Справа № 805/1100/16-а
Суддя: Лазарєв В.В.
Дата ухвалення: 2019-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2019 р. Справа№805/1100/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазарєва В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про стягнення у належному розмірі одноразової грошової допомоги та інших виплат, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про стягнення у належному розмірі одноразової грошової допомоги та інших виплат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що перебував на службі в органах внутрішніх справ з 15 серпня 1998 року по 06 листопада 2015 року. Наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області (далі - ГУМВС в області) від 03 листопада 2015 року № 331о/с на підставі постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 травня 2015 року ОСОБА_1 поновлений на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу розкриття злочинів проти особи УКР ГУМВС в області з 27 серпня 2014 року.

Наказом ГУМВС в області від 06 листопада 2015 року № 354о/с він звільнений з органів внутрішніх справ на підставі п. 9 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до п. 64 «г» Положення про порядок проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України. Наказом ГУМВС в області від 01 лютого 2016 року № 8 о/с лк внесені зміни до наказу від 06 листопада 2015 року № 354о/с в частині визначення вислуги років позивача, яка станом на 06 листопада 2015 року у календарному обчисленні та для виплати грошової допомоги становила 17 років 02 місяці 21 день.

Посилаючись на ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», п. 10 Порядку обчислення вислуги років, признання та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393, позивач стверджував, що при звільненні з органів внутрішніх справ ГУМВС в області мало нарахувати та виплатити йому одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

12 квітня 2016 року ГУМВС в області нарахувало 16 989,38 грн. та виплатило позивачу 16 734,54 грн. одноразової грошової допомоги. При цьому її розрахунок здійснений, виходячи з грошового забезпечення, встановленого на день звільнення позивача.

На думку позивача останніми повними місяцями його служби слід вважати серпень-вересень 2014 року, що встановлено Окружним адміністративним судом м. Києва.

Посилаючись на п.п. 1, 3, 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, позивач доводив, що розрахунок одноразової грошової допомоги має здійснюватися, виходячи з розміру його середньомісячного грошового забезпечення за останні два серпень - вересень 2014 року), тобто з розрахунку 7 309,52 грн. ((6 391,24 грн. + 8 227,80 грн.) / 2), а тому сума одноразової грошової допомоги має становити 62 130,92 грн. (7 309,52 грн. х 50% х 17 років).

Таким чином, позивач просив: 1) визнати нечинним, проведений відповідачем розрахунок одноразової грошової допомоги у зв`язку при звільненні з органів внутрішніх справ через скорочення штатів; 2) зобов`язати відповідача перерахувати належним чином позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні з органів внутрішніх справ через скорочення штатів; 3) стягнути з відповідача на користь позивача недоплачену суму одноразової грошової допомоги при звільненні з органів внутрішніх справ через скорочення штатів у сумі 45 141,54 грн.; 4) стягнути з відповідача на користь позивача суму у розмірі 7 309,52 грн., яка є матеріальною допомогою для вирішення соціально-побутових питань, передбаченою п. 2.16 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31 грудня 2007 року № 499, і права на отримання якої відповідач незаконно позбавив позивача; 5) стягнути з відповідача на користь позивача суму у розмірі 14 619,04 грн., яка є грошовим забезпеченням за два місяці наступні за днем звільнення згідно з наказом Міністерства внутрішніх справ України від 20 квітня 2015 року № 453 «Про внесення змін до Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31 грудня 2007 року № 499».

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 22 червня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 невиплачену частину одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 45 141 (сорок п`ять тисяч сто сорок одна) гривня 54 копійки з урахуванням податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2016 року апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області - залишено без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 22 червня 2016 р. у справі № 805/1100/16-а - залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 05 липня 2019 року касаційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області задоволено частково. Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 22 червня 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2016 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

У вказаній постанові Верховний Суд зазначив, що приймаючи оскаржувані рішення, суди попередніх інстанцій здійснили розрахунок спірної одноразової грошової допомоги при звільненні без врахування довідки Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ МВС України в Донецькій області про виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 за червень-липень 2014 року. Отже, судами не надано належної оцінки даній довідці.

Верховний Суд також не погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що у цьому випадку спірна допомога має розраховуватися, виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата, оскільки, як вже зазначалося, механізм розрахунку одноразової грошової допомоги визначено спеціальними нормативними актами щодо осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ. Така допомога обраховується саме з місячного грошового забезпечення.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05 серпня 2019 року прийнято до провадження справу № 805/1100/16-а.

