Справа № 640/11870/19
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 жовтня 2019 року № 640/11870/19

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі судді Арсірія Р.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «ТЕХНОВА»

про застосування заходів реагування,

Суд прийняв до уваги таке:

Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області (надалі по тексту також - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «ТЕХНОВА» про застосування заходів реагування у вигляді зупинення роботи приміщень ТОВ «Фірма «ТЕХНОВА» (), розташованого за адресою: вул. Ушинського, 23 м. Чернігів - до повного усунення порушень - зазначених в акті перевірки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час здійснення перевірки відповідача встановлено порушення правил та норм пожежної і техногенної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Відповідач надав відзив на позовну заяву в якому вказав, що об`єкт перевірки Чернігівська ТЕЦ відповідала вимогам ДБН, які були чинні на момент укладення договору оренди з Чернігівською міською радою. Враховуючи, вказані обставини, відповідач вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд встановив.

Як убачається із матеріалів справи, управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській видано наказ № 141 від 30.05.2019 про проведення позапланової перевірки ТОВ Фірма «ТЕХНОВА».

На підставі вказаного вище наказу видано посвідчення № 589 від 31.05.2019 на проведення позапланової перевірки відповідача.

Перед початком здійснення перевірки державним інспектором надано/пред`явлено генеральному директору посвідчення на проведення перевірки № 589 від 31.05.2019.

Під час здійснення перевірки встановлено, що ТОВ Фірма «ТЕХНОВА» експлуатується з порушенням правил та норм пожежної і техногенної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

За результатами перевірки державним інспектором складено акт планової перевірки щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки №506 від 06.06.2019.

Примірник вказаного вище акту особисто отримав директор ОСОБА_1 , підпис отримання відображено в акті перевірки без зауважень або заперечень щодо проведеної перевірки та складеного акта перевірки.

Наведені в Акті № 506 від 06.06.2019 порушення, на думку контролюючого органу, не є формальними, а стосуються виключно відсутності у відповідача необхідної системи заходів для уникнення виникнення пожежі, її гасіння та швидкого реагування у разі її виникнення, що і зумовило звернення до суду з даним позовом про необхідність застосування заходів реагування.

Оскільки, порушення, зафіксовані в Акту № 506 відповідачем не усунені, Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає (надалі по тексту також - Закон України № 877-V).

Положеннями ч. 4 ст. 4 названого Закону передбачено, що вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності встановлюється виключно законами.

Згідно з абз. 1 ч. 5 ст. 4 Закону України №877-V виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Відповідно до ч. 10 ст. 4 Закону України № 877-V посадові особи органу державного нагляду (контролю) з метою з`ясування обставин, які мають значення для повноти проведення заходу, здійснюють у межах повноважень, передбачених законом, огляд територій або приміщень, які використовуються для провадження господарської діяльності, а також будь-яких документів чи предметів, якщо це передбачено законом.

Згідно з ч. 7 ст. 7 вказаного Закону на підставі акту, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Так, ч. 1 ст. 67 Кодексу цивільного захисту України передбачає, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема: здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежо-небезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

На підставі п. 22 ст. 67 Кодексу Цивільного захисту України державним інспектором проведено фотозйомку, як допоміжний засіб документування правопорушень у сфері техногенної та пожежної безпеки. Копії фотографій наявні в матеріалах справи. (а. с. 27-37)

Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); вид заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід. Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства. В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом. Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю). У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис. Один примірник акта вручається суб`єкту господарювання або уповноваженій ним особі, а другий - зберігається в органі державного нагляду (контролю).

Згідно зі ст. 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Аналогічні положення викладено у приписах ч. 5 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», згідно з якими виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

З огляду на викладене, одразу слід зазначити, що заявлений предмет позову - зупинення експлуатації приміщень - цілком відповідає наведеним положенням ст. 70 Кодексу цивільного захисту України та ч. 5 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Разом з тим, згідно зі ст. 69 Кодексу цивільного захисту України, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у межах своїх повноважень видають відповідно приписи, розпорядження чи постанови, зокрема, з питань пожежної безпеки у разі, поміж іншого, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами, та з питань техногенної безпеки.

Таким чином, ст. ст. 69, 70 Кодексу цивільного захисту України передбачені різні санкції за порушення вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами.

При цьому, з аналізу вищенаведеного вбачається, що застосування заходів реагування можливо у разі виявлення порушень, які створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Так, у відповідності до п. 26 ч. 1 ст. 2 Кодексу цивільного захисту України небезпечним чинником є складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров`ю людини.

Як убачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів, застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації приміщень, є заходом, направленим на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Суд звертає увагу сторін, що поняття «загроза життю та/або здоров`ю людини» є оціночним поняттям, який лежить у сфері захисту населення, територій, навколишнього природного середовища та майна, функція контролю (нагляду) за чим, зокрема, покладена на позивача, посадові особи якого володіють спеціальними знаннями у цій сфері.

