Справа № 160/3956/19
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2019-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 серпня 2019 року Справа № 160/3956/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Царікової О.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
02 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про:
- визнання неправомірним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах від 16 квітня 2019 року;
- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати позивачу періоди до спеціального стажу:
роботу на підприємстві відокремлений підрозділ "Шахта імені В.В.Вахрушева" з 30 березня 1997 року по 30 травня 1997 року на посаді підземного гірника з повним робочим днем під землею;
роботу на підприємстві відокремлений підрозділ "Шахта імені В.В.Вахрушева" з 17 липня 1997 року по 31 серпня 1998 року на посаді підземного гірника з повним робочим днем під землею;
роботу на підприємстві ОАО шахта 81 Київська ДХК "Ровенькиантрацит" з 14 вересня 1998 року по 12 березня 1999 року на посаді підземного машиніста підземних установок з повним робочим днем;
роботу на підприємстві ОАО шахта 81 Київська ДХК "Ровенькиантрацит" з 12 березня 1999 року по 17 червня 2000 року на посаді гірника очисного забою 5 р. з повним робочим днем під землею;
роботу на підприємстві відокремлений підрозділ "Шахтоуправління Ровенківське" ТОВ "ДТЕК Ровенькиантрацит" з 01 жовтня 2014 року по 30 квітня 2015 року, з 01 серпня 2015 року по 31 жовтня 2015 року, з 01 березня 2017 року по 21 березня 2017 року на посаді гірника очисного забою 5 р. з повним робочим днем під землею та здійснити призначення пенсії з дня звернення з заявою, тобто з 08 квітня 2019 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до п.3 ст.114 розділу ХІV «Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 16 квітня 2019 року відділ з питань призначення та перерахунків пенсій №19 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області своїм рішенням відмовив призначенні пенсії за віком, оскільки станом на 08 квітня 2019 року позивач має загальний стаж 20 років 3 місяці 7 днів, а пільговий - 11 років 2019 років 11 місяців 16 днів. Однак не зарахування позивачу частини спеціального трудового стажу є необгрунтованим, оскільки в трудовій книжці містяться усі необхідні записи про відповідну роботу
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/3956/19, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження, судове засідання призначено на 19 червня 2019 року. Останнє судове засідання було призначено на 29 серпня 2019 року.
11 червня 2019 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він заперечив проти заявлених позовних вимог та вказав, що ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою від 08.04.2019 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Позивачем не були надані довідки на підтвердження пільгового стажу за періоди роботи з 30.03.1997 по 30.05.1997, з 17.07.1997 по 31.08.1998 на підприємствах "Шахта імені В.В. Вахрущева" ДП «Ровенькиантрацит», з 14.09.1998 по 17.06.2000 на підприємстві ОАО шахта 81 Київська ДХТ "Ровенькиантрацит".
Довідки, що були надані позивачем на підтвердження пільгового стажу за період роботи з 03.07.2000 по 30.09.2000 та з 25.09.2002 по 28.02.2017 на підприємстві ВП шахта імені Ф.Е. Дзержинського, з 10.09.2001 по 17.09.2002 на підприємстві Ровеньківське, видані підприємством, що не є їх правонаступником, на них відсутня дата видачі та кутовий штамп підприємства.
Враховуючи вищезазначене, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не має законних підстав для прийняття вищезазначених довідок в якості документів, на підставі яких визначається право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
За період з 01.10.2014 по 30.04.2015, 01.08.2015 по 31.10.2015, з 01.03.2017 по 21.03.2017 страхувальником не внесені відомості про спецстаж, нараховану заробітну плату та відрахування страхових внесків.
У період з 01.11.2015 по 31.12.2015 в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутня інформація про нараховану заробітну плату та відповідні відрахування страхових внесків.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 595 з 01.12.14 на територіях, які тимчасово не контролюються українською владою, органи державної влади не функціонують. Враховуючи наведене, будь-які запити, звернення, довідки чи інші документи, підготовлені або видані підприємствами з територій, які непідконтрольні українській владі, не підлягають реєстрації та виконанню.
