Справа № 360/4158/19
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2019-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
Іменем України

11 жовтня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4158/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Секірська А.Г., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

19 вересня 2019 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України (далі відповідач, або Департамент), у якому позивач просить суд:

- визнати протиправною відмову Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності МВС України, оформлену листом від 23.08.2019 за № 22/6-К-1799 підготувати та направити необхідні документи до органів Пенсійного фонду України для призначення пенсії за вислугу років стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за його заявою від 13.08.2019;

- зобов`язати Департамент персоналу, організації освітньої та наукової діяльності МВС України підготувати та подати до органів Пенсійного фонду України відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого Постановою правління Пенсійного Фонду України № 3-1 від 30.01.2007, необхідні документи стосовно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно його заяви від 13.08.2019 про призначення пенсії за вислугу років зарахувавши до вислуги років період проходження ним строкової військової служби в період часу з 13.12.1993 по 21.06.1995; час проходження служби у підрозділах боротьби з економічною злочинністю у період з 22.06.2005 по 20.07.2011 на пільгових умовах: один місяць служби за півтора місяця; період часу проходження служби у підрозділах патрульної служби з 16.12.1995 по 11.08.1997 на пільгових умовах: один місяць служби за сорок днів, а загалом 22 роки 07 місяців 14 днів.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що позивач в період часу з 13.12.1993 по 21.06.1995 проходив строкову військову службу, що підтверджується довідкою Марківського об`єднаного районного військового комісаріату № 63 від 16.04.2019. З 16 грудня 1995 року по 28 квітня 2015 року позивач проходив службу в органах МВС України.

28 квітня 2015 року звільнений з органів внутрішніх справ, що підтверджується трудовою книжкою та витягом з наказу Головного управління МВС України № 145 о/с від 28.04.2015.

Позивач вважає, що на день звільнення вислугу років у пільговому обчисленні - 22 роки 07 місяців 14 днів, що дає право на призначення пенсії за вислугою років згідно пункту "а" статті 12 Закону № 2262.

Позивач звернувся до Головного управління Національної поліції України в Луганській області з заявою від 24.04.2019, у якій просив оформити та подати до органів Пенсійного фонду України відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 3-1 від 30.01.2007, необхідні документи щодо призначення пенсії за вислугу років.

Головне управління Національної поліції України в Луганській області надало лист № 3612/111/58/05-2009 від 10.06.2019, яким відмовило в направленні заяви та подання про призначення пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області у зв`язку з тим, що позивач був звільнений до створення Національної поліції України та було рекомендовано звернутися до ліквідаційної комісії ГУМВС України у Луганській області, в компетенції якої знаходилося питання оформлення та направлення документів для призначення пенсії звільнених робітників міліції. Позивач звернувся до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області з заявою від 27.06.2019 у якій просив оформити та подати до органів Пенсійного фонду України відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 3-1 від 30.01.2007, необхідні документи щодо призначення пенсії за вислугу років. До звернення позивач додав усі передбачені законодавством документи у тому числі і заяву про призначення пенсії встановленого зразка.

Ліквідаційна комісія Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області у відповідь надала лист № 70-лк від 31.07.2019, яким відмовила в направленні заяви та подання про призначення пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області у зв`язку з відсутністю у позивача необхідної календарної вислуги років, а також повідомила, що уповноваженим структурним підрозділом в МВС України, який має право готувати документи для призначення пенсії колишнім працівникам міліції і направляти їх до органів ПФУ є Відділ координації соціальних та пенсійних питань Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності МВС України.

Позивач звернувся до Відділу координації соціальних та пенсійних питань Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності МВС України з заявою від 13.08.2019, у якій просив оформити та подати до органів Пенсійного фонду України відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 3-1 від 30.01.2007, необхідні документи щодо призначення пенсії за вислугу років. У відповідь отримав лист Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності МВС України № 22/6-К-1799 від 23.08.2019, яким відмовлено в направленні заяви та подання про призначення пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області у зв`язку з відсутністю необхідної календарної вислуги років.

Позивач вважає дану відмову протиправною та такою, що порушує його законні права.

Ухвалою суду від 23.09.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження (арк. спр. 1-2).

Ухвалою суду від 11.10.2019 відмовлено у задоволенні клопотання про заміну неналежного відповідача.

Ухвалою про відкриття провадження у справі, зокрема зобов`язано відповідача надати суду відзив на позовну заяву, проте станом на день розгляду справи відзив суду не надано.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 72-77,90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 (арк. спр. 8-9,10), відповідно до довідки Марківського об`єднаного районного військового комісаріату проходив строкову військову службу в період з 13.12.1993 по 21.06.1995 (арк. спр. 12), в період з 16 грудня 1995 року по 28 квітня 2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ України, що підтверджується копією трудової книжки НОМЕР_2 , довідкою ліквідаційної комісії ГУМВС України в Луганській області (арк. спр. 14, 16).

Наказом від 28.04.2015 № 145 о/с капітана міліції ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил України за п. 64 «є» за порушення дисципліни (арк. спр. 11).

27.06.2019 позивач звернувся до Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Луганській області із заявою, в якій просив оформити та подати до органів Пенсійного фонду України відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 3-1 від 30.01.2007, необхідні документи для призначення пенсії за вислугу років (арк. спр. 18).

Листом від 31.07.2019 № 70-ЛК Ліквідаційна комісія ГУМВС України в Луганській області повідомила позивача, зокрема, про те, що при звільненні позивача з ОВС України, з 28.04.2015 за пунктом 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ вислуга років ні в календарному, ні в пільговому обчислення установлена не була. Відповідно до електронних обліків, що є в наявності ліквідаційної комісії ГУМВСУ, дійсно підтверджується проходження служби в ОВС України в період з 16.12.1995 по 28.04.2015, чого недостатньо для призначення пенсії відповідно до Закону, оскільки відповідно до вимог пункту «а» статті 12 Закону, пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д". "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше.

Крім того, зазначено, що до функцій ліквідаційної комісії ГУМВС України у Луганській області не входять питання направлення до органів Пенсійного фонду України матеріалів щодо призначення пенсії колишнім працівникам. Уповноваженим структурним підрозділом в МВС України, який має право готувати документи для призначення пенсії колишнім працівникам міліції і направляти їх до органів ПФУ, визначено Відділ координації соціальних та пенсійних питань Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності МВС України розташований за адресою: м.Київ вул. Богомольця, 10, але лише відносно тих працівників які мають право на пенсію згідно із Законом (№ 2262, відповідно до статті 12) (арк. спр. 20-22).

13.08.2019 засобами поштового зв`язку направив до Відділу координації соціальних та пенсійних питань Департаменту персоналу, організації освітньої наукової діяльності МВС України заяву, в якій просив оформити та подати до органів Пенсійного фонду України необхідні документи для призначення пенсії за вислугу років (арк. спр. 23).

Листом від 23.08.2019 № 22/6-К-1799 Департамент повідомив, що при розгляді поданих що звернення документів встановлено, що на день звільнення зі служби в органах внутрішніх справ (28.04.2015) календарна вислуга років позивача становить 20 років 10 місяців 20 днів, яка не дає права на призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону. Одночасно стаття 17 Закону визначає вичерпний перелік видів служби та періодів часу, які зараховуються особам, які набули права на пенсію. Виходячи з цього, Законом не передбачено, що пенсію за вислугу років можна призначити особам при наявності вислуги років, обчисленої на пільгових умовах. Законом чітко передбачено, що пенсія за вислугу років призначається лише при наявності відповідної календарної вислуги років (арк. спр. 25).