20 серпня 2019 року представник Головного управління МВС України в Донецькій області надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідно до вимог законодавства посадовими особами ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_1 . нарахована одноразова грошова допомога при звільненні з органів внутрішніх справ з розрахунку місячного грошового забезпечення, встановленого на день звільнення (на 06.11.2015) 1998,75 грн. Загальний розмір виплати склав 16 989 грн. 38 к., який розрахований наступним чином: 1 998 грн. 75 к.*50%*17 календарних років вислуги. При надходженні відповідного фінансування з Державного бюджету України нарахована сума виплачена ОСОБА_1 12 квітня 2016 року. Таким чином, на думку представника відповідача, нарахування та виплата грошових коштів позивачу проведена відповідно до вимог чинного законодавства. Крім того зазначає, що наявні у справі відомості про середній розмір грошового забезпечення позивача станом на момент його звільнення у 2014 році не можуть слугувати підставою для розрахунку виплати одноразової грошової допомоги на 06.11.2015, оскільки звільнення ОСОБА_1 з 27.08.2014 року втратило юридичну силу (постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.05.2015, наказ ГУМВС України в Донецькій області від 03.11.2015 №331 о/с).

На підставі наведеного, представник відповідача вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Розглянувши наявні заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується вимоги, дослідивши докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування, суд встановив наступне.

Відповідач - Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області (ідентифікаційний код 08592158) зареєстроване як юридична особа 10 липня 1994 року, про що 30 листопада 2006 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесений запис за номером 1 022578.

На час розгляду справи запис про державну реєстрацію припинення ГУМВС в області як юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не внесений.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що встановлено на підставі паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 13 квітня 2006 року (а.с. 8-10).

ОСОБА_1 перебував на службі в органах внутрішніх справ з 15 серпня 1998 року по 06 листопада 2015 року.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 травня 2015 року у справі № 826/5225/15, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2015 року, позов ОСОБА_1 до МВС України, ГУМВС в області про визнання протиправними наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволений повністю; визнано протиправними та скасовано накази МВС України від 07 серпня 2014 року № 865 та від 27 серпня 2014 року № 1680о/с в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ за п. 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу; визнано протиправним та скасовано наказ ГУМВС в області від 07 жовтня 2014 року № 361о/с в частині нарахування вислуги років ОСОБА_1 ; поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого відділу розкриття злочинів проти особи управління карного розшуку ГУМВС в області у званні майор міліції з 27 серпня 2014 року; вирішено стягнути на користь ОСОБА_1 середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу з 01 жовтня 2014 року до дня поновлення на посаді.

Постанова в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та присудження йому заробітної плати в межах суми стягнення за один місяць допущена до негайного виконання (а.с. 19-27).

Під час розгляду адміністративної справи № 826/5225/15 судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що згідно з довідкою від 21 квітня 2015 року № 59 ОСОБА_1 було нараховане грошове забезпечення за серпень та вересень 2014 року.

На виконання вказаної постанови 03 листопада 2015 року ГУМВС в області виданий наказ № 331о/с «По особовому складу», яким майора міліції ОСОБА_1 (М-124058) поновлено на посаді старшого оперуповноваженого в ОВС відділу розкриття злочинів проти особи УКР ГУМВС в області з 27 серпня 2014 року (а.с. 97).

Наказом ГУМВС в області від 06 листопада 2015 року № 354о/с «По особовому складу» згідно з п. 9 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до Положення про порядок проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ майор міліції ОСОБА_1 (М-124058), старший оперуповноважений з ОВС відділу розкриття злочинів проти особи УКР ГУМВС в області, звільнений з органів внутрішніх справа у запас Збройних Сил (із постановкою на військовий облік) за п. 64 «г» (через скорочення штатів) з 06 листопада 2015 року (а.с. 14, 99).

Наказом ГУМВС в області від 01 лютого 2016 року № 8о/с лк «По особовому складу» внесені зміні до наказу від 06 листопада 2015 року № 354о/с в частині звільнення майора міліції ОСОБА_1 (М-124058) - старшого оперуповноваженого в ОВС відділу розкриття злочинів проти особи управління карного розшуку ГУМВС в області; вирішено вважати вислугу років на 06 листопада 2015 року у календарному обчисленні та для виплати грошової допомоги - 17 років 02 місяці 21 день, у пільговому обчисленні - 20 років 09 місяців 23 дні (а.с. 101).

Згідно з довідкою Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУМВС в області від 13 травня 2016 року № 224, ОСОБА_1 нарахована одноразова грошова допомога при звільненні у розмірі 16 989,38 грн., з розрахунку місячного грошового забезпечення, встановленого на день звільнення - 1 998,75 грн. (посадовий оклад 900,00 грн. + надбавка за спеціальне звання 125,00 грн. + надбавка за вислугу років (30%) 307,50 грн. + надбавка за особливі умови служби (50%) 666,25 грн.).

