Справа № 824/508/19-а
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2019-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/508/19-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Анісімов О.В.

Суддя-доповідач - Граб Л.С.

15 жовтня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Іваненко Т.В. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чернівецької міської ради на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради, Директора Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради Собка Миколи Степановича про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Чернівецької міської ради (далі відповідач-1) та директора Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради Собка М.С. (далі відповідач-2), в якому просив:

-визнати протиправним та скасувати рішення Чернівецької міської ради № 1683 від 05.03.2019 року в частині відмови у виділенні земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 ;

-зобов`язати директора департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин підготувати та подати на розгляд сесії Чернівецької міської ради проект рішення, яким надати ОСОБА_3 , учаснику АТО, дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва індивідуального житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 між будинками АДРЕСА_3 орієнтованою площею 0,1000 га;

- зобов`язати Чернівецьку міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21 листопада 2018 року;

- зобов`язати Чернівецьку міську раду прийняти рішення, яким надати ОСОБА_1 , учаснику АТО, дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва індивідуального житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 між АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , орієнтованою площею 0,1000 га.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року адміністративний позов задоволено частково:

-визнано протиправним та скасовано рішення Чернівецької міської ради № 1683 від 05.03.2019 року в частині відмови у виділенні земельної ділянки ОСОБА_1 для будівництва індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_2 між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 ;

-зобов`язано Чернівецьку міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22 листопада 2018 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі безоплатно у власність, з цільовим призначенням- для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,1000 га, яка розташована в АДРЕСА_2 між АДРЕСА_3 відповідно до положень ЗК України від 25.10.2001 року, №2768-III із врахуванням висновків суду, які викладені в мотивувальній частині цього рішення;

-у частині зобов`язання директора департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин підготувати та подати на розгляд сесії Чернівецької міської ради проект рішення, яким надати ОСОБА_1 , учаснику АТО, дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва індивідуального житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , орієнтованою площею 0,1000 га та в частині зобов`язання Чернівецьку міську раду прийняти рішення, яким надати ОСОБА_1 , учаснику АТО, дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва індивідуального житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , орієнтованою площею 0,1000 га - у задоволенні позову відмовити.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням відповідач-Чернівецька міська рада, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення, подав апеляційну скаргу.

В обгрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції залишено поза увагою ту обставину, що рішенням Чернівецької міської ради від 23.02.2018 №438, затверджено Правила обліку громадян для отримання земельних ділянок для будівництва індивідуальних житлових будинків в м.Чернівцях та списку громадян, які перебувають на обліку індивідуальних забудовників. Позивач не перебуває на обліку учасників АТО під №1. Крім того, площа земельної ділянки не відповідає рішенню загальних зборів учасників антитерористичної операції м. Чернівці від 07.04.2016 року та надання земельної ділянки не погоджено Координаційним центром з питань соціальної та психологічної підтримки учасників антитерористичної операції при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради.

Решта учасників справи, своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився.

08.10.2019 від представника апелянта надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, мотивоване тим, що ухвалу від 30.09.2019 про призначення справи до розгляду представником Чернівецької міської ради отримано лише 08.10.2019.

Колегія суддів вказане клопотання залишила без розгляду, зважаючи на наступне.

Положеннями п.п. 2.2.7. п. 2.2 Інструкції з діловодства в адміністративних судах України, затверджена наказом Державної судової адміністрації України від 17.12.2013 №174 встановлено, що надсилання офіційного листа електронною поштою здійснюється за умови реєстрації документа та запису вихідного реєстраційного номера і дати документа у файл, що відповідає конкретному документу. Електронний лист є офіційним, якщо містить вкладення з текстом офіційного документа у вигляді файлу, скріпленого електронним цифровим підписом.

Відповідно до п.п.2.2.18. п.2.2 Інструкції для підтвердження офіційного статусу документів, отриманих електронною поштою, не скріплених електронно-цифровим підписом, або отриманих каналами факсимільного зв`язку, повинні бути надані (надіслані) їх оригінали.

Згідно зі ст.4 Закону України "Про електронний цифровий підпис" від 22 травня 2003 року № 852-IV електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів.

За приписами ст.7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" від 22 травня 2003 року № 851-IV оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним цифровим підписом автора.

Положеннями ч. 2 ст. 167 КАС України визначено, якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Як встановлено зі змісту клопотання відповідача, останнє не підписане електронно-цифровим підписом у встановленому законом порядку. На підтвердження зазначеного, головним спеціалістом відділу надання інформаційних послуг, руху адміністративних справ та діловодства суду Друзь Ю.О. складено відповідну довідку.

Таким чином, зважаючи на те, що клопотання не містить електронного цифрового підпису, тобто подано без додержання вимог ч.1 ст.167 КАС України, останнє підлягає залишено без розгляду.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на слідуюче.

Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти шостий, сьомий частини п`ятої цієї статті).

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасника справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом, упродовж визначених для цього строків.

Так, дану справу призначено до апеляційного розгляду ухвалою суду від 30.09.2019, яка згідно наявної в КП ДСС довідки направлена на офіційну електронну адресу Чернівецької міської ради 01.10.2019.

При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно з ч. 7 ст. 195 КАС України клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції може бути подано не пізніш як за п`ять днів до відповідного судового засідання.

Разом з тим, як вбачається зі штампа вхідної кореспонденції, наявного на клопотанні відповідача, останнє надійшло до суду 08.10.2019 тобто поза межами строку, передбаченого ч.7 ст.195 КАС України.

У відповідності до вимог ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За правилами п.п.1,2 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 .

21.04.2015 позивач звернувся до Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради із заявою, в якій просив взяти його на облік учасників антитерористичної операції на території України для отримання земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку в м. Чернівцях.

22.11.2018 ОСОБА_1 звернувся до Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради із заявою, в якій просив надати дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,1000 га, у власність за рахунок земель запасу міста для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер відсутній), що знаходиться між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 .

Листом № 3-7172/2-04/01 від 03.12.2018 року Департамент повідомив позивача про те, що після надання рекомендацій координаційного центру його буде проінформовано письмово окремо.

28.12.2018 року відбулось засідання координаційного центру з питань соціальної та психологічної підтримки учасників антитерористичної операції при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради, яке документоване протоколом №37. На порядку денному засідання розглянуто звернення ОСОБА_1 на рахунок виділення земельної ділянки під індивідуальне будівництво в межах 0,1 га по АДРЕСА_2 між АДРЕСА_3 в ході чого вирішено відмовити у виділенні земельної ділянки за вказаною адресою та запропоновано земельну ділянку в межах 0,05 га в масиві житлової забудови в порядку черги.

02.01.2019 Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради листом № З-7172/2-04/01 повідомив позивача, що на засіданні координаційного центру з питань соціальної та психологічної підтримки учасників антитерористичної операції, йому відмовлено в виділенні земельної ділянки. Проект рішення з зазначеного питання буде розглянуто на черговій сесії міської ради.

05.03.2019 року 68 сесією Чернівецької міської ради VII скликання прийнято рішення №1683 "Про розгляд звернень громадян щодо надання дозволів на складання проектів відведення земельних ділянок", пунктом 2.2 якого ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на складання проект відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,1000 га, у власність за рахунок земель запасу міста для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (код 02.01) за адресою АДРЕСА_2 між будинковолодіннями АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 . Підставою для відмови став протокол засідання координаційного центру з питань соціальної та психологічної підтримки учасників АТО при виконкомі Чернівецької міської ради від 28.12.2018 року №37.

Згідно листа Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради № 04/01-08/3-05/4/1711 від 31.05.2019 про надання інформації громадянина ОСОБА_1 зареєстровано в обліку учасників АТО для отримання земельних ділянок для будівництва індивідуальних житлових будинків з дати подання заяви - 21.04.2015 року.

