Справа № 9901/88/19
Суддя: Гусак М.Б.
Дата ухвалення: 2019-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

03 жовтня 2019 року

Київ

справа №9901/88/19

адміністративне провадження №П/9901/88/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Гусака М.Б., суддів: Васильєвої І.А., Желтобрюх І.Л., Хохуляка В.В., Юрченко В.П.,

секретар судового засідання - Хом`як О.А.,

за участю: позивач ОСОБА_1 ,

представник відповідача: Гунченко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання дій протиправними, визнання незаконним і скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

19 лютого 2019 року до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшов позов ОСОБА_1. до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - ВККС України), Громадської ради міжнародних експертів (далі - ГРМЕ), у якому він просив:

- визнати протиправними дії щодо проведення 18 січня 2019 року спеціального спільного засідання ГРМЕ та ВККС України;

- визнати незаконним і скасувати рішення, прийняте за результатами спеціального спільного засідання ГРМЕ та ВККС України від 18 січня 2019 року, яким припинено його участь у конкурсі на посаду судді Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що він брав участь у конкурсі на заміщення вакантних посад суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, оголошеного рішенням ВККС України від 2 серпня 2018 року № 186/зп-18.

За результатами складеного іспиту, проведеного під час кваліфікаційного оцінювання у межах конкурсу, він отримав 163,5 бала. Рішенням ВККС України від 27 грудня 2018 року його допущено до другого етапу кваліфікаційного оцінювання «дослідження досьє та проведення співбесіди».

Під час другого етапу конкурсу за результатами засідання від 4 січня 2019 року ГРМЕ прийняла рішення скликати спеціальне спільне засідання з ВККС України для встановлення відповідності восьми кандидатів, у тому числі позивача, критеріям, викладеним у частині четвертій статті 8 Закону України «Про Вищий антикорупційний суд» з огляду на те, що відповіді на поставлені кандидатам запитання викликають обґрунтовані сумніви у доброчесності кандидатів.

За результатами вказаного спеціального спільного засідання ГРМЕ з ВККС України від 18 січня 2019 року було прийнято рішення № 49/вс-19 (Т. 2, аркуш досьє 30-35), яким встановлено, що рішення про те, що позивач відповідає критеріям, визначеним статтею 8 Закону України «Про Вищий антикорупційний суд», не набрало установленої цією статтею кількості голосів; позивача визнано таким, що припинив участь у конкурсі на посаду судді Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.

Рішення мотивоване тим, що кандидат не надав чіткого і зрозумілого пояснення та підтверджуючих документів щодо джерел придбання ним у 2011 році автомобіля Audi Q7, джерел фінансування значної кількості подорожей за кордон, які він здійснив за період з 2012 по 2018 роки, а також агресивним і конфронтаційним стилем спілкування кандидата із представниками ВККС України та ГРМЕ, що свідчить про істотно низький рівень розсудливості, стриманості та непрофесійну поведінку кандидата.

На думку позивача, ГРМЕ не мала законних підстав ініціювати проведення спеціального спільного засідання з ВККС України з огляду на недотримання порядку провадження іноземними громадянами діяльності на території України, а саме: неотримання ВККС України дозволів на працевлаштування членів ГРМЕ, які є іноземцями. Також позивач вказав на відсутність у ГРМЕ організаційно-технічного забезпечення для здійснення своєї діяльності, що, на його думку, тягне за собою незаконність прийнятих нею рішень.

Крім цього, ОСОБА_1 зазначив, що ГРМЕ, яка діяла упереджено щодо нього, не надала йому як кандидату на посаду судді Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду достатньо часу для надання відповідей на її запитання; не взяла до уваги рішення НАЗК щодо законності джерел походження його майна, прийняте за результатами перевірки декларацій за 2015-2016 роки, а самостійно, з перевищенням наданих їй законом повноважень, збирала відомості щодо майнового стану позивача та членів його сім`ї.

