Справа № 0670/2919/12
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2019-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 0670/2919/12

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Токарева Марія Сергіївна

Суддя-доповідач - Іваненко Т.В.

10 жовтня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Іваненко Т.В.

суддів: Граб Л.С. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26 липня 2019 року (місце ухвалення рішення - м.Житомир, повний текст складено 05.08.2019) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Церсаніт Інвест" до Головного управління ДФС у Житомирській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення та стягнення суми бюджетного відшкодування,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Церсаніт Інвест" (далі по тексту - Товариство, ТОВ "Церсаніт Інвест") звернулось до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Новоград-Волинської об`єднаної державної податкової інспекції Житомирської області, Головного управління Державної казначейської служби України, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.08.2011 №;

- стягнути з Державного бюджету України на користь позивача бюджетне відшкодування податку на додану вартість за травень 2011 року у сумі 761554,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог Товариство посилалось на те, що акт перевірки був складений контролюючим органом без дотримання вимог Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України від 24.12.2010 №1003, оскільки в акті перевірки не наведено конкретних фактів порушень, немає посилань на конкретні первинні документи, які б доводили факти порушення Товариством податкового законодавства, не вказано та не доведено підтвердження формування наведених в акті перевірки сум податкового кредиту, на які йде посилання, та на підставі яких документів вони визначені; акт постачання ТОВ "Аверс Плюс ЛТД" (постачальником) на користь позивача (споживача) газу згідно договору поставки природного газу від 07.12.2010 №001-11 підтверджений податковими накладними, платіжними дорученнями, актами приймання-передачі природного газ та тристороннім актом приймання-передачі природного газу у квітні 2011 року, складеним за участю газотранспортного підприємства; чинне законодавство України не ставить в залежність виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб`єктом господарювання, зокрема, тим, який не був постачальником товарів (послуг), на вартість яких нарахований податок на додану вартість, що включений платником податку до складу податкового кредиту, з урахуванням того, що акт перевірки не містить посилань на те, що ТОВ "Аверс Плюс ЛТД" не відобразило податкових зобов`язань по господарських операціях з позивачем, а також інформації щодо розбіжностей між показниками податкового кредиту ТОВ "Церасаніт Інвест" та податковими зобов`язаннями ТОВ "Аверс Плюс ЛТД".

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 13.09.2012 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Церсаніт Інвест" задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Новоград-Волинської об`єднаної державної податкової інспекції Житомирської області від 05.08.2011 №. Стягнуто з Державного бюджету України в особі Головного управління Державної казначейської служби України в Житомирській області на користь товариства суму бюджетного відшкодування по ПДВ за травень 2011 року у розмірі 761554,00 грн.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2012 постанова суду першої інстанції від 13.09.2012 залишена без змін.

Постