Справа № 320/1321/19
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2019-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2019 року м.Київ № 320/1321/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головенко О.Д., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора прикордонної служби - майстра відділення інспектора прикордонної служби "Грушово" старшого прапорщика Богуслава Віталія Сергійовича та Мукачівського прикордонного гарнізону про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_2 з позовом до Інспектора прикордонної служби - майстра відділення інспектора прикордонної служби "Грушово" старшого прапорщика Богуслава Віталія Сергійовича та Мукачівського прикордонного гарнізону та просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в перетині державного кордону України іноземцю або особі без громаднства від 15.02.2019, а саме громадянину ОСОБА_3 ;

скасувати відмову в паспорті - "відмовлено у в"їзді в Україну".

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01.04.2019 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 23.04.2019 у якості другого відповідача було залучено Мукачівський прикордонний гарнізон.

28.05.2019 від представника позивача надійшла заява про відвід судді Головенка О.Д.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.05.2019 даний відвід було визнано необґрунтованим та зупинено провадження у справі до вирішення питання про відвід судді Головенка О.Д.

Ухвалою суду від 30.05.2019 у задоволенні заяви про відвід судді відмовлено та ухвалою від 03.06.2019 провадження у справі поновлено та призначено судове засідання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 15.02.2019 позивачу, громадянину Молдови було відмовлено у перетині державного кордону України на підставі спірного рішення, у якому зазначено, що причини відмови у в`їзді в Україну є наявність в базах даних, інформації? відповідно до якої йому забороняється в`їжджати на територію України.

На думку позивача таке рішення є протиправним та таким, що порушує його законні інтереси, оскільки будь - яких відомостей про те, що ОСОБА_2 порушив встановлене законодавство України у відповідача відсутні.

Вважає, що у відповідача не було жодних підстав відмовляти йому у перетині кордону.

Від представника Мукачівського прикордонного гарнізону надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого проти позову заперечує та зазначає, що під час здійснення прикордонного контролю перевірка та обмін інформацією між базами даних є автоматизованим процесом, при наявності інформації про наявність заборони щодо особи на перетинання державного кордону України безпосередньо особа, що здійснює перевірку та уповноважена на прийняття рішення щодо не пропуску громадян, не має безпосередньої інформації - відповідного доручення правоохоронного органу.

До суду учасники справи не з`явилися, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, однак від представника позивача повернувся конверт, з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Частиною 11 ст. 126 КАС України визначено, що розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Нормами ст. 9 ст. 205 КАС України встановлено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оглянувши письмові докази, які були надані, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином Молдови, Республіка, що підтверджується копією паспортного документа серії НОМЕР_1 , який видано 26.03.2015.

15 лютого 2019 року о 03 год. 40 хв. в міжнародний пункт пропуску «Солотвино» на виїзд з України прибув позивач.

На позивача відбулось спрацювання бази даних «Інтерпол», про що було проінформовано чергового Укрбюро Інтерполу та пропущено через державний кордон України.

О 04 год. 40 хв. позивач ОСОБА_2 прибув на в`їзд в Україну. Під час проведення перевірки, відбулось спрацювання бази даних «Інтерпол» та спрацювала база даних за індексом «Д» (заборона в`їзду в Україну), ініціатор доручення: Служба Безпеки України, у зв`язку з чим позивача не було пропущено на територію України та складено спірне рішення про відмову в перетині державного кордону України іноземцю або особі без громадянства.

Під розгляду справи, судом було встановлено, що під час взаємодії старшого прикордонного нарядів у пункті пропуску «Солотвино» та представника Прикордонної Поліції Румунії з`ясувалось, що громадянину Молдови ОСОБА_1, румунська сторона відмовила у в`їзді на територію Румунії у зв`язку із спрацюванням на нього відповідної бази даних.

Так, відповідно до вимог ст. 3, 5 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб (ратифікованої Законом України від 15.01.2008 № 116-VI), даного громадянина було пропущено на в`їзд в Україну з метою транзиту, про що було проставлено відповідні відмітки у паспорті.

На думку позивача зазначена відмова є протиправною та такою, що порушує його права та законні інтереси, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові основи здійснення прикордонного контролю, порядок його здійснення, умови перетинання державного кордону України визначені Законом України "Про прикордонний контроль" від 05.11.2009 № 1710-VI (далі - Закон №1710).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 1710 прикордонний контроль - державний контроль, що здійснюється Державною прикордонною службою України, який включає комплекс дій і систему заходів, спрямованих на встановлення законних підстав для перетинання державного кордону особами, транспортними засобами і переміщення через нього вантажів.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону № 1710 прикордонний контроль здійснюється з метою протидії незаконному переміщенню осіб через державний кордон, незаконній міграції, торгівлі людьми, а також незаконному переміщенню зброї, наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, боєприпасів, вибухових речовин, матеріалів і предметів, заборонених до переміщення через державний кордон.

Частиною ч. 3 ст. 2 Закону № 1710 передбачено, що прикордонний контроль включає: перевірку документів; огляд осіб, транспортних засобів, вантажів; виконання доручень правоохоронних органів України; перевірку виконання іноземцями, особами без громадянства умов перетинання державного кордону у разі в`їзду в Україну, виїзду з України та транзитного проїзду територією України; реєстрацію іноземців, осіб без громадянства та їх паспортних документів у пунктах пропуску через державний кордон; перевірку автомобільних транспортних засобів з метою виявлення викрадених.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону № 1710 перетинання особами, транспортними засобами державного кордону і переміщення через нього вантажів здійснюються лише за умови проходження прикордонного контролю та з дозволу уповноважених службових осіб Державної прикордонної служби України, а у випадках, визначених цим Законом, - посадових осіб Державної прикордонної служби України, якщо інше не передбачено цим Законом.

Згідно з ч. 2. ст. 6 Закону № 1710 початком здійснення прикордонного контролю особи, транспортного засобу, вантажу є момент подання особою паспортного, інших визначених законодавством документів для перевірки уповноваженій службовій особі Державної прикордонної служби України.

Пропуск осіб через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України за дійсними паспортними документами, а у передбачених законодавством України випадках також за іншими документами. Пропуск транспортних засобів, вантажів через державний кордон здійснюється після проходження всіх передбачених законом видів контролю на державному кордоні (ч. 3 ст. 6 Закону № 1710).

Відповідно до ч. 5 ст. 6 Закону № 1710 прикордонний контроль та пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів проводяться з урахуванням оцінки ризиків, що здійснюється за методиками, визначеними спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у справах охорони державного кордону.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 7 Закону № 1710 паспортні та інші документи громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон, перевіряються уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі. При цьому з`ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасової відмови особі у перетинанні державного кордону.

У ході перевірки документів уповноважені службові особи Державної прикордонної служби України використовують технічні засоби контролю для пошуку ознак підробки у документах, здійснюють пошук необхідної інформації у базах даних Державної прикордонної служби України, а також за результатами оцінки ризиків проводять опитування осіб, які прямують через державний кордон.

Уповноважені службові особи Державної прикордонної служби України з урахуванням результатів оцінки ризиків можуть проводити повторну перевірку документів осіб, які перетинають державний кордон.

Статтею 8 Закону № 1710 визначено, що уповноважені службові особи Державної прикордонної служби України надають іноземцю, особі без громадянства дозвіл на перетинання державного кордону у разі в`їзду в Україну за умови: наявності в нього дійсного паспортного документа; відсутності щодо нього рішення уповноваженого державного органу України про заборону в`їзду в Україну; наявності в нього в`їзної візи, якщо інше не передбачено законодавством України; підтвердження мети запланованого перебування; наявності достатнього фінансового забезпечення на період запланованого перебування і для повернення до держави походження або транзиту до третьої держави або наявності в нього можливості отримати достатнє фінансове забезпечення в законний спосіб на території України - для громадянина держави, включеної до переліку держав, затвердженого Кабінетом Міністрів України, та особи без громадянства, яка постійно проживає у державі, включеній до такого переліку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 1710 прикордонний контроль іноземців та осіб без громадянства під час в`їзду в Україну здійснюється за процедурами контролю першої лінії, а у передбачених цим Законом випадках - також за процедурою контролю другої лінії.

Частиною 2 ст. 9 Закону №1710 передбачено, що процедура здійснення контролю першої лінії передбачає проведення перевірки: паспортного документа з метою встановлення його дійсності, наявності відповідно до вимог законодавства посвідки на постійне проживання чи візи; наявності чи відсутності у базах даних Державної прикордонної служби України інформації про заборону в`їзду в Україну та про доручення правоохоронних органів щодо осіб, які перетинають державний кордон; відміток про перетинання державного кордону в паспортному документі іноземця або особи без громадянства.

Згідно п. 17 Порядку надання Державній прикордонній службі та виконання нею доручень уповноважених державних органів щодо осіб, які перетинають державний кордон, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2013 № 280 виконання доручень здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон уповноваженими службовими особами Держприкордонслужби під час проведення перевірки документів осіб на право в`їзду в Україну або виїзду з України.

Пунктом 6 Порядку дій уповноважених службових осіб Державної прикордонної служби України в разі виявлення в пунктах пропуску через державний кордон України та контрольних пунктах в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї осіб, стосовно яких надано доручення, та порядок взаємодії органів охорони державного кордону з уповноваженими державними органами, які надали доручення, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 23.06.2017 № 535 (далі - Порядок № 535) визначено, що перевірка наявності чи відсутності інформації за оперативними базами даних системи "Гарт-1" здійснюється уповноваженою службовою особою Держприкордонслужби, яка в установленому порядку призначена і несе службу в прикордонному наряді "Перевірка документів", з використанням автоматизованих робочих місць "Інспектор" програмно-технічних комплексів автоматизації прикордонного контролю "Гарт-1/П" системи "Гарт-1" під час прикордонного контролю.