Відповідач подав відзив на позов, в якому, посилаючись на передбачену законом процедуру кваліфікаційного оцінювання кандидата у межах конкурсу на заміщення вакантних посад суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, умови якої позивачу були відомі заздалегідь, вказав на безпідставність позовних вимог та необґрунтованість позову. При цьому, відповідач зазначив, що позивач брав участь у конкурсній процедурі, де кандидат доводить свою відповідність критеріям, встановленим для обіймання відповідної посади, а ВККС України лише надає оцінку певним фактам і обставинам, що підлягають дослідженню в рамках здійснення оцінювання, у сукупності з поясненнями кандидата та отриманими документами встановлює відповідність такої особи визначеним критеріям. З урахуванням викладеного, просить у задоволенні позову відмовити.

До відзиву додано копію заяви голови ГРМЕ.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 25 березня 2019 року відкрив провадження в адміністративній справі за вказаним позовом ОСОБА_1. та ухвалив не залучати ГРМЕ як відповідача за цим позовом.

Ухвалою судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Гусака М.Б. від 30 травня 2019 року справу прийнято до свого провадження у зв`язку з повторним автоматизованим розподілом судової справи між суддями від 24 травня 2019 року.

Позивачем подано клопотання про залучення ГРМЕ в якості співвідповідача.

Колегією суддів в судовому засіданні 26 червня 2019 року ухвалою, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, відмовлено у задоволенні клопотання. При цьому, колегія суддів виходила з того, що, враховуючи системний аналіз положень статей 8, 9 Закону України «Про Вищий антикорупційний суд», положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», якими встановлено правовий статус ВККС України у процедурі конкурсного добору кандидатів на посаду судді, зокрема, на посаду судді Вищого антикорупційного суду, ГРМЕ у цих правовідносинах не є самостійним органом (суб`єктом владних повноважень), уповноваженим ухвалювати рішення стосовно подальшої участі кандидатів на посаду судді в оголошеному на цю посаду конкурсі.

Заслухавши доповідь головуючого судді, представників сторін, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 79 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та частиною першою статті 8 Закону України «Про Вищий антикорупційний суд» конкурс на зайняття посади судді Вищого антикорупційного суду здійснюється в порядку, визначеному Конституцією України, Законом України «Про судоустрій і статус суддів», положенням про проведення конкурсу та з урахуванням особливостей, передбачених статтею 8 Закону України «Про Вищий антикорупційний суд».

Відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону України «Про Вищий антикорупційний суд» за ініціативою не менше трьох членів Громадської ради міжнародних експертів питання відповідності будь-якого кандидата на посаду судді Вищого антикорупційного суду критеріям, зазначеним в частині четвертій цієї статті, розглядається на спеціальному спільному засіданні Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та Громадської ради міжнародних експертів. Рішення щодо відповідності такого кандидата цим критеріям ухвалюється більшістю від спільного складу Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та членів Громадської ради міжнародних експертів, за умови, що за нього проголосували не менше половини членів Громадської ради міжнародних експертів. У разі неприйняття такого рішення кандидат вважається таким, що припинив участь у конкурсі.

Положення про проведення конкурсу на зайняття вакантної посади судді затверджене рішенням ВККС України від 2 листопада 2016 року № 141/зп-16.

Рішенням ВККС України від 2 серпня 2018 року № 186/зп-18 оголошено конкурс на зайняття 39 вакантних посад суддів Вищого антикорупційного суду, з яких 27 посад суддів до Вищого антикорупційного суду, 12 посад суддів - до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.

Заєць Т.О. 14 вересня 2018 року звернувся до ВККС України із заявою про допуск до участі у конкурсі на зайняття вакантної посади судді Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду та проведення стосовно нього кваліфікаційного оцінювання для підтвердження здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді, як особа, яка відповідає вимогам пункту 1 частини другої статті 7 Закону України «Про Вищий антикорупційний суд», тобто має стаж роботи на посаді судді не менше п`яти років.