Відповідно до Указу Президента України від 14 листопада 2014 №875/2014 "Про рішення ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року "Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях", розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення" (зі змінами) визначено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі повноваження.
Враховуючи вищезазначене, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не має законних підстав для прийняття вищезазначених довідок, в якості документів, на підставі яких визначається право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Згідно з п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а саме, загальний стаж роботи визначається за даними індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України згідно сплати страхових внесків, а пільговий стаж обчислюється згідно відомостей по спецстажу індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України.
Враховуючи вищезазначене, період роботи ОСОБА_1 з 03.07.2000 по 30.09.2000 та з 25.09.2002 по 28.02.2017 (ВП "Шахта імені Ф.Е.Дзержинського", 38542659), з 10.09.2001 по 17.09.2002 (ШУ Ровеньківське, 38542659) зараховано до спеціального трудового стажу за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно даних індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 (форма ОК-5) в розділі "Відомості по спецстажу" за 1999, 2000, 2001, 2002, 2003, 2004, 2005 роки страхувальником внесено код для обліку спецстажу "ЗП313А1", тобто, підтверджено пільговий стаж для призначення пенсії згідно п.п.1 п.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"
За період з 01.10.2014 по 30.04.2015, 01.08.2015 по 31.10.2015, з 01.03.2017 по 21.03.2017 страхувальником не внесені відомості про спецстаж, нараховану заробітну плату та відрахування страхових внесків.
У період з 01.11.2015 по 31.12.2015 в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутня інформація про нараховану заробітну плату та відповідні відрахування страхових внесків.
На час звернення з заявою про призначення пенсії ОСОБА_1 виповнився 41 рік. Страховий стаж станом на 08.04.2019 склав 20 років 3 місяці 7 днів, в тому числі пільговий стаж роботи - 11 років 11 місяців 16 днів, в той час як відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на призначення пенсії мають право особи після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 25 років .
28.08.2019 від представника відповідача до суду надійшли пояснення, в яких надано деталізований розрахунок стажу роботи позивача, який був врахований та не був врахований відповідачем.
У судове засідання 29 серпня 2019 року сторони не з`явились, про дату час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.
Від позивача до суду надійшла заява, в якій він просив розгляд справи здійснити за його відсутності.
Представником відповідача надано до суду клопотання про здійснення розгляду справи в порядку письмового провадження.
Згідно ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.
У відповідності до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Враховуючи наведені положення процесуального законодавства, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з таких підстав.
08 квітня 2019 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Листом від 16.04.2019 за (вих. № 377/03.23-12) Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило позивача, що за результатами розгляду його заяви 16.04.2019 прийнято рішення про відмову в призначенні йому пільгової пенсії .
Як встановлено судом, підставою для відмови стало те, що на час звернення з заявою про призначення пенсії ОСОБА_1 виповнився 41 рік. Страховий стаж станом на 08.04.2019 склав 20 років 3 місяці 7 днів, в тому числі пільговий стаж роботи - 11 років 11 місяців 16 днів.
Відповідачем не було враховано для призначення пенсії стаж роботи позивача за Списком №1, з 30.03.1997 по 30.05.1997, з 17.07.1997 по 31.08.1998 на підприємстві ВП "Шахта імені В.В. Вахрущева" ДП «Ровенькиантрацит», з 14.09.1998 по 17.06.2000 на підприємстві ОАО шахта 81 Київська ДХТ "Ровенькиантрацит", з 01.10.2014 по 30.04.2015, 01.08.2015 по 31.10.2015, з 01.03.2017 по 21.03.2017 ВП «Шахтоуправління Ровенківське» ТзОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит».