Як вбачається змісту наданого відзиву та доданих додатків TOB Фірма «ТЕХНОВА» є орендарем цілісного майнового комплексу енергогенеруючого підприємства «Чернігівська ТЕЦ» відповідно до рішення Чернігівської міської ради від 18 жовтня 2000 року та договору оренди цілісного майнового комплексу № 1 від 25 грудня 2000 року, укладеного з Фондом комунального майна Чернігівської міської ради. Таким чином, відповідач вважає, що позивач повинен пред`являти позовні вимоги до орендодавця.

Суд зауважує, що пунктом 6 розділу І Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014 № 1417 передбачено, що у разі передачі в оренду цілісного майновою комплексу або окремих його частин, приміщень, інших об`єктів за домовленістю сторін цивільно-правового договору визначаються права та обов`язки орендаря та орендодавця щодо забезпечення пожежної безпеки та відповідальності за порушення вимог пожежної безпеки на об`єкті оренди.

Договір оренди цілісного майнового комплексу об`єкта нерухомості № 1 від 25 грудня 2000 року між відповідачем та Фондом комунального майна Чернігівської міської ради містить перелік обов`язків орендаря, відповідно до якого орендар зобов`язується, зокрема:

п. 5.4. Утримувати орендоване майно та прилеглу територію належному стані: проводити протипожежні заходи, обслуговування водопровідних, каналізаційних, теплових, газових, електричних вентиляційних мереж, переданих орендарю, виконувати всі встановлені санітарні правила;

п. 5.9. Здійснювати заходи щодо створення безпечних нешкідливих умов праці;

п. 5.10. Забезпечити пожежну безпеку орендованого майна порядку, визначеному чинним законодавством.

Відтак, помилковим є твердження відповідача, що позивач нібито недоречно посилається на вимоги ДБН, обґрунтовуючи це тим, що дані норми бути затверджені після будівництва Чернігівської теплоелектроцентралі (1967р.) а тому, за міркуваннями відповідача, не можуть бути застосовані у даному випадку.

Таке твердження є безпідставним, оскільки позивач під час проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) застосовує ті нормативно-правові акти, які є чинними на момент перевірки і виконання яких є обов`язковим. Таким чином, з метою дотримання приписів частини 2 статті 19 Основного Закону держави позивач як СВП діє лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Разом з тим у відзиві відповідач зауважує, що зазначені норми ДБН обов`язковими лише для фізичних та юридичних осіб, які здійснюють будівельну діяльність, а тому до ТОВ Фірма «ТЕХНОВА» не застосовуються.

Суд ставиться критично до вказаного твердження відповідача, зважаючи на таке.

Відповідно до абзацу 3 пункту 1.2. розділу 1 ДБН 56:2014 вимоги цих будівельних норм є обов`язковими для фізичних та юридичних осіб, які здійснюють будівельну діяльність на території України, незалежно від форми власності.

Разом з тим, відповідно до пункту 1 розділу І Правил пожежної безпеки в Україні ці Правила встановлюють загальні вимоги з пожежної безпеки до будівель, споруд різного призначення та прилеглих до них територій, іншого нерухомого майна, обладнання, устаткування, які експлуатуються, будівельних майданчиків, а також під час проведення робіт з будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, технічного переоснащення будівель та споруд.

Правила пожежної безпеки в Україні, характеризуються багатоаспектністю регулювання. У зв`язку з цим, вони містять низку відсильних норм, які вказують на необхідність звернення до відповідного визначеного нормативно-правового акта залежно від галузі чи сфери господарювання. Зокрема, Правила містять посилання на Правила будови електроустановок. Електрообладнання спеціальних установок (НПАОП 40. 1.32-01), Правила пожежної безпеки для підприємств і організацій, автомобільного транспорту України, затверджені наказом Міністерства інфраструктури України від 21 січня 2015 року № 11, ДБН В.2.2-28:2010 «Будинки адміністративного та побутового призначення», ДСТУ ISO 6309:2007 «Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір» (ISO 6309:1987, IDT), тощо.

Така кількість посилань на інші акти зумовлена вимогами нормопроектувальної техніки - системи правил і способів підготовки проектів актів, що забезпечують максимально повну і точну відповідність форми нормативних положень їх змісту, доступність і простоту викладу, вичерпне охоплення питань, що належать до предмета правового врегулювання таких актів.

Однією з таких вимог є забезпечення стислості тексту акту та відсутності дублювань норм, передбачених іншими актами.

Таким чином, вказані державні будівельні норми застосовуються самостійно - у визначених ними випадках, так і у випадках, коли про їх застосування зазначено в іншому акті.

