Справа № 160/6463/19
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2019-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
03 жовтня 2019 року Справа № 160/6463/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Захарчук-Борисенко Н.В.,
при секретарі судового засідання - Мілєвській А.В.
представника позивача - Костриби Т .В.
представника відповідача - Сірика А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі клопотання представника Дніпровської міської ради про закриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Дніпровської міської ради про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-
10.07.2019 ОСОБА_2 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Дніпровської міської ради, в якій просила:
- скасувати рішення Дніпровської міської ради VІІ скликання №7/44 від 24.04.2019 «Про відмову гр. ОСОБА_2 у продажу земельної ділянки по АДРЕСА_1 по фактичному розміщенню об`єктів нерухомого майна (магазин)»;
- зобов`язати повторно розглянути заяву про надання дозволу на продаж земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 фактичному розміщенню існуючого магазину;
- судові витрати покласти на відповідача.
В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю Агропромисловий комплекс «Самара» було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, на підставі якого позивач набув права власності на нежитлову будівлю (магазин загальною площею 71,5 кв.м.), розташований за адресою: АДРЕСА_1 . 08.05.2018 позивач звернувся до Дніпропетровської міської ради із заявою про надання дозволу на продаж земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , по фактичному розміщенню існуючого магазину, що належить позивачу на праві власності. До вказаної заяви позивачем були додані необхідні додатки на 18 аркушах, зокрема, документи, що посвідчують право власності на нерухоме майно, розташоване на цій земельній ділянці. Втім, лише 24.04.2019 відповідачем було прийнято рішення про відмову позивачу у зв`язку з невідповідністю виду використання об`єктів нерухомого майна вимогам містобудівної документації. Позивач вважає, що ним було надано вичерпний перелік документів, а відмова у виділенні земельної ділянки для продажу на підставі «невідповідності місця розташування земельної ділянки вимогам законів та генерального плану» - є незаконною та такою, що порушує права позивача.
Ухвалою суду від 12.07.2019 позовну заяву ОСОБА_2 було залишено без руху із встановленим строком для усунення недоліків.
Ухвалою суду від 22.07.2019 було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників у справи у письмовому провадженні в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства.
Ухвалою суду від 17.09.2019 судом було задоволено клопотання представника ОСОБА_2 про перехід розгляду справи в порядку загального позовного провадження та призначено розгляд справи №160/6463/19 за правилами загального позовного провадження.
25.09.2019 до суду засобами електронного зв`язку від представника Дніпровської міської ради надійшло клопотання про закриття провадження у справі.
Клопотання обгрунтоване тим, що спір між позивачем та відповідачем в даній справі виник з правовідносин, у яких орган місцевого самоврядування є учасником цивільних відносин та реалізує повноваження власника майна, а тому не має ознак адміністративної справи, внаслідок чого належить до юрисдикції цивільних судів. В спірних правовідносинах міська рада виступає як рівноправний суб`єкт зазначених спірних правовідносин, а тому учасники відносин не підпорядковані один одному, міська рада не здійснює владних функцій, а отже зазначений спір позбавлений ознак публічно-правового та не належить розгляду в адміністративному судочинстві.
27.09.2019 до суду від представника ОСОБА_2 надійшли заперечення на клопотання про закриття провадження у справ. У своїх запереченнях представник зазначив, що відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення не здійснював владних управлінських функцій, рішення грунтується на неправильному застосуванні норм процесуального права, оскільки в цих правовідносинах відповідач реалізує свої контрольні функції у сфері управління діяльністю, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.
03.10.2019 в судовому засіданні представник відповідача, підтримав клопотання про закриття провадження у справі та просив його задовольнити, оскільки відповідач вважає, що дана справа не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства і провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч. 1 ст. 238 КАС України.
03.10.2019 представник позивача у судовому засіданні проти клопотання про закриття провадження у справі заперечував та просив відмовити у його задоволенні посилаючись на доводи, викладені у запереченнях на клопотання про закриття провадження у справі.
Вирішуючи питання про юрисдикцію цього спору, суд зазначає наступне.