12 квітня 2016 року після надходження відповідного фінансування з Державного бюджету України, одноразова грошова допомога при звільнення була виплачена ОСОБА_1 з відрахуванням обов`язкових платежів у розмірі 16 734,54 грн. (а.с. 102).

Факт перерахування коштів у сумі 16 734,54 грн. на рахунок ОСОБА_1 підтверджений листом відділення ПАТ «ПУМБ» Регіональний центр в м. Маріуполь від 06 травня 2016 року № MPL/88 (а.с. 103).

Судом також встановлено, що грошове забезпечення ОСОБА_1 за червень 2014 року становило 3 361,11 грн., за липень 2014 року - 6 293,29 грн. (а.с. 112).

Грошове забезпечення позивача за серпень 2014 року становило 6 391,24 грн., за вересень 2014 року - 8 227,80 грн. (а.с. 12).

Саме, виходячи з розміру середньомісячного грошового забезпечення за серпень-вересень 2014 року, Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУМВС в області здійснювалося нарахування та виплату позивачу грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, про що свідчить лист від 01 вересня 2015 року № 15/90 (а.с. 13).

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до абзацу 1 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" виплата грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31 грудня 2007 року № 499 "Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ" затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (далі - Інструкція № 499), відповідно до підпункту 1.6 якої грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ виплачується за місцем служби і виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом доходів і видатків органу, підрозділу, закладу чи установи МВС на грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ.

Згідно з частиною першою статті 9 Законом України від 9 квітня 1992 року № 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (у редакції, яка діяла на час звільнення позивача з посади; далі - Закон № 2262-XII) особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення зі служби, у тому числі, у зв`язку із скороченням штатів, одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Положення аналогічного змісту містяться у пункті 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" (далі - Порядок № 393), згідно з яким особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються зі служби зв`язку із скороченням штатів, за наявності вислуги 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Відповідно до пунктів 1.3 та 3 Інструкції № 499 грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Отже за приписами статті 9 Закону № 2262-XII та пункту 10 Порядку № 393 одноразова грошова допомога розраховується саме з місячного грошового забезпечення, а не з середньомісячного грошового забезпечення.

Грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ визначається залежно від посади, спеціального звання, наукового ступеня і вченого звання, тривалості та умов служби.

Таким чином, при звільненні працівника органів внутрішніх справ зі служби за скороченням до розрахунку одноразової грошової допомоги мають включатися не лише основні види грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, відсоткова надбавка за вислугу років), а також і додаткові його види.

Як вже зазначалось судом ОСОБА_1 проходив службу в органах міліції, порядок проходження якої, у тому числі і в частині виплати грошового забезпечення, врегульовані спеціальним законодавством України, а саме: Законом № 2262-XII, Порядком № 393 та Інструкцією № 499.

Однак спеціальним законодавством щодо осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ не врегульовано питання, яким чином має обраховуватись одноразова грошова допомога при звільненні у зв`язку із скороченням особи, яка до дня звільнення перебувала у вимушеному прогулі і якій грошове забезпечення не нараховувалось.

При цьому норми спеціальних законів мають пріоритет у правозастосуванні, тоді як положення трудового законодавства підлягають застосуванню лише у тих випадках, коли нормами спеціальних законів спірні правовідносини не врегульовано.

Отже, у даному випадку необхідно застосувати положення абзацу шостого пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок № 100), який, крім іншого, визначає порядок обчислення вихідної допомоги державним службовцям, яка за своєю правовою природою подібна одноразовій грошовій допомозі при звільненні особи рядового і начальницького складу. Згідно з цією нормою час, протягом якого працівники згідно з чинним законодавством або з інших поважних причин не працювали і за ними не зберігався заробіток або зберігався частково, виключається з розрахункового періоду.

Як вже зазначалося судом, механізм розрахунку одноразової грошової допомоги визначено спеціальними нормативними актами щодо осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ. Така допомога обраховується саме з місячного грошового забезпечення.

Судом встановлено, що позивача було звільнено з 27 серпня 2014 року, тобто останнім місяцем його служби перед звільненням був липень 2014 року.

Так, з довідки ГУ МВС України в Донецькій області про виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 за червень-липень 2014 року вбачається, що останньому нараховано грошове забезпечення в червні 2014 року розмірі 3273,72 грн., у липні 2014 року - 6129,66 грн.

Таким чином, розмір одноразової грошової допомоги, що мала бути нарахована та сплачена позивачу під час його звільнення через скорочення штатів відповідно до абз. 3 п. 10 Постанови № 393, складає: 6129,66 грн. х 50% х 17 = 52102,11 грн.

Враховуючи, що позивачу була нарахована одноразова грошова допомога у розмірі 16989,38 грн., невиплачена частина одноразової грошової допомоги при звільненні складає 35112,73 грн. без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із вказаної суми підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення.

Вимоги ОСОБА_1 про визнання нечинним розрахунку одноразової грошової допомоги, проведеного ГУМВС в області, та про зобов`язання ГУМВС в області перерахувати її належним чином задоволенню не підлягають, оскільки належним та ефективним способом відновлення порушених прав позивача є стягнення з ГУМВС в області недоплаченої суми цієї допомоги.

Стосовно вимог позивача про стягнення на його користь матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань суд зазначає таке.

Згідно з пп. 2.16.1. п. 2.16. Інструкції № 499 особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ надається матеріальна допомога у межах асигнувань що виділяються на їх утримання, для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення на день виплати, та один раз на рік - допомога для оздоровлення в розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення.

Відповідно до абз. 1 пп. 2.16.2. п. 2.16. Інструкції № 499 матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань особам рядового і начальницького складу надається протягом року за мотивованим рапортом особи рядового чи начальницького складу у розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення, яке особа отримувала на день виплати.

Винятків з цього правила законодавство, яке регламентує виплату особам рядового і начальницького складу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, не передбачає.

З мотивованим рапортом про надання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань впродовж 2015 року ОСОБА_1 до ГУМВС в області не звертався, що не оспорюється сторонами.

Як наслідок, позовні вимоги про стягнення з ГУМВС в області на користь ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в сумі 7 309,52 грн. не підлягають задоволенню.

З приводу вимог позивача про стягнення на його користь грошового забезпечення за два місяці, наступні за днем звільнення, суд зазначає таке.

Згідно з пп. 3.4.8. п. 3.4. Інструкції № 499 особам рядового і начальницького складу, звільненим з посад у зв`язку з скороченням штатної посади, з дня, наступного за днем звільнення із займаних посад (скорочення штатної посади), протягом двох місяців виплачується грошове забезпечення, яке особа отримувала за штатною посадою на день звільнення з посади (скорочення).

Грошове забезпечення в цьому випадку обчислюється, виходячи з окладу за спеціальним званням, посадового окладу, надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, розмір якої визначається за рішенням керівника та оголошується наказом.

Після закінчення двох місяців грошове забезпечення виплачується тільки за рішенням Міністра внутрішніх справ України.

Після закінчення перших двох місяців (та в разі неприйняття відповідних рішень щодо продовження виплати грошового забезпечення) особам рядового і начальницького складу виплачуються тільки оклади за спеціальними званнями.

Під час визначення права на грошове забезпечення у строки, передбачені цією Інструкцією, не зараховуються періоди перебування особи на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я.

За бажанням особи їй надається чергова відпустка або виплачується компенсація за невикористану відпустку в разі звільнення з органів внутрішніх справ відповідно до законодавства.

Суд відзначає, що пп. 3.4.8. міститься в п. 3.4. Інструкції № 499, який регламентує виплату грошового забезпечення за час перебування в розпорядженні органу внутрішніх справ та в разі звільнення з посади (скорочення штатної посади).

За висновком суду, правова норма, що міститься в пп. 3.4.8. п. 3.4. Інструкції № 499, не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки позивач звільнений з органів внутрішніх справ через скорочення штатів внаслідок ліквідації ГУМВС в області, а не звільнений з посади старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу розкриття злочинів проти особи УКР ГУМВС в області в результаті скорочення цієї посади та залишився на службі в органах внутрішніх справ.

Отже, вимоги ОСОБА_1 про стягнення на його користь грошового забезпечення за два місяці, наступні за днем звільнення, у сумі 14 619,04 грн. не підлягають задоволенню.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, позов ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, третя особа - ліквідаційна комісія Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про стягнення у належному розмірі одноразової грошової допомоги та інших виплат, підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до приписів статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати не підлягають відшкодуванню.

На підставі викладеного, керуючись нормами Конституції України та Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про стягнення у належному розмірі одноразової грошової допомоги та інших виплат - задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області (вул. Італійська, 32, місто Маріуполь, Донецька область, 87515, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1 ) невиплачену частину одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 35112 (тридцять п`ять тисяч сто дванадцять) гривень 73 копійки.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецькій окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Лазарєв