ВККС України відповідно до частини п`ятої статті 81 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» на підставі поданих документів встановлює відповідність особи вимогам до кандидата на посаду судді вищого спеціалізованого суду та формує його досьє, проводить кваліфікаційне оцінювання кандидата на посаду судді вищого спеціалізованого суду, проводить спеціальну перевірку щодо кандидатів на посаду судді, які допущені до етапу дослідження досьє та проведення співбесіди кваліфікаційного оцінювання.

Частиною другою статті 33 цього закону визначено, що суддею Вищого антикорупційного суду може бути особа, яка відповідає вимогам до кандидатів на посаду судді, за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердила здатність здійснювати правосуддя у Вищому антикорупційному суді, а також відповідає іншим вимогам, установленим законом.

Позивача, на підставі дослідження ВККС України поданих ним документів, рішенням від 18 жовтня 2018 року № 230/зп-18 було допущено до проходження кваліфікаційного оцінювання для участі у конкурсі на зайняття вакантних посад суддів Вищого антикорупційного суду.

Статтею 85 вказаного закону визначено, що кваліфікаційне оцінювання включає такі етапи: складення іспиту, дослідження досьє та проведення співбесіди.

За результатами складеного іспиту ОСОБА_1 отримав 163, 5 бала, та рішенням ВККС України від 27 грудня 2018 року його було допущено до другого етапу кваліфікаційного оцінювання «дослідження досьє та проведення співбесіди».

Частиною другою статті 83 Закону №1402-VIII встановлено, що критеріями кваліфікаційного оцінювання є: 1) компетентність (професійна, особиста, соціальна тощо); 2) професійна етика; 3) доброчесність.

Отже, відповідність кандидата на посаду судді Вищого антикорупційного суду критерію доброчесності є однією з обов`язкових умов для зайняття цієї посади.

Відповідно до частини четвертої статті 8 Закону України «Про Вищий антикорупційний суд» з метою сприяння ВККС України у встановленні відповідності кандидатів на посади суддів цього суду критеріям доброчесності (законності джерел походження майна кандидата, відповідності рівня життя кандидата або членів його сім`ї задекларованим доходам, відповідності способу життя кандидата його статусу, наявності знань та практичних навичок для розгляду справ, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду) утворюється ГРМЕ.

Частинами першою та другою статті 9 цього закону визначено, що ГРМЕ утворюється строком на шість років ВККС України для сприяння їй у підготовці рішень з питань призначення на посади суддів цього суду та є її допоміжним органом. ГРМЕ виконує свої повноваження у складі шести членів, які призначаються ВККС України виключно на підставі пропозицій міжнародних організацій, з якими Україна співпрацює у сфері запобігання та протидії корупції відповідно до міжнародних договорів України.

Згідно із вказаними вимогами закону рішенням ВККС України від 6 листопада 2018 року № 249/зп-18 призначено шість членів ГРМЕ.

Частиною дев`ятою статті 9 цього закону визначено, що ГРМЕ збирає, перевіряє та аналізує інформацію щодо кандидатів на посади суддів Вищого антикорупційного суду; надає Вищій кваліфікаційній комісії суддів України інформацію щодо кандидатів на посади суддів Вищого антикорупційного суду; бере участь у спеціальному спільному засіданні у передбачених цим Законом випадках; вживає заходів до захисту персональних даних, інформації з обмеженим доступом, які стали відомі Громадській раді міжнародних експертів, її членам у зв`язку із здійсненням їх повноважень.

Порядок участі ГРМЕ у вищезазначеній процедурі кваліфікаційного оцінювання в частині надання ВККС України інформації стосовно кандидатів, ініціювання спеціального спільного засідання ВККС України та ГРМЕ щодо розгляду питання відповідності будь-якого кандидата на посаду судді Вищого антикорупційного суду критеріям доброчесності передбачено статтею 8 зазначеного закону.