Вважаючи рішення Чернівецької міської ради VII скликання від 05.03.2019 №1683 протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що підстава для відмови позивачу у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка зазначена в пункті 2.2 оскаржуваного рішення сесії Чернівецької міської ради від 05.03.2019 року №1683 "Про розгляд звернень громадян щодо надання дозволів на складання проектів відведення земельних ділянок" не передбачена ЗК України, а отже відповідач-1 діяв всупереч положень частини 2 статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів вказує на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України регламентовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізовується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Суб`єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Земельним Кодексом України та іншими законами України, що регулюють земельні відносини.

Відповідно до статті 25 Закону України "Про землеустрій" від 22.05.2003 року, №858-IV проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок є одним із видів документів із землеустрою.

Згідно із частиною 2 статті 50 Закону України "Про землеустрій" проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Частиною 1 статті 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

У частині 1 статті 117 ЗК України зазначено, що передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Статтею 118 ЗК України визначений порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

Так, за правилами частини 6 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно із частиною 7 статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Статтею 186-1 ЗК Україна врегульовані питання щодо повноважень органів виконавчої влади в частині погодження проектів землеустрою про відведення земельних ділянок.

Відповідно до частини 9 статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, а відповідно до частини 10 цієї ж статті ЗК України передбачено, що відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Пунктом "г" частини 1 статті 121 ЗК України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Системний аналіз вищезазначених правових норм дає підстави для висновку, що законодавцем визначено процедуру набуття громадянами у власність земельних ділянок із земель державної власності, в тому числі для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Нормами ЗК України також чітко визначені підстави, за наявності яких заявнику може бути відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а саме: невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Даний перелік є вичерпним.

В той же час, як встановлено судом першої інстанції та знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, однією із підстав для відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки у власність слугував протокол засідання координаційного центру з питань соціальної та психологічної підтримки учасників АТО при виконкомі Чернівецької міської ради від 28.12.2018 року №37.

Так, координаційний центр з питань соціальної та психологічної підтримки учасників антитерористичної операції при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради діє на підставі Положення про координаційний центр з питань соціальної та психологічної підтримки учасників антитерористичної операції при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету міської ради 24.03.2015 року №149/6 (далі - Положення №149/6), яке прийнято відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997, №280/97-ВР.

Відповідно до пункту 1.1 Положення №149/6 координаційний центр з питань соціальної та психологічної підтримки учасників антитерористичної операції при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради є постійно діючим дорадчим колегіальним органом.

Згідно пункту 1.3 Положення №149/6 метою діяльності Центру є об`єднання зусиль органів міської ради та громадських організацій, спрямованих на соціальну і моральну підтримку учасників антитерористичної операції, членів їх сімей та родинам загиблих учасників АТО, вирішення за рахунок можливостей місцевого самоврядування та громадськості проблем, що їх турбують.

Пунктом 2.4 Положення №149/6 обумовлено, що рішення Центру носять рекомендаційний характер і враховуються виконавчими органами міської ради при прийнятті рішень, що стосуються чернівчан - учасників АТО та членів їх сімей, а відповідно до його пункту 5.7 рішення Центру мають рекомендаційний характер і є обов`язковими для розгляду органами міської ради.

Враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що рішення координаційного центру з питань соціальної та психологічної підтримки учасників антитерористичної операції при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради носять виключно рекомендаційний характер та не можуть бути єдиною підставою для відмови в наданні дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки.

Крім того, Чернівецька міська рада в апеляційній скарзі, як на підставу правомірності своїх дій посилається також на те, що рішенням Чернівецької міської ради від 23.02.2012 №438 затверджено Правила обліку громадян для отримання земельних ділянок для будівництва індивідуальних житлових будинків в м.Чернівцях та список громадян, які перебувають на обліку індивідуальних забудовників на час прийняття цих Правил.

Так, пунктом 1.3. Правил визначено, що з метою забезпечення рівного права на отримання земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд мешканцями міста Чернівців, які потребують поліпшення житлових умов, запроваджується облік індивідуальних замовників, який визначає порядок надання земельних ділянок - надалі Облік індивідуальних забудовників.

