Справа № 173/2351/19
Суддя: Петрюк Т. М.
Дата ухвалення: 2019-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №173/2351/19
Провадження №2-а/173/25/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

У складі: головуючої судді Петрюк Т.М.

при секретареві Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в місті Верхньодніпровську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого сержанта сектору реагування патрульної поліції Верхньодніпровського відділу поліції Жовтоводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Назаренка Олександра Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

24.09.2019 року до суду звернувся позивач ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до старшого сержанта сектору реагування патрульної поліції Верхньодніпровського відділу поліції Жовтоводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Назаренка О.В., про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 10 травня 2019 року адміністративний позов залишений без руху в зв`язку з виявленими недоліками та відповідачеві наданий строк для усунення виявлених недоліків.

16.05.2019 року позивачем усуненні виявлені судом недоліки.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 27.09.2019 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін 07.10.2019 року.

Відповідачем відзиву на позовну заяву не наданий.

Згідно заявлених позовних вимог позивач просить визнати дії відповідача щодо складання постанови про накладення на нього адміністративного стягнення. Визнати протиправною і скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн., за ч.1 ст. 122 КУпАП від 19.04.2019 року серії ЕАВ № 1081431 та закрити провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: перебуваючи у службовому відрядженні, так як працює водієм Новомиколаївської селищної ради, 10.09.2019 року об 11-50 год.. керуючи а автомобілем ВАЗ 21074 номерний знак НОМЕР_1 , він минувавши пішохідний перехід на перехресті вулиць Аврамменка і пр. Шевченка вимушено зупинився праворуч дороги пр. Шевченка у м. Верхньодніпровську, де до нього підійшов поліцейський та звинуватив його у порушенні правил дорожнього руху, а саме зупиненні на перехресті.

Його пояснення щодо вимушеної зупинки службового автомобіля останнім не були прийняті до уваги. Натомість відповідач склав постанову ДПО 18 № 048507 від 10.09.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення в сумі 255.00 грн. В оскаржуваній постанові зазначено: «водій керував транспортним засобом ВАЗ-д/н НОМЕР_1 та зупинився на перехресті, зупинка заборонена».

Проте, він щоб не створювати аварійну ситуацію на дорозі по вул. Авраменка зупинив автомобіль, яким керував, на узбіччі по правій стороні пр. Шевченка, звільнивши при цьому проїжджу частину дороги і перехрестя в зв`язку з раптово виниклими несправностями автомобіля.

Жодних доказів того, що він порушив Правила дороги дорожнього руху поліцейський не надав, тому притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП вважає незаконним, що й стало підставою звернення до суду

Справа розглядалась в спрощеному провадженні без виклику сторін

Відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Згідно ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просить їх захистити.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб. Прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений даною статтею Кодексу адміністративного судочинства

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, що виникає у сфері публічно-правових правовідносин, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини

Судом встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення від 10.09.2019 року серії ДПО18 № 048507 позивача було притягнено до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн., що підтверджується копією постанови

В оскаржуваній постанові зазначено, що 10.09.2019 року о 11-55 годині, водій керував транспортним засобом ВАЗ д.н. НОМЕР_1 та зупинився на перехресті, зупинка заборонена.

До позивача застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до ЗУ «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.20101 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила несуть відповідальність згідно із вимогами чинного законодавства.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства про дорожній рух

Пунктом 11 частини 1 ст. 23 ЗУ «Про національну поліцію» визначено, що Національна поліція відповідно до покладених на неї завдань, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі

Відповідно до п. 15.1, 15.2 Правил дорожнього руху - Зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

За відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху).

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1ст. 77 КАС України - Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адмінстративного правопорушення, винність данної особи у його вчинені та інші обставини. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта та інш.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що зупинка його автомобіля була вимушеною в зв`язку з поломкою. Він зупинився на узбіччі по правій стороні дороги, щоб не створювати небезпечну аварійну ситуацію, звільнивши проїжджу частину дороги та перехрестя. Тобто позивач посилається на те, що він здійснив зупинку у відповідності із п. 15.2 Правил дорожнього руху

В свою чергу відповідачем, як посадовою особою, суб`єкта владних повноважень рішення якого оскаржуються, будь-яких доказів, які б підтвердили правомірність його дій, та що позивач зупинився на перехресті доріг не надано.

Оскільки обов`язок доказування в даних справах покладається на відповідача, суд вважає, що саме ним не доведено належними та допустимими доказами факт вчинення позивачем порушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, саме фат його зупинки на перехресті доріг, а тому притягнення позивача до адміністративної відповідальності є безпідставним. Крім того в оскаржуваній постанові відповідачем не зазначено, який саме пункт Правил дорожнього руху позивачем був порушений.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити: скасувати постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, за ч. 1 ст. 122 КУпАП .

Відповідно до п. 3 с. 3 ст. 286 КАС України - За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, суд вважає. що згідно приписів вищенаведеної норми виникає необхідність закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі відносно позивача.

Вимоги щодо визнання дій відповідача протиправними та визнання протиправною постанови про притягнення позивача задоволенню не підлягають, оскільки ст. 286 КАС України не передбаченого такого способу захисту порушених прав.

Керуючись ст. 9, 90, 86, 139, 243-246, 255, 286 КАС України , - суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до старшого сержанта сектору реагування патрульної поліції Верхньодніпровського відділу поліції Жовтоводського відділу поліції Головного управління Національної поліції т в Дніпропетровській області Назаренка Олександра Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково .

Скасувати постанову, винесену старшим сержантом сектору реагування патрульної поліції Верхньодніпровського відділу поліції Жовтоводського відділу поліції Головного управління Національної поліції т в Дніпропетровській області Назаренком Олександром Володимировичем (юридична адреса: 51600 м. Верхньодніпровськ вул. Авраменка, 21) серії ДПО18 № 048507 від 10 вересня 2019 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Верхньодніпровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, за ч. 1 ст. 122 КУпАП та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомінікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до/або через відповідні місцеві суди

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст рішення виготовлений 07.10.2019 року

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване: 07.10.2019 року

Оприлюднене: 10.10.2019 року

Дата набрання законної сили: 18.10.2019 року