13 грудня 2018 року ВККС України передала ГРМЕ копії досьє 153 кандидатів на посади суддів Вищого антикорупційного суду та Апеляційної палати цього ж суду, зокрема, й копію досьє ОСОБА_1. , який надав згоду ГРМЕ на повний і безпосередній доступ до матеріалів досьє (аркуш досьє 73).

Відповідно до статті 8 вказаного закону та підпункту 4.11.5 пункту 4.11 розділу ІV Регламенту ВККС України, ГРМЕ ініційовано розгляд питання відповідності кандидата на посаду судді ОСОБА_1. критеріям, визначеним частиною 8 цього закону на спеціальному спільному засіданні шляхом подання до ВККСУ України відповідного повідомлення, яке містить, зокрема, інформаційну записку кандидата, в якій наведено обставини, які викликали у ГРМЕ обґрунтований сумнів щодо відповідності кандидата критеріям, передбаченим частиною четвертою статті 8 вказаного закону.

За результатами спеціального спільного засідання ВККС України та ГРМЕ від 18 січня 2019 року рішення про те, що кандидат на посаду судді Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 відповідає критеріям, визначеним статтею 8 Закону України «Про Вищий антикорупційний суд», не набрало установленої цією статтею кількості голосів. Визнано кандидата на посаду судді Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1. таким, що припинив участь в оголошеному Комісією 2 серпня 2018 року конкурсі на посаду судді Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.

Вказане рішення прийнято відповідно до положень статті 8 Закону України «Про Вищий антикорупційний суд», що спростовує доводи позивача про прийняття відповідачем не передбаченого законом рішення.

Підставою для прийняття цього Рішення стали наступні обставини: кандидат не надав чіткого і зрозумілого пояснення та підтверджуючих документів щодо джерел придбання ним у 2011 році автомобіля Audi Q7 за 715 000 грн; джерел фінансування значної кількості подорожей за кордон, які він здійснив за період з 2012 по 2018 роки, а також агресивний і конфронтаційний стиль спілкування кандидата із ВККС України та ГРМЕ, що свідчить про істотно низький рівень розсудливості, стриманості та непрофесійність манери поведінки кандидата.

Відповідно до частини третьої статті 88 Закону № 1402-VIIІ рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, ухвалене за результатами проведення кваліфікаційного оцінювання, може бути оскаржене та скасоване виключно з таких підстав:

1) склад членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, який провів кваліфікаційне оцінювання, не мав повноважень його проводити;

2) рішення не підписано будь-ким із складу членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, який провів кваліфікаційне оцінювання;

3) суддя (кандидат на посаду судді) не був належним чином повідомлений про проведення кваліфікаційного оцінювання - якщо було ухвалено рішення про непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді з підстав неявки для проходження кваліфікаційного оцінювання;

4) рішення не містить посилання на визначені законом підстави його ухвалення або мотивів, з яких Комісія дійшла відповідних висновків.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено перелік критеріїв, на відповідність яким суд повинен перевірити рішення (дії, бездіяльність) суб`єкта владних повноважень у справах про їх оскарження.

Дослідивши надані сторонами докази, з урахуванням вимог чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач мав законні підстави та достатні докази для прийняття на основі особистого переконання рішення щодо невідповідності позивача критерію доброчесності в межах конкурсу до Вищого антикорупційного суду.

Так, відповідно до оскаржуваного рішення на момент придбання автомобіля ОСОБА_1 працював на посаді юрисконсульта ТОВ «Юридична компанія «Фінанси та кредит Лекс» лише 18 днів, до цього часу кандидат обіймав посади помічника судді, а з 23 січня 2012 року його призначено на посаду судді Святошинського районного суду міста Києва. ОСОБА_1 вказав, що автомобіль придбано за спільні кошти його та його батьків; мати кандидата станом на 2011 рік працювала на посаді судді та крім витрат на придбання вказаного автомобіля у 2010 році понесла витрати ще на придбання квартири вартістю близько 1 120 000 грн.

Доводи позивача, що квартиру було придбано за рахунок коштів, отриманих від продажу іншої квартири, що було оголошено ним під час спільного засідання ВККС України та ГРМЕ 18 січня 2019 року (хронометраж, починаючи з 20 хвилини 19 секунди засідання), правомірно не було взято до уваги з урахуванням положень пункту 11.4 Регламенту ГРМЕ, відповідно до якого докази можуть бути подані лише до дати проведення спільного спеціального засідання ВККС України та ГРМЕ. Про вказані правила ОСОБА_1. було попереджено ГРМЕ у електронному листі від 17 січня 2019 року (Т. 1, аркуш досьє 242), на що представник ГРМЕ вказала під час спеціального спільного засідання ВККС України та ГРМЕ (хронометраж, починаючи з 24 хвилини 24 секунди засідання).

Доводи позивача щодо неможливості підготувати відповідні докази до спільного засідання з огляду на те, що відповідні питання не було йому вчасно поставлено ГРМЕ, спростовуються матеріалами справи (Т.1 аркуш досьє 124-128, 207, 217), відповідно до яких додаткові запитання було направлено ГРМЕ на електронну адресу позивача електронним листом 14 січня 2019 року о 17-47. У вказаному листі ГРМЕ просила відповісти на запитання не пізніше 12-00 16 січня 2019 року. Копію цього електронного листа ГРМЕ було повторно направлено позивачу електронним листом від 17 січня 2019 року о 9-59. На спільному засіданні ВККС України та ГРМЕ позивач, зокрема, зазначив, що він не має доказів відповідності вартості закордонних поїздок протягом 2012 - 2018 років задекларованим доходам, пославшись на те, що він не мав достатньо часу на підготовку.

Крім цього, відповідно до матеріалів досьє кандидата на посаду судді 28 грудня 2018 року о 13-56 ГРМЕ позивачу було направлено електронною поштою питання, зокрема, щодо коштів на придбання автомобіля Audi Q7, на які ним надано пояснення від 16 січня 2019 року (Т. 1 аркуш досьє 76-102, 149-158). Отже, з кінця грудня 2018 року ГРМЕ цікавилася майновим станом ОСОБА_1. , тому посилання позивача на недостатність часу для збору доказів щодо його майнового стану та майнового стану його сім`ї є надуманими.

Доводи позивача про незаконність участі членів ГРМЕ у конкурсі на заміщення вакантних посад суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду з огляду на неотримання ВККС України дозволів на застосування праці іноземців колегія суддів вважає необґрунтованими.

Так, питання щодо застосування праці іноземців та осіб без громадянства в Україні врегульовано Законом України «Про зайнятість населення». Виходячи з системного аналізу норм закону, такі дозволи мають бути отримані роботодавцем для застосування праці іноземців в межах трудових відносин на підставі трудового договору.

Укладення трудового договору із членами ГРМЕ не передбачено Законом України «Про Вищий антикорупційний суд», за своїм статусом вони є експертами, які сприяють ВККС України у підготовці рішень з питань призначення на посади суддів Вищого антикорупційного суду та не перебувають у трудових відносинах із ВККС України.

Технічне забезпечення роботи ГРМЕ здійснював допоміжний персонал - секретаріат ГРМЕ відповідно до Протоколу про співпрацю між ВККС, Міжнародною організацією з розвитку права та Державною судовою адміністрацією України від 27 листопада 2018 року. Посилання позивача на те, що секретаріат ГРМЕ не є органом у системі правосуддя, та його створення суперечить статті 131 Конституції України, не може бути взято до уваги з огляду на те, що секретаріат ГРМЕ не був самостійним органом, наділеним певними повноваженнями, а лише здійснював технічну, організаційну допомогу у виконанні членами ГРМЕ своїх повноважень, наданих ним законом.

