Справа № 296/7370/19
Суддя: Рожкова О. С.
Дата ухвалення: 2019-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 296/7370/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" жовтня 2019 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі судді Рожкової О.С., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , що поданий представником ОСОБА_2 до інспектора першого батальйону першої роти УПП в Житомирській області лейтенанта поліції Вигівського Ярослава Васильовича про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

30.07.2019 позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просить скасувати постанову серії ЕАВ №1348422 від 21.07.2019 року про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст. 126 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 21.07.2019 року інспектором 1 батальйону 1 роти УПП в Житомирській області лейтенантом поліції Вигівським Я.В. винесено постанову серії ЕАВ №1348422 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Підставою для винесення постанови про накладення штрафу стало порушення ч.1 ст.126 КУпАП, а саме те, що 21.07.2019 року о 01 год. 49 хв. позивач, керуючи транспортним засобом Renault Laguna, д.н.з. НОМЕР_1 , проїхав на заборонений червоний сигнал світлофора, а також не пред`явив реєстраційний документ на транспортний засіб, чим порушив п.п.8.7.3 е та п.2.4 ПДР. Зазначає, що інспектор після зупинення не надав позивачеві будь-яких доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, у постанові не вказано, які докази додаються до неї, не зазначено строки її оскарження. Крім того, позивачеві було не роз`яснено його права, в тому числі право на захист. Вважає вказану постанову незаконною, необґрунтованою, винесеною без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення та просить скасувати останню.

Ухвалою судді від 02.08.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження без виклику сторін у судове засідання (а.с.20-21).

Копію ухвали суду про відкриття провадження направлено сторонам для відома. Відповідачеві також направлено копію позовної заяви з доданими до неї документами (а.с.25).

22.08.2019 року від відповідача надійшло клопотання, в якому відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що твердження позивача не відповідають дійсності, вимоги є безпідставними та необґрунтованими. Просить долучити до матеріалів справи запис з нагрудного відеореєстратора на якому зафіксовано факт вчинено правопорушення, процес розгляду справи інспектором (а.с.22-24).

Розглянувши подані сторонами докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

21.07.2019 року інспектором 1 батальйону 1 роти УПП в Житомирській області лейтенантом поліції Вигівським Я.В. винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1348422, у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн., за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП (а.с.8).

В постанові зазначено, що 21.07.2019 року о 01 год. 49 хв. позивач, керуючи транспортним засобом Renault Laguna, д.н.з. НОМЕР_1 по вул.Покровській,92, проїхав на червоний забороняючий сигнал світлофора, а також не пред`явив реєстраційний документ на транспортний засіб, чим порушив п.п.8.7.3 е та п.2.4 ПДР (а.с.8).

Даючи правову оцінку доводам позивача щодо правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд враховує наступне.

Згідно ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема за ч.1 ст.126 КУпАП.

Частиною другою статті 36 КУпАП передбачено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

З оскаржуваної постанови слідує, що на позивача накладено стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пп. а) п. 2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1.

Відповідно до пункту 2.1 «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Статтею 23 Закону України «Про національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань, в тому числі:

- вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень;

Відповідно до ч.1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;

10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

З аналізу норм Закону України «Про національну поліцію» можна зробити висновок, що повноваження працівника поліції не є обмеженими для зупинки транспортного засобу виключно при вчиненні особою ДТП, та поліцейський з метою запобігання вчинення адміністративного правопорушення має право зупиняти транспортний засіб й у інших випадках.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 16 Закону України "Про дорожній рух", водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу працівників міліції пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

При цьому частиною 3 статті 35 Закону України «Про національну поліцію» визначено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

З наведеного вбачається, що відповідач, як уповноважена особа підрозділу Національної поліції на яку покладено завдання регулювати дорожній рух та здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, мав право вимагати у позивача пред`явлення посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів лише у встановлених законом випадках.

З постанови серії ЕАВ №1348422 від 21.07.2019 слідує, що підставою для зупинки транспортного засобу позивача став проїзд останнім на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушено п.8.7.3 е ПДР України.

Згідно п.8.7.3 е ПДР України сигнали світлофора мають такі значення червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Позивач зазначає, що інспектор на його прохання доказів, що підтверджують правомірність його зупинки та перевірки документів не надав, копію постанови не вручив. На підтвердження своїх доводів надав запис з камери свого мобільного телефону (а.с.18).

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Щодо доводів відповідача про наявність належного доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме відеозапису з нагрудної камери поліцейського, суд вважає їх безпідставними виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних визначених ч.2 цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото і відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Частиною 1 статті 74 КАС України передбачено, що докази, одержані з порушенням порядку встановленого законом, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як встановлено під час судового розгляду, оскаржувана постанова не містить даних про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення і як наслідок, в силу вище зазначених положень ч.1,2 ст. 74 КАС України, даний доказ є недопустимим. А тому суд до уваги наданий відповідачем відеозапис на DVD диску (відеозапис з нагрудної камери поліцейського) до уваги не приймає.

Аналогічна правова позиція викладено в постанові Верховного Суду від 24.01.2019 у справі № 592/5576/17, від 30.05.2018 у справі № 337/3389/16-а та від 15.11.2018 у справі № 524/7184/16-а.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпція, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпція, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Елементами верховенства права є принцип рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці. Принцип правової визначеності означає, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями.

КУпАП закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту особи.

Враховуючи вищезазначені обставини справи, суд приходить до висновку про те, що підстави для застосування до ОСОБА_1 санкції, передбаченої ч. 1 ст. 126 КУпАП, відсутні.

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оскільки при винесенні постанови відповідачем не встановлено та не досліджено усіх обставин справи про адміністративне правопорушення та не зазначено доказів, що підтверджують такі обставини, суд приходить до висновку про те, що постанова є необґрунтованою, вина позивача не доведена належними доказами під час її винесення, доводи позивача не спростовано, у зв`язку з чим постанову слід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Керуючись ст. ст.19,241-246,286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 , що діє в інтересах позивача ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову, винесену 21.07.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1348422 від 21.07.2019, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП та закрити справу.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядок, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Корольовський районний суд м.Житомира, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п.п.15.5 п.15 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України ( в редакції Закону №2147- VIIІ) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач:

ОСОБА_1

місце проживання:

АДРЕСА_1

РНОКПП НОМЕР_2

Відповідач:

Інспектор 1 батальону 1 роти УПП

в Житомирській області

лейтенант поліції

Вигівський Ярослав Васильович

м.Житомир, вул.Покровська,96

Cуддя О. С. Рожкова