Справа № 240/4889/18
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 жовтня 2019 року

Київ

справа №240/4889/18

провадження №К/9901/20819/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Н.В. Коваленко, розглянувши заяву Міністерства оборони України про зупинення виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування п. 45 рішення № 60 від 15.06.2018, зобов`язання призначити та виплатити одноразову грошову допомогу,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2019 року постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2019 року скасовано. Прийнято постанову про задоволення позову. Визнано протиправним та скасовано пункт 45 рішення Міністерства оборони України про відмову ОСОБА_1 , як особі після її звільнення з військової служби, у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому інвалідності 2 групи з 21.11.2016, яка настала внаслідок поранення (контузії), пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, оформлене протоколом засідання Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 15.06.2018 № 60. Зобов`язано Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 , як особі після її звільнення з військової служби, одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням йому інвалідності 2 групи внаслідок поранення (контузії), пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, а саме 21.11.2016, відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, Міністерство оборони України звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Ухвалою від 16 серпня 2019 року Верховний Суд відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою.

28 серпня 2019 року до Верховного Суду надійшла заява Міністерства оборони України про зупинення виконання судового рішення, яке оскаржується. В обґрунтування заяви вказує на те, що виконання постанови призведе до виплати позивачу грошової допомоги, яку у разі задоволення касаційної скарги, неможливо буде повернути.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 340 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач в порядку підготовки справи до касаційного розгляду вирішує питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються.

Згідно із частиною першою статті 375 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Розгляд питання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень має на меті не допустити порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів, як особи, що подала касаційну скаргу, так і інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням оскаржуваних судових рішень.

В свою чергу, для зупинення виконання оскаржуваних судових рішень необхідна наявність поважних причин, які б давали підстави для зупинення виконання судового рішення.

Вказуючи на те, що поворот виконання судового рішення у разі задоволення касаційної скарги буде проблематичним, Міністерство оборони України не навело обґрунтування своїх вимог, не довело, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. Клопотання не містить мотивів та належних підстав для зупинення виконання судового рішення та не підтверджене належними доказами.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Отже, для зупинення виконання судових рішень, яке допускається як виняток, повинні бути вагомі причини. Сподівання і припущення скаржника на певні результати касаційного розгляду справи не можуть бути підставою для зупинення виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Це правило стосується, в тому числі й обставин, якими сторона обґрунтовує клопотання про зупинення виконання судових рішень на стадії касаційного провадження.

Враховуючи, що клопотання скаржника про зупинення виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2019 року наведеним критеріям не відповідає, оскільки не містить жодних належних обґрунтувань і доказів на їх підтвердження, які суд міг би оцінити, у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись статтями 248, 340, 370, 375 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Міністерства оборони України про зупинення виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування п. 45 рішення № 60 від 15.06.2018, зобов`язання призначити та виплатити одноразову грошову допомогу.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Коваленко