Щодо доводів позивача стосовно невідповідності складу спеціального спільного засідання ВККС України та ГРМЕ, на якому було прийнято спірне рішення, статті 9 Загальної (Універсальної) хартії судді, Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки, Європейської Хартії про статус суддів щодо складу органу, який вирішує, зокрема, питання добору та підвищення суддів по службі, не менше половини якого має складатися з суддів, обраних самими суддями, колегія суддів зазначає, що рішення, яке створює правові наслідки для особи у процедурі конкурсного добору кандидатів на посаду судді, ухвалює саме ВККС України, яка є державним органом суддівського врядування, що на постійній основі діє у системі правосуддя України (стаття 92 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Половина складу ВККС України обирається з`їздом суддів України з числа суддів, які мають стаж роботи на посаді судді щонайменше десять років, або суддів у відставці (частина друга статті 94 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Та обставина, що таке рішення (у процедурі конкурсного добору кандидатів на посаду судді Вищого антикорупційного суду) ВККС України ухвалювала спільно з ГРМЕ не наділяє останню правосуб`єктністю у спірних правовідносинах та не впливає на правовий статус ВККС України у таких правовідносинах.

З указаного питання вже склалася стала практика Верховного Суду Зокрема, аналогічну правову позицію Верховним Судом було висловлено у справах №№ 9901/83/19, 9901/87/10, 9901/102/10, 9901/107/10.

Колегія суддів не погоджується з доводами позивача щодо упередженості членів ГРМЕ під час участі у прийнятті спірного рішення, враховуючи те, що вони були ініціаторами спеціального спільного засідання та попередньо вже висловлювали свою думку щодо доброчесності позивача. Так, Європейський суд з прав людини у рішеннях «Денісов проти України», «Олександр Волков проти України», на які послався позивач, дійшов висновків, що у випадку, якщо члени дисциплінарного органу відіграють роль у попередній перевірці у дисциплінарній справі та в подальшому беруть участь у вирішенні тієї самої справи у дисциплінарному органі, таке дублювання функцій може викликати об`єктивний сумнів щодо безсторонності цих членів. Отже, вказані висновки Європейського суду з прав людини стосуються виключно дисциплінарної процедури, та були сприйняті законодавцем шляхом закріплення такого положення у статті 50 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» (доповідач не бере участі в голосуванні під час ухвалення рішення у дисциплінарній справі). Водночас твердження позивача про упередженість членів ГРМЕ під час прийняття рішення у процедурі конкурсного добору кандидатів на посаду судді Вищого антикорупційного суду не мають під собою жодного обґрунтування.

Доводи позивача щодо невзяття до уваги ГРМЕ позитивного рішення НАЗК щодо законності джерел походження майна позивача, прийнятого за результатами перевірки його декларацій за 2015-2016 роки, не можуть бути взяті до уваги з огляду на те, що прийняття в якості беззаперечного доказу доброчесності кандидата відповідних документів, виданих органами державної влади України, суперечило б меті створення ГРМЕ - прийняття рішення щодо доброчесності кандидата відповідно до внутрішнього переконання кожного з членів ГРМЕ, яке базується на власному дослідженні матеріалів стосовно кожного кандидата. Так, в умовах, коли законодавець не визначив критеріїв оцінювання, а особливо коли йдеться про оцінку таких загальних категорій як «доброчесність» і «суспільна довіра», оцінювання завжди має суб`єктивний характер. За таких обставин вирішальним є особисте переконання кожного члена спільного складу ВККС України та ГРМЕ, яке зрештою і визначає характер їх голосування.

Конкурсна процедура, в межах якої прийнято спірне рішення, в частині встановлення відповідності кандидата певним критеріям на основі суб`єктивної оцінки, на відміну від процедури притягнення особи до дисциплінарної або інших видів відповідальності чи кваліфікаційного оцінювання працюючих суддів, не передбачає обов`язковості доведення вини особи або певних фактів. Достатнім є наявність конкретної інформації, яка, з урахуванням наданих кандидатом пояснень та аргументів (які не сприйняті як переконливі), не спростовує уяву (сприйняття) визначених законом осіб щодо його достатньої відповідності цим критеріям.

