Справа № 9901/412/19
Суддя: Єресько Л.О.
Дата ухвалення: 2019-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 жовтня 2019 року

Київ

справа № 9901/412/19

адміністративне провадження № П/9901/412/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Єресько Л.О.,

суддів: Дашутіна І.В., Жука А.В., Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Фрідманн Н.А.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до Кваліфікаційно - дисциплінарної комісії прокурорів про визнання протиправним та скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

05 червня 2019 року ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Верховного Суду як до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів (надалі - відповідач, КДКП), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 02 липня 2019 року № 214 дп-19 «Про накладення на прокурора Березнівського відділу Сарненської місцевої прокуратури Рівненської області Таргонія А.В дисциплінарного стягнення».

Підстави позову, зокрема, вмотивовані тим, що оскаржуване рішення було прийнято відповідачем з порушенням пункту 62 Положення про порядок роботи Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, затвердженого Всеукраїнською конференцією прокурорів 27 квітня 2017 року, яким встановлено заборону комісії приймати рішення на підставі припущень, неперевіреної, недостовірної інформації.

Ухвалою Верховного Суду від 09 серпня 2019 року відкрито провадження у справі № 9901/412/19, вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження в порядку статті 266 КАС України.

В судовому засіданні, що відбулося 25 вересня 2019 року Верховний Суд встановив, що 19 вересня 2019 року був прийнятий Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» № 113-IX, який 24 вересня 2019 року опублікований в газеті «Голос України» № 182. Згідно пункту 1 Прикінцевих і перехідних положень цього Закону, він набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, крім пунктів 2, 4-7, 9, 11-15, 17, 18, підпункту 1 пункту 19, пункту 20, пунктів 22-27 розділу І цього Закону, які набирають чинності з дня початку роботи відповідно Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур, окружних прокуратур.

Тобто, за виключенням перелічених норм, Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» № 113-IX набрав чинності 25 вересня 2019 року.

Згідно підпункту 2 пункту 21 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону, з дня набрання ним чинності члени і голова Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів вважаються звільненими з посади, а їх повноваження вважаються достроково припиненими.

Крім того, цим Законом внесено зміни до Закону України «Про прокуратуру», зокрема до статті 44. У частині першій статті 44 Закону України «Про прокуратуру» слова "Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів" замінено словами "відповідним органом".

Підпунктом 7 пункту 22 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» установлено, що тимчасово, до 1 вересня 2021 року, в Офісі Генерального прокурора, у кожній обласній прокуратурі утворюються відповідні кадрові комісії як органи для забезпечення розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів.

Отже, з викладених норм слідує, що Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів з 25 вересня 2019 року не є органом, який забезпечує здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів.

За таких обставин, у зв`язку з процесуальною необхідністю реалізації приписів статті 52 КАС України Верховний Суд звернувся до Генеральної прокуратури з проханням роз`яснити, який орган уповноважений здійснювати дисциплінарне провадження щодо прокурорів окружних (місцевих) прокуратур після набрання чинності Законом України від 19 вересня 2019 року № 113-IX.

08 жовтня 2019 року на дане звернення засобами електронної пошти надійшла відповідь № 11/214-8048вих19 за підписом начальника управління організаційного забезпечення діяльності (Секретаріату) Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів Подкопаєва С., останнім повідомлено, що за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України, станом на 08 жовтня 2019 року КДКП не перебуває в процесі припинення, а отже згідно з частиною 5 статті 104 Цивільного кодексу України залишається юридичною особою до дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Щодо подальшої реалізації положень Закону України від 19 вересня 2019 року № 113-IX у наданій відповіді підписант посилається на підпункти 7, 8 пункту 22 розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону № 113-IX, відповідно до яких в Офісі Генерального прокурора, у кожній обласній прокуратурі будуть створені відповідні кадрові комісії як органи для забезпечення, крім іншого, розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження.

Порядок розгляду скарг та процедура здійснення дисциплінарного провадження визначатиметься Генеральним прокурором.

Таким чином, реалізація дисциплінарної процедури буде здійснюватися кадровими комісіями після їх утворення та визначення відповідного порядку. Цим же комісіям згідно з підпунктом 3 пункту 21 цього ж розділу ІІ Закону № 113-ІХ Секретаріатом КДКП будуть передані для продовження розгляду в порядку, визначеному Генеральним прокурором, усі відкриті на день набрання чинності цим Законом дисциплінарні провадження щодо прокурорів, стосовно яких не ухвалено рішення.

Аналізуючи надану відповідь, Верховний Суд приходить до таких висновків.

За змістом норм статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну сторони чи третьої особи її правонаступником.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права.

Здійснення правонаступництва є результатом наявності визначеного юридичного складу, тобто сукупності юридичних фактів, необхідних і достатніх для того, щоб отримати відповідний ефект - наступництво в правах та обов`язках. У кожному конкретному випадку для вирішення питань можливості правонаступництва суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

В адміністративному судочинстві процедура передання (набуття) адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого іменується публічним (позапроцесуальним, адміністративним за своєю сутністю) правонаступництвом.

Публічне правонаступництво - це повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції, а також вступ у чинні адміністративно-правові відносини нового суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) на місце суб`єкта, що або припинив своє існування, або повністю чи частково позбувся адміністративної компетенції.

Наведене кореспондується із конституційним принципом відповідальності держави перед людиною за свою діяльність.

У випадку публічного правонаступництва перехід таких прав та обов`язків оформлюється нормативним актом.

У даному випадку Законом № 113-ІХ повноваження КДКП були припинені та передані відповідним кадровим комісіям, які на момент постановлення цієї ухвали не утворені.

Таким чином, Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів, яка виступає відповідачем у справі, вибула зі спірних правовідносин. Спірні правовідносини допускають правонаступництво, проте, станом на даний час, правонаступника відповідача - відповідні кадрові комісії органів прокуратури, не створено в порядку, встановленому Законом № 113-IX.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 236 КАС України, суд зупиняє провадження у справі в разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи, ліквідації суб`єкта владних повноважень, іншого органу, а також злиття, приєднання, поділу, перетворення юридичної особи, які були стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво, - до встановлення правонаступника.

З огляду на наведене, мають місце підстави для зупинення провадження у справі до встановлення правонаступника Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

Враховуючи приписи розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону №113-IX, колегія суддів вважає за необхідне зобов`язати Генерального прокурора України повідомити Верховний Суд про усунення обставин, що викликали зупинення провадження у справі, а саме про початок роботи відповідної кадрової комісії, яка виступатиме правонаступником Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів у межах спірних правовідносин.

Керуючись статтями 52, 236 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження у справі № 9901/412/19 до встановлення правонаступника Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

Зобов`язати Генерального прокурора повідомити Верховний Суд про утворення відповідної кадрової комісії як правнонаступника Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів у справі № 9901/412/19.

Копію ухвали направити Генеральному прокурору для виконання.

Ухвали набирає законної сили з моменту її підписання суддями.

Ухвала може бути оскаржена до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

...........................

...........................

...........................

...........................

...........................

Л.О. Єресько

І.В. Дашутін

А.В. Жук

Н.М. Мартинюк

Ж.М. Мельник-Томенко

Судді Верховного Суду