбавлення права займати посади або займатися діяльністю, що пов`язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування; 4) відкликання з посади за народною ініціативою; 5) визнання його судом недієздатним, безвісно відсутнім або оголошення таким, що помер; 6) його смерті.

Частинами 2, 3 статті 79 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що повноваження сільського, селищного, міського голови можуть бути також достроково припинені, якщо він порушує Конституцію або закони України, права і свободи громадян, не забезпечує здійснення наданих йому повноважень.

Повноваження сільського, селищного, міського голови можуть бути достроково припинені також у випадках, передбачених законами України "Про військово-цивільні адміністрації", "Про правовий режим воєнного стану".

Повноваження сільського, селищного, міського голови за наявності підстав, передбачених абзацом першим частини другої цієї статті, можуть бути припинені достроково за рішенням місцевого референдуму або за рішенням відповідної ради, прийнятим шляхом таємного голосування не менш як двома третинами голосів депутатів від загального складу ради. Порядок проведення місцевого референдуму щодо дострокового припинення повноважень сільського, селищного, міського голови визначається законом про місцеві референдуми.

Згідно з частиною 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання: 16) прийняття рішення щодо дострокового припинення повноважень сільського, селищного, міського голови у випадках, передбачених цим Законом.

3а правилами частини 3 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" у випадках, передбачених пунктом 16 статті 26 цього Закону, рішення ради приймаються таємним голосуванням.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У статті 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" також встановлено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Суд прийшов до висновку, що відповідач-2, отримавши звернення №271 від 27.05.2019 року, яке стосувалося дострокового припинення повноважень сільського голови, не перевірив наявність у позивача права на ініціювання цього питання в порядку статті 79 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні". Розглянувши це питання на пленарному засіданні сесії, відповідач-2 не дотримався вимог щодо прийняття рішення шляхом таємного голосування. Тож прийняте сільською радою рішення №357-18/19 від 07.06.2019 року "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 ", яким позивачу відмовлено у задоволенні вимог, викладених у зверненні №271 від 27.05.2019 року, не може вважатися належним розглядом звернення позивача в розумінні Закону України "Про звернення громадян", та є протиправним у цій частині.

Частиною 1 статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частинами 1, 2 статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Частиною 3 статті 245 КАС України передбачено, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Наведене свідчить, що адміністративний суд не обмежений у виборі способів захисту прав та інтересів особи, порушених суб`єктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення та фактичним обставинам справи.

З огляду на визнання протиправним рішення Созонівської сільської ради №357-18/19 від 07.06.2019 року "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 ", з метою ефективного захисту прав позивача на належний розгляд його звернень та отримання обґрунтованих рішень за ними, суд вважає за доцільне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача-2 повторно розглянути звернення ОСОБА_1 №239 від 13.05.2019 року, №249 від 15.05.2019 року, №271 від 27.05.2019 року та прийняти за ними рішення з урахуванням висновків суду.

Вирішуючи позов в частині вимог, звернутих до сільського голови Созонівської сільської ради ОСОБА_2 , про визнання протиправною його бездіяльності щодо неналежного розгляду звернень позивача №249 від 15.05.2019 року та №271 від 27.05.2019 року, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста.

Частиною 3 статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами.

Згідно зі статтею 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" вирішення питань регулювання земельних відносин та прийняття рішень щодо дострокового припинення повноважень сільського голови належить до виключної компетенції сільських рад.

У частині 4 статті 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що сільський, селищний, міський голова зокрема: 8) скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради; 18) забезпечує на відповідній території додержання законодавства щодо розгляду звернень громадян та їх об`єднань.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09.04.2018 року у справі №П/9901/137/18 (800/426/17) вказала, що під протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень слід розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту несвоєчасного виконання обов`язкових дій, а важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків.

Судом установлено, що Созонівським сільським головою ОСОБА_2 звернення ОСОБА_1 були включені в порядок денний сесії сільської ради та про прийняте рішення позивача повідомлено листом №228 від 11.06.2019 року. У спірних правовідносинах сільський голова не допустив щодо позивача протиправної бездіяльності, а тому у позові до нього слід відмовити.

Відповідно до частин 1, 3 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, зважаючи на задоволення позову в частині позовних вимог до Созонівської сільської ради, на користь позивача слід стягнути витрати на сплату судового збору у сумі 768, 40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань цього відповідача.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 257 - 263, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Созонівської сільської ради (27602, Кіровоградська область, Кропивницький район, с. Созонівка, вул. Паркова, 5, ) задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Созонівської сільської ради №357-18/19 від 07.06.2019 року "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 ".

Зобов`язати Созонівську сільську раду повторно розглянути звернення ОСОБА_1 №239 від 13.05.2019 року, №249 від 15.05.2019 року, №271 від 27.05.2019 року та прийняти за ними рішення з урахуванням висновків суду.

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до сільського голови Созонівської сільської ради Пузакова ОСОБА_5 Володимировича ( АДРЕСА_5 , 5) відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в сумі 768, 40 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Созонівської сільської ради.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. Черниш

Повне рішення суду складено 07.10.2019 року.