Разом з тим, слід звернути увагу, що до кандидатів на посаду судді Вищого антикорупційного суду та Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, крім загальних вимог, встановлених для суддів Законом України «Про судоустрій і статус суддів», встановлено ще і додаткові спеціальні вимоги, що закріплено у статті 7 Закону України «Про Вищий антикорупційний суд», а також запроваджено особливий механізм перевірки їх відповідності критеріям доброчесності (моралі, чесності, непідкупності) за допомогою долучення до цієї роботи спеціально утвореного органу - ГРМЕ. Це свідчить про висування підвищених вимог для кандидатів, зокрема і за критерієм доброчесності, що обумовлено відповідними особливостями спеціалізації цього суду та метою його створення.

З урахуванням підвищених вимог до кандидатів та самої конкурсної процедури, яка проводилась в умовах стислих строків, зокрема і для подання кандидатами пояснень та певних документів, рішення про припинення участі кандидата у конкурсі на посаду судді не може розцінюватись як свідчення недоброчесності особи у відповідності до загальних критеріїв оцінки, а є лише результатом роботи уповноваженого органу у конкретних умовах та задля конкретної мети.

Таким чином, відповідно до вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та положень статті 8 Закону України «Про Вищий антикорупційний суд» суд з`ясував, що: 1) відсутні обставини, які б свідчили про неповноважний склад спеціального засідання ВККС України та ГРМЕ, який ухвалив спірне Рішення; 2) спірне Рішення підписали усі члени спеціального засідання ВККС України та Громадської ради міжнародних експертів, які брали участь в його ухваленні; 3) при ухваленні Рішення позивач був присутнім; 4) в оскаржуваному Рішенні наведено посилання на визначені законом підстави його ухвалення та мотиви, з яких Комісія дійшла висновків про припинення участі позивача у конкурсі на посаду судді Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду (ненабрання установленої законом кількості голосів).

Таким чином, Суд дійшов висновку, що рішення ВККС України від 18 січня 2019 року №49/вс-19 прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, а тому підстави для скасування вказаного рішення, відповідно до статті 88 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відсутні.

Колегія суддів вважає необґрунтованим посилання позивача на правові висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 800/539/17, оскільки предметом розгляду у цій справі були зовсім інші правовідносини, а саме: оскарження рішення Вищої ради правосуддя про відмову у внесенні подання Президентові України про призначення на посаду судді безстроково, прийняття якого здійснюється за іншою процедурою, ніж оскаржуване рішення.

Підсумовуючи наведене позов ОСОБА_1. до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправними дій щодо проведення 18 січня 2019 року спеціального спільного засідання ГРМЕ та ВККС України; визнання незаконним і скасування рішення, прийнятого за результатами спеціального спільного засідання ГРМЕ та ВККС України від 18 січня 2019 року, яким припинено участь позивача у конкурсі на посаду судді Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 193, 194, 242 - 246, 250, 257, 266 Кoдексу адміністративнoгo судoчинства України,

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправними дій щодо проведення 18 січня 2019 року спеціального спільного засідання ГРМЕ та ВККС України; визнання незаконним і скасування рішення, прийнятого за результатами спеціального спільного засідання ГРМЕ та ВККС України від 18 січня 2019 року, яким припинено його участь у конкурсі на посаду судді Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, відмовити.

2. Судове рішення Верховного Суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

3. Апеляційну скаргу може бути подано протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення виготовлено 8 жовтня 2019 року.

Головуючий суддя М.Б. Гусак

Судді: І.А. Васильєва

І.Л. Желтобрюх

В.В. Хохуляк

В.П. Юрченко