У відповідності до п. 2 Розділу II Порядок № 535 у разі збігу інформації про особу, яка перетинає державний кордон або в`їжджає на тимчасово окуповану територію України, з інформацією, що зберігається в оперативних базах даних системи "Гарт-1" за індексом "Н", уповноважені службові особи Держприкордонслужби виконують такі дії:

інспектор прикордонної служби, що здійснює перевірку паспортних документів:

доповідає старшому прикордонних нарядів про виявлення особи, яку тимчасово обмежено в праві виїзду з України;

передає її паспортний документ старшому прикордонних нарядів та не пропускає особу через державний кордон або через межу тимчасово окупованої території України;

старший прикордонних нарядів:

· повторно перевіряє наявність в оперативній базі даних системи "Гарт-1" інформації про тимчасове обмеження в праві виїзду з України виявленій особі;

· невідкладно, але не пізніше п`яти хвилин з моменту виконання доручення, інформує про це чергового Головного центру;

· відмовляє виявленій особі в перетинанні державного кордону або у в`їзді на тимчасово окуповану територію України, про що виносить рішення про відмову в перетинанні державного кордону в порядку, визначеному ст. 14 Закону України "Про прикордонний контроль", або рішення про відмову особі у в`їзді на тимчасово окуповану територію України або виїзді з неї, форма якого наведена в додатку 4 до Порядку в`їзду

· на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 № 367 (зі змінами);

· повертає паспортний документ особі, якій відмовлено в перетинанні державного кордону або у в`їзді на тимчасово окуповану територію України;

· організовує та забезпечує вибуття особи за межі пункту пропуску;

· про прийняте рішення та вжиті заходи доповідає начальникові зміни ВУС органу охорони державного кордону;

· начальник зміни ВУС органу охорони державного кордону про факт виконання доручення доповідає начальникові зміни ВУС регіонального управління і начальникові органу охорони державного кордону;

· начальник зміни ВУС регіонального управління доповідає про факт виконання доручення начальникові зміни ГЦУС Адміністрації Держприкордонслужби та начальникові штабу регіонального управління.

Судом встановлено, що під час здійснення прикордонного контролю посадовими особами дотримано алгоритм дій передбачений Порядком № 535.

Відповідно до п. 7-9 Положення про інформаційно-телекомунікаційну систему прикордонного контролю "Гарт-1" Державної прикордонної служби України, затвердженого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.09.2008 № 810, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 07.11.2008 за № 1086/15777 власником системи "Гарт-1" та інформації, що в ній обробляється, є Адміністрація Держприкордонслужби. Користувачами системи "Гарт-1" є посадові та службові особи підрозділів і органів Державної прикордонної служби України, яким в установленому законодавством порядку надано право доступу до обробки інформації в цій системі. Право розпоряджатися системою "Гарт-1" надається розпоряднику системи - начальнику зв`язку Державної прикордонної служби України.

Тобто, відповідачів є тільки користувачем інформації, наявній в системі "Гарт-1", Підтвердженням факту наявності заборони виїзду з України, відносно особи яка перетинає державний кордон України є повідомлення про збіг із зазначенням інформації про особу та індексу доручення правоохоронного органу. Надання іншої інформації посадовим особам ОКПП "Київ" не передбачено.

Персонал відповідачів не приймає до виконання доручення правоохоронних органів та не здійснює їх перевірку, а тільки виконує їх в пунктах пропуску через державний кордон України у відповідності до обов`язків покладених п. 8 ст. 19 Закону України "Про Державну прикордонну службу України".

Судом встановлено, що під час проходження позивачем кордону, Інспектором прикордонної служби - майстром відділення інспектора прикордонної служби "Грушово" старшим прапорщиком Богуславом Віталієм Сергійовичем було встановлено наявність інформації у базі даних «Інтерпол» за індексом «Д», а саме заборона в`їзду в Україну.

Як вже зазначалось судом вище, відповідачі є лише користувачами інформації, що міститься в базі даних та інформацію, що міститься в базі даних не вносить, а тому вимога щодо скасування рішення про відмову в перетині державного кордону України іноземцю або особі без громадянства є безпідставною.

Щодо позовної вимоги про скасування відмови в паспорті - "відмовлено у в"їзді в Україну" то на думку суду вона є похідної від попередньої, тому задоволенню також не підлягає.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав до суду достатньо належних і достовірних доказів, а відтак, довів правомірність свого рішення.

Належних і достатніх доказів, які б спростовували доводи відповідача, позивач суду не надав.

У підсумку, з урахування вищезазначеного у сукупності, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість дій відповідача, а тому, позовні вимоги вважає такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73 - 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 КАС України суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Головенко О.Д.