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно із пунктами 35, 55 розділу 2 Положення про Департамент персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого Наказом МВС України від 24.05.2018 № 440, Департамент відповідно до покладених на нього завдань:

обчислює стаж роботи та державної служби;

оформляє та подає до територіальних органів Пенсійного фонду України документи для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (арк.спр. 40-52).

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі Закон № 2262).

Пунктом б статті 1-2 Закону № 2262 передбачено, що право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Відповідно до пункту а частини першої статті 12 Закону № 2262 пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах б - д, ж статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

Одночасно частиною першою статті 17 Закону № 2262 визначено вичерпний перелік видів служби та періодів часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах б-д статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом.

Частиною другої статті 17 Закону № 2262 передбачено, що до вислуги років поліцейським, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Згідно з частиною четвертою статті 17 Закону № 2262 при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що в Законі № 2262 не вказано, що пенсію за вислугу років можна призначати особам, звільненим з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і які на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше.

Вказаним Законом чітко передбачено, що пенсія за вислугу років призначається за наявності 22 календарних років і більше; а також міститься виключний перелік періодів служби, які враховуються в календарну вислугу років.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 27 березня 2018 року у справі № 295/6301/17 (номер рішення в ЄДРСР 73042834) та від 19 вересня 2018 року у справі № 725/1959/17 (номер рішення в ЄДРСР 76613907), від 22 січня 2019 року у справі № 295/10742/16-а (номер рішення в ЄДРСР 79381274), від 27 лютого 2019 року у справі № 295/6454/17 (номер рішення в ЄДРСР 80197872), від 27 червня 2019 року у справі № 806/1470/16 (номер рішення в ЄДРСР 82685315), від 31 січня 2019 року у справі № 295/15121/16-а (номер рішення в ЄДРСР 79615320), від 30 вересня 2019 року у справі № 360/1432/19 (номер рішення в ЄДРСР 84621866).

Суд зауважує, що календарний рік - це проміжок часу від першого до останнього дня того чи іншого року по календарю; рік, який особа фактично відпрацювала на займаній посаді.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що законодавець у назві статті 17 Закону № 2262 використовує формулювання: види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії. Однак, саме календарна вислуга років є визначальною для набуття права на призначення такої пенсії.

Вищеописаними письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, підтверджено, що вислуга років позивача у календарному обчисленні становить 20 років 10 місяців 20 днів.

Відповідно, суд дійшов висновку, що наявної у позивача вислуги років не достатньо для призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до пункту а частини першої статті 12 Закону № 2262.

Надаючи правову оцінку посиланням позивача та його представника на положення постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей (далі - Постанова № 393), відповідно до якої позивачу (на його думку) для призначення пенсії у вислугу років має зараховуватися пільговий стаж, суд виходить з такого.

Згідно з частиною четвертою статті 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Оскільки приписи пункту 3 Постанови № 393 суперечать приписам пункту а частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ, застосуванню підлягають саме положення Закону № 2262, як правового акта, що має вищу юридичну силу.

Зазначений висновок узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 15.09.2019 у справі № 281/459/17 (номер рішення в ЄДРСР 83647538).

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 КАС України).

Разом з тим, обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності жодним чином не нівелює обов`язку позивача довести суду ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Отже, повернення Департаментом персоналу, організації освітньої та наукової діяльності МВС України, оформлене листом від 23.08.2019 документів ОСОБА_2 без виконання, оскільки на день звільнення календарна вислуга років не відповідає умовам призначення такої пенсії, які визначені пунктом "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", є законним та таким, що у повній мірі відповідає критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, дотримання яких перевіряє адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Щодо решти доводів представника позивача, суд зазначає, що за практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. Руїз Торія проти Іспанії (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Оскільки в межах даної адміністративної справи основні (суттєві) аргументи позивача є необґрунтованими, а відповідач як суб`єкт владних повноважень довів обґрунтованість позовних вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України (місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Богомольця, 10) про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Суддя А.Г. Секірська