Суд звертає увагу, що в даному випадку норма Правил пожежної безпеки є відсильною та передбачає випадки застосування норм, передбачених ДБН саме щодо об`єктів, які експлуатуються. Під час будівництва, реконструкції, технічного переоснащення, капітального ремонту вказані будівельні норми підлягають самостійному застосуванню.

Як слідує з відзиву, об`єкти Чернігівської ТЕЦ, в тому числі і адміністративна будівля (корпус) побудовані у відповідності з «Проектним завданням на будівництво Чернігівської ТЕЦ» яке розроблено у 1957 році та затверджене рішенням Міністерства електростанцій СРСР № ПЭ - 330 від 02.10.1957 і прийняті в експлуатації Державною приймальною комісією, призначеною наказом № 316 від 17.09.1966 Міністерства Енергетики СРСР, про що свідчить «Акт приймань я в експлуатацію Державною приймальною комісією закінченого будівництві Чернігівської електроцентралі» від 05.01.1967.

Водночас, відповідач посилається на те, що об`єкти Чернігівської ТЕЦ обладнані системами пожежної сигналізації та пожежогасіння відповідно до діючих на момент будівництва «Правил пожежної безпеки» в компаніях, на підприємствах та в організаціях енергетичної галузі України», відомчих нормативних документів, а саме: Інструкція проектування протипожежного захисту енергетичних підприємств Мінпаливенерго України ГКД 34.03.305-2000, затверджена наказом Мінпаливенерго від 18.07.2000 № 270.

Однак, зазначені вище нормативні акти, на час будівництва об`єктів Чернігівської ТЕЦ (1957 рік) не були та не могли бути діючими. Тому, відповідач помиляється, вказуючи недостовірну інформацію стосовно документів, за якими здійснювалося обладнання Чернігівської ТЕЦ системами пожежної сигналізації та пожежогасіння.

Відповідач зазначає, що позивачем невірно було застосовано норми підпункту 7 пункту 9.1 розділу VI Правил пожежної безпеки в Україні, обґрунтовуючи це тим, що приміщення архіву (технічної бібліотеки) не складським приміщенням.

Щодо вказаного твердження відповідача, суд зазначає таке. Відповідно до підпункту 7 пункту 9.1 розділу VI Правил складських приміщеннях, розташованих у будинках будь-якого ступеня вогнестійкості, допускається виконувати стелажі з горючих матеріал в висотою не більше 3 метрів із забезпеченням проходів між стінами і стелажам и завширшки не менше 1 метра. За відсутності приладів опалення стелажі можуть встановлюватись упритул до стін Конструкції стелажів та мають виконуватися з негорючих матеріалів.

Відповідно до п. 3.26 ДСТУ Б В.1.1-36:2016 складським приміщенням є спеціально обладнане приміщення для зберігання речових матеріалів, виробів, обладнання тощо та надання складських послуг.

Водночас, абзац 2 пункту 2 розділу І Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015 № 1000/5 встановлює, що архів установи - це структурний підрозділ (відповідальна за ведення архіву особа установи), що організовує і забезпечує приймання, нагромаджування архівних документів, їх облік, зберігання та користувань я ними.

Разом з тим, при проведенні заходів державного нагляду (контролю) посадові особи керуються, в першу чергу, Правилами пожежної безпеки Україні, які є загальним та обов`язковим документом для всіх суб`єктів господарювання у сфері забезпечення пожежної і техногенної безпеки.

Також, Суд відхиляє твердження відповідача що обладнання приміщень, де встановлені трансформатори системами протипожежного захисту та автоматичними установками пожежогасіння, не відносяться до електростанцій і підстанцій І, II груп, зважаючи на таке.

Дійсно, відповідно до п. 1.4 таблиці А.2 додатку А ДБН В.2.5-56:2014 обладнання системами пожежної сигналізації та автоматичними системами пожежегасіння здійснюється в закритих розподільних пристроях і приміщеннях для встановлення трансформаторів на електростанціях і підстанціях І та II груп (групи підстанцій визначаються згідно з п. 3.3.1 НАПБ 05.032).

Однак, як вбачається з Акту перевірки, висновок про наявність зазначених порушень був зроблений без урахування номінальної потужності обладнання, яке встановлене у перевіряємому приміщенні, оскільки така інформація на вимогу перевіряючого, не була надана під час проведення перевірки.

Разом з тим, п. 7.40 таблиці А.2 додатку А ДБН В.2.5-56:2 (14 передбачає обладнання приміщень трансформаторних камер, розподільних пристроїв до 1000 В, які розташовуються у виробничих, адміністративних та інших будівлях системами пожежної сигналізації та автоматичними системами пожежогасіння.

Крім того, помилковим є і посилання відповідача на те, що позивачем не доведена та не обґрунтована загроза життю та/або здоров`ю людей.

Щодо вказаного твердження відповідача, суд зазначає таке.