З метою впорядкування виділення земельних ділянок учасникам антитерористичної операції, операції Об`єднаних сил на сході України та сімей загиблих учасників антитерористичної операції, Чернівецькою міською радою затверджено відповідний Порядок.

Згідно інформації, яка надана департаментом містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької області, який відповідно до Порядку розгляду звернень учасників антитерористичної операції, операції Об`єднаних сил на сході України та сімей загиблих учасників антитерористичної операції щодо виділення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва в м.Чернівцях, уповноважений на ведення обліку індивідуальних забудовників відповідно до дати реєстрації заяв, громадянин ОСОБА_1 зарахований на окремий облік громадян для отримання земельної ділянки під індивідуальне житлове будівництво в м.Чернівцях за обліковим №71, як учасник антитерористичної операції. Станом на сьогодні 70 осіб не забезпечені земельними ділянками, які передують громадянину ОСОБА_1 в окремому обліку учасників АТО, для отримання земельних ділянок під індивідуальне житлове будівництво в м.Чернівцях, а отже надання земельної ділянки громадянину ОСОБА_1 в порушення черговості, на думку апелянта є протиправним та таким, що не відповідає зазначеному вище Порядку.

В той же час, колегія суддів звертає увагу, що як вбачається з рішення Чернівецької міської ради №1683 від 05.03.2019, обставини зазначені в апеляційній скарзі не були підставою для відмови в наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва індивідуального житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 між АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 .

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що підстава для відмови позивачу у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка зазначена в оскаржуваному пункті 2.2 рішення сесії Чернівецької міської ради від 05.03.2019 року №1683 "Про розгляд звернень громадян щодо надання дозволів на складання проектів відведення земельних ділянок" не передбачена ЗК України, а отже відповідач діяв всупереч положень частини 2 статті 19 Конституції України, у зв`язку з чим суд правомірно визнав протиправним та скасував оскаржуване рішення в частині, що стосується відмови в наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва індивідуального житлового будинку.

Статтею 245 КАС України визначено повноваження суду при вирішенні справи. Зокрема відповідно до пункту 2 частини 2 цієї статті КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до частини 3 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Отже, виходячи із зазначених положень статті 245 КАС України, враховуючи те, що позивачем оскаржуються індивідуальний акт, суд може зобов`язати відповідача у цій справі вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач просить суд зобов`язати відповідача повторно розглянути його заяву та прийняти відповідне рішення, однак колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що такий спосіб захисту порушеного права суперечить вимогам КАС України, оскільки по своїй природі рішення є відмінним від дій, які суд може зобов`язати вчинити.

Колегія суддів зазначає, що частиною 4 статті 245 КАС України передбачено, можливість суду зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, однак такий спосіб захисту порушеного права можливий у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті (визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії).

Водночас, під час розгляду справи, бездіяльності з боку відповідача не було, а тому зобов`язувати його приймати відповідне рішення є не правильним та суперечить положенням процесуального закону.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо відсутності підстав для втручання в діяльність органу місцевого самоврядування, шляхом підміни його виключної функції через зобов`язання прийняти певне рішення, а тому в задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити.

Разом з цим, враховуючи положення частини 3 статті 245 КАС України щодо права суду зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції законно та обґрунтовано зобов`язав відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22 листопада 2018 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі безоплатно у власність, з цільовим призначенням-для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,1000 га, яка розташована в АДРЕСА_2 між АДРЕСА_3 відповідно до положень ЗК України від 25.10.2001 року, №2768-III із врахуванням висновків суду, які викладені в мотивувальній частині цього рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи і висновки по справі щодо наявності підстав для скасування оскаржуваного рішення є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстави для задоволення вимог апеляційних скарг відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 44, 167, 243, 245, 250, 304, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Чернівецької міської ради залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Іваненко Т.В. Сушко О.О.