Зазначений стаж, не врахований відповідачем оскільки ОСОБА_1 не були надані довідки на підтвердження пільгового стажу за роботи з 30.03.1997 по 30.05.1997, з 17.07.1997 по 31.08.1998 на підприємстві ВП "Шахта імені В.В. Вахрущева" ДП «Ровенькиантрацит» з 14.09.1998 по 17.06.2000 на підприємстві ОАО шахта 81 Київська ДХТ "Ровенькиантрацит".
Довідки, що були надані позивачем на підтвердження пільгового стажу період роботи з 03.07.2000 по 30.09.2000 та з 25.09.2002 по 28.02.2017 на підприємстві ВП шахта імені Ф.Е. Дзержинського, з 10.09.2001 по 17.09.2002 на підприємстві Ровеньківське, видані підприємством, що не є їх правонаступником, на них відсутня дата видачі та кутовий штамп підприємства.
За період з 01.10.2014 по 30.04.2015, 01.08.2015 по 31.10.2015, з 01.03.2017 по 21.03.2017 страхувальником не внесені відомості про спецстаж, нараховану заробітну плату та відрахування страхових внесків.
У період з 01.11.2015 по 31.12.2015 в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутня інформація про нараховану заробітну плату та відповідні відрахування страхових внесків.
Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.
Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Аналогічне положення міститься також і в статті 48 Кодексу законів про працю України згідно з якою трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.
Отже, за положеннями ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на пенсію на пільгових умовах мають працівники за умови наявності стажу роботи на таких роботах, як, робітники очисного вибою за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років незалежно від віку.
Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року (далі - Порядок № 637) передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно з пунктом 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що пільговий стаж, необхідний для призначення пільгової пенсії на підставі ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» має підтверджуватись записами в трудовій книжці. У випадку відсутності відповідних записів у трудовій книжці, пільговий стаж може бути підтверджений уточнюючими довідками.
Як видно з наявної в матеріалах справи копії трудової книжки НОМЕР_1 від 12.06.1996 позивача:
30 березня 1997 року його прийнято по договору гірничим робітником підземним з повним робочим днем під землею (запис №3) на шахту ім. В. В. Вахущева, звільнений з цієї посади 30.05.1997.
З 17.07.1997 по 31.08.1998 позивач працював на підприємстві ВП "Шахта імені В.В. Вахрущева" гірничим робітником підземним з повним робочим днем під землею (записи №№5-7), згідно запису №7 в трудовій робоче місце атестовано за списком №1.
З 14.09.1998 позивач прийнятий на ВАТ шахта 81 Київська ДХТ "Ровенькиантрацит" машиністом підземного устаткування з повним робочим днем (запис №14).
З 12.03.1999 переведений гірничим робітником очисного вибою 5 р. з повним робочим днем під землею.
17.06.2000 звільнений з ВАТ шахта 81 Київська ДХТ "Ровенькиантрацит".
Згідно запису трудової книжки №22 з 04.01.2012 ОСОБА_1 прийнятий по переведенню підземним гірничим робітником очисного вибою 5 р. з повним робочим днем під землею ВП «Шахтоуправління Ровенківське» ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит». В трудовій книжці міститься запис про атестацію робочого місця від 04.01.2012 по списку №1.
На зазначеній посаді у ВП «Шахтоуправління Ровенківське» ОСОБА_1 працював по 21.03.2017.
Зазначений стаж, не врахований відповідачем оскільки ОСОБА_1 не були надані довідки на підтвердження пільгового стажу за періоди роботи з 30.03.1997 по 30.05.1997, з 17.07.1997 по 31.08.1998 на підприємстві ВП "Шахта імені В.В. Вахрущева" ДП «Ровенькиантрацит» з 14.09.1998 по 17.06.2000 на підприємстві ОАО шахта 81 Київська ДХТ "Ровенькиантрацит". В той же час довідки, що були надані позивачем на підтвердження пільгового стажу період роботи з 03.07.2000 по 30.09.2000 та з 25.09.2002 по 28.02.2017 на підприємстві ВП шахта імені Ф.Е. Дзержинського, з 10.09.2001 по 17.09.2002 на підприємстві Ровеньківське, видані підприємством, що не є їх правонаступником, на них відсутня дата видачі та кутовий штамп підприємства, тому не прийняті відповідачем на підтвердження пільгового стажу ОСОБА_1 .
Щодо необхідності надання підтверджуючих довідок, то суд зазначає таке.
Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затверджений постановою Кабінету Міністрів від 31 березня 1994 р. № 202.
Відповідно до Розділу І підземні гірничі роботи на шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт: усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).
Окрім того, під час роботи по професіям, які дають право пільгове пенсійне забезпечення, застосовуються постанова Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, від 16.01.2003 № 36, від 24.06.2016 № 461.
Зазначена робота позивача у вказані вище періоди на посаді гірника очисного забою, відноситься до Списку № 1 розділу 1 «Підземні роботи» та відповідно до записів в трудовій книжці вказані період роботи повинен бути зарахований до загального та пільгового стажу .
Аналіз норм чинного законодавства, дозволяє зробити висновок, що необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
В даному випадку, трудова книжка НОМЕР_1 від 12.06.1996 позивача містить запис на підтвердження роботи позивача за період, що підтверджують період виконуваної роботи, її характер та зайнятість за професіями, які віднесені до Списку № 1. В трудовій книжці міститься посилання на відповідні накази як на підставу внесення записів, вони завірені підписом повноважної особи та печаткою, не містять виправлень, підчисток, тобто оформлені належним чином.
Крім того, в трудовій книжці є відомості щодо характеру роботи в спірний період, а саме зазначено «З повним робочим днем на підземних роботах».
Щодо роботи позивача підземним гірничим робітником очисного вибою 5 р. з повним робочим днем під землею у ВП «Шахтоуправління Ровенківське» ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» з 01.10.2014 по 30.04.2015, 01.08.2015 по 31.10.2015, з 01.03.2017 по 21.03.2017, який не враховано відповідачам до страхового та пільгового стажу роботи в зв`язку з відсутністю та індивідуальних відомостей інформації про нараховану заробітну плату, сплату внесків та відмітки про спецстаж, суд зазначає таке.
Відповідно до п. 20 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08. 1993 р. №637 (із змінами, внесеними згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 1028 від 09.12.2015 року), у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до ч.2 ст. 21 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування є складовою частиною Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, порядок ведення якого встановлюється Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".
Персональна облікова картка відображає страховий стаж, заробітну плату (дохід) та розмір сплачених страхових внесків.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІУ, страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі / меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно зі ст. 20 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-ІУ, страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.
Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Статтею 113 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.
На підставі ч. 1 ст. 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.
З цим правом кореспондується обов`язок страхувальника нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески (п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону) незалежно від фінансового стану платника.
Такі ж вимоги передбачає ст. 106 вказаного Закону, згідно якої відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник.
Обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несплату страхових внесків законом покладено на підприємство, та несвоєчасне перерахування страхових внесків підприємством не може впливати на право на пенсійні виплати.
Відповідного правового висновку дійшов і Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 04 вересня 2018 у справі №482/434/17.
Так, в цьому рішення Верховний Суд зазначив, що страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. За змістом вищезазначених норм, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника. Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії не є підставою для позбавлення права на призначення пенсії.
У той же час, згідно з п. 9-4 Розділ VIII Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.
Пунктом 1 Постанови Верховної Ради України № 254-УІІІ від 17.03.2015 визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.
За положеннями, наведеними в ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014, тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.
Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території.
Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.
Вказані правові висновки також відповідають правовим висновкам Верховного Суду, викладеним в постановах від 02.04.2019 року по справі № 428/1695/17, від 25 вересня 2018 року у справі № 242/65/17 , від 31 січня 2019 року у справі № 423/1450/17, від 28 серпня 2018 року у справі № 175/4336/16-а, що враховується судом відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
Таким чином, за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних (надуманих) підстав.
Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги про визнання неправомірним та скасування рішення про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах від 16 квітня 2019 року та про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати позивачу періоди до спеціального стажу: роботу на підприємстві відокремлений підрозділ "Шахта імені В.В.Вахрушева" з 30 березня 1997 року по 30 травня 1997 року на посаді підземного гірника з повним робочим днем під землею; роботу на підприємстві відокремлений підрозділ "Шахта імені В.В.Вахрушева" з 17 липня 1997 року по 31 серпня 1998 року на посаді підземного гірника з повним робочим днем під землею; роботу на підприємстві ОАО шахта 81 Київська ДХК "Ровенькиантрацит" з 14 вересня 1998 року по 12 березня 1999 року на посаді підземного машиніста підземних установок з повним робочим днем; роботу на підприємстві ОАО шахта 81 Київська ДХК "Ровенькиантрацит" з 12 березня 1999 року по 17 червня 2000 року на посаді гірника очисного забою 5 р. з повним робочим днем під землею; роботу на підприємстві відокремлений підрозділ "Шахтоуправління Ровенківське" ТзОВ "ДТЕК Ровенькиантрацит" з 01 жовтня 2014 року по 30 квітня 2015 року, з 01 серпня 2015 року по 31 жовтня 2015 року, з 01 березня 2017 року по 21 березня 2017 року на посаді гірника очисного забою 5 р. з повним робочим днем під землею є обгрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо позовної вимоги про призначення ОСОБА_1 пенсії з дня звернення з заявою, тобто з 08 квітня 2019 року, суд враховує таке.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» передбачає, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Частиною другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково, вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що задоволення позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах згідно зі ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня звернення із заявою, тобто з 08 квітня 2019 року буде втручанням в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень та прийняттям рішення замість нього, що не входить до компетенції суду.
Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Виходячи зі змісту положень Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Таким чином, належним способом захисту прав позивача у цій справі є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.04.2019 та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду.
З урахуванням чого, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (чч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до ч.1 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Керуючись ст. 241-246, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 16 квітня 2019 року, згідно з яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу наступні періоди його роботи, а саме:
роботу на підприємстві відокремлений підрозділ "Шахта імені В.В.Вахрушева" з 30 березня 1997 року по 30 травня 1997 року на посаді підземного гірника з повним робочим днем під землею;
роботу на підприємстві відокремлений підрозділ "Шахта імені В.В.Вахрушева" з 17 липня 1997 року по 31 серпня 1998 року на посаді підземного гірника з повним робочим днем під землею;
роботу на підприємстві ОАО шахта 81 Київська ДХК "Ровенькиантрацит" з 14 вересня 1998 року по 12 березня 1999 року на посаді підземного машиніста підземних установок з повним робочим днем;
роботу на підприємстві ОАО шахта 81 Київська ДХК "Ровенькиантрацит" з 12 березня 1999 року по 17 червня 2000 року на посаді гірника очисного забою 5 р. з повним робочим днем під землею;
роботу на підприємстві відокремлений підрозділ "Шахтоуправління Ровенківське" ТзОВ "ДТЕК Ровенькиантрацит" з 01 жовтня 2014 року по 30 квітня 2015 року, з 01 серпня 2015 року по 31 жовтня 2015 року, з 01 березня 2017 року по 21 березня 2017 року на посаді гірника очисного забою 5 р. з повним робочим днем під землею та здійснити призначення пенсії з дня звернення з заявою, тобто з 08 квітня 2019 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України повторно розглянути заяву про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах згідно з ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийняти обгрунтоване рішення з урахуванням висновків суду.
В частині інших заявлених позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (і.к. 21910427) судові витрати з оплату судового збору у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 40 коп..
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 29 серпня 2019 року.

Суддя О.В. Царікова