Цільове призначення застосування заходу реагування у виді звернення до суду полягає в упередженні заподіяння шкоди таким соціальним благам: як життя і здоров`я людей. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 20 червня 2018 року (справа № 826/4267/16, адміністративне провадження № К/9901/12245/18) звертає увагу на таке поняття як небезпечний чинник. Відповідно до п. ) 26 ст. 1 Кодексу цивільного захисту України від 02 жовтня 2012 року № 54031-VI під небезпечним чинником розуміється складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров`ю людини. За позицією суду, законодавець пов`язує настанням реальної загрози життю та здоров`ю людей від пожежі з обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню.

Такі обставини були зафіксовані актом від 06 червня 2019 року № 506, складеним за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Таким чином, наявність вказаних порушень є тим чинником, яга й створює загрозу життю та здоров`ю людей.

Також, суд керується правовою позицією, викладеної Верховним Судом України в постанові від 28 лютого 2019 року по справі № 810/2400/18, згідно якою: забезпечення державою конституційних прав громада н на захист життя, здоров`я та власності від невиправданого ризику виникнеш я надзвичайних ситуацій має пріоритетне значення. Відповідно до першою речення ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що право кожного на життя охороняється законом. Цей принцип зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією.

Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів.

У вказаній постанові, Верховним Судом визначено наступні ознаки заходу реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту:

захід реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення виявлених порушень;

захід реагування має спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки;

захід реагування є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних, ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Враховуючи наведене, якнайшвидше усунення наявних порушень має бути, в першу чергу, в інтересах відповідача, з метою подальшого успішного провадження господарської діяльності в умовах забезпечення безпеки як для працівників, так і для майна суб`єкта господарювання.

Недоречним є твердження відповідача, що вжиття заходів реагуванні призведе до неминучих наслідків для громади регіону в цілому. Враховуючи вище вказану позицію Верховного Суду стосовно мети та ознак заходів реагування, суд зазначає, що застосування цих заходів спрямоване на недопущення настання негативних наслідків порушення вимог законодавства і у сфері техногенної та пожежної безпеки. В іншому випадку, у разі нехтування встановленими нормами, ризик загрози безпечному функціонуванню адміністративної будівлі TOB Фірма «ТехНова» є досить високим. Як наслідок, не усунувши вчасно порушення, суб`єкт господарювання ризикує взагалі припинити своє існування, що, в першу чергу, може завдати набагато більше шкоди як життю та здоров`ю людей, шо там працюють, так і жителям міста, а також бюджетним організаціям, в том числі, соціальним об`єктам і промисловим споживачам.

Згідно ст. З Конституції України людина, її життя і здоров`я визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Тому питання безпеки життя і здоров`я людини мають бути пріоритетними перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності та не можуть ставитися в залежність від будь-яких обставин, про що прямо вказується у ст. З Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V.

Отже, матеріалами справи підтверджується наявність порушення ТОВ Фірма «ТЕХНОВА» вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки.

Відтак, ураховуючи те, що на час розгляду справи судом відповідачем не надано суду доказів усунення усіх порушень, вказаних в акті перевірки, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог про застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації приміщень, ТОВ Фірма «ТЕХНОВА», розташованої за адресою: вул. Ушинського, 23 м. Чернігів до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки № 506 від 06.06.2019.

Крім того, суд звертає особливу увагу на те, що застосування заходів реагування спрямовано не як санкція для відповідача, а виключно для забезпечення безпеки життя та здоров`я людей, що є цілком співмірним та відповідає ступеню можливого ризику.

Суд звертає увагу на те, що застосований захід реагування має тимчасовий та спонукаючий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення виявлених порушень.

Враховуючи специфіку виконання даного рішення, суд вважає, що контроль за його виконанням щодо усунення порушень вимог пожежної та техногенної безпеки необхідно покласти на уповноважений орган - Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Приписами ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки матеріали справи не містять доказів понесення позивачем витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 77, 90, 241 - 246, 250, 255, 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області (14037, м. Чернігів, пр-т. Миру, 190-а, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «ТЕХНОВА» (04071, м. Київ, вул. Оболонська, 38, кв. 36, ) про застосування заходів реагування задовольнити повністю.

Застосувати заходи реагування у вигляді зупинення експлуатації приміщень, Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «ТЕХНОВА» розташованого за адресою: м. Чернігів, вул. Ушинського, 23 до повного усунення порушень - зазначених в акті перевірки № 506 від 06.06.2019.

Контроль за виконанням судового рішення щодо усунення порушень вимог пожежної та техногенної безпеки та погодження термінів усунення порушень, в тому числі право відтермінування зупинення роботи приміщень підприємства покласти на Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області при наявності письмового звернення ТОВ Фірма «ТЕХНОВА».

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Р.О. Арсірій