Частиною першою статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень за змістом ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Пунктом першим частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Таким чином, до компетенції адміністративних судів на час розгляду справи відносяться спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.
У пп. 4.2 п. 4 рішення від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 Конституційний Суд України зазначив, що КАС України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб`єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
За правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 13.02.2019 року у справі № 706/563/15-а зазначено, що «... Згідно з принципом єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинків, споруд (зміст якого розкривається, зокрема, як у ст. 120 Земельного кодексу України, так і у ст. 377 Цивільного кодексу України) особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття.
З аналізу наведених норм матеріального права слід дійти висновку, що право здійснювати розпорядження землями комунальної власності, у тому числі передавати їх у власність або користування фізичним та юридичним особам, належить до виключної компетенції органу місцевого самоврядування.
Як вбачається із матеріалів справи, 24.04.2019 Дніпровською міською радою VІІ скликання прийнято рішення №7/44 «Про відмову гр. ОСОБА_2 у продажу земельної ділянки по АДРЕСА_1 фактичному розміщенню об`єктів нерухомого майна (магазин)».
Однак, суд звертає увагу, що якщо особа стверджує про порушення її прав наслідками, що спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю органу місцевого самоврядування, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни або припинення її цивільних прав чи інтересів або пов`язані з реалізацією її майнових або особистих немайнових прав чи інтересів, зокрема і щодо оформлення права на земельну ділянку під набутим у власність будинком або спорудою, то визнання незаконними таких рішень і їх скасування є способом захисту відповідних цивільних прав та інтересів.
Судом встановлено, що даний спір виник з правовідносин, у яких орган місцевого самоврядування с учасником цивільних відносин та реалізує повноваження власника майна, а тому, не має ознак адміністративної справи, унаслідок чого належить до юрисдикції цивільних судів.
В спірних правовідносинах міська рада виступає як рівноправний суб`єкт зазначених спірних відносин, а тому учасники відносин не підпорядковані один одному, міська рада не здійснює владних функцій, а отже зазначений спір позбавлений ознак публічно-правового та не належить розгляду в адміністративному судочинстві.
Крім того, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.06.2018 у справі № 920/598/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Есканда" до Пустовійтівської сільської ради Роменського району Сумської області про визнання недійсним та скасування рішення щодо відмови позивачу у викупі земельної ділянки. Ця справа розглянута за правилами господарського судочинства і Верховний Суд не встановив порушення правим юрисдикції. Так само Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду розглянув касаційну скаргу у справі № 922/880/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Кай" до Харківської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення Харківської міської ради в частині відмови в затвердженні проекту землеустрою та відмови в продажу позивачу земельної ділянки. Ця справа також розглянута за правилами господарського судочинства і Верховний Суд не встановив порушення правил юрисдикції.
Отже, змістом спору є не процедура проходження заяви та прийняття рішення суб`єктом владних повноважень, який є одночасно і власником земель комунальної власності, а реалізація права на набуття у власність земельної ділянки для обслуговування об`єкта нерухомого майна, що вже перебуває у власності позивача.
Згідно з частиною 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Таким чином, враховуючи, що заявлений спір не підлягає судовому розгляду в порядку адміністративного судочинства, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі №160/6463/19.
При цьому, слід роз`яснити позивачеві, що даний спір є цивільно-правовим спором та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства у загальному місцевому суді за правилами, встановленими Цивільним процесуальним кодексом України.
Відповідно до ч.2 ст.238 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.
З огляду на викладене, суд вважає за необхідне повернути ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн. за подання позовної заяви в адміністративній справі №160/6463/19.
Керуючись ст. ст. 238, 239, 248, 256, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Клопотання представника Дніпровської міської ради про закриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Дніпровської міської ради про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Провадження в адміністративній справі №160/6463/19 за позовною заявою ОСОБА_2 до Дніпровської міської ради про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - закрити.
Роз`яснити позивачу, що розгляд справи віднесено до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства. Повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали суду складений 08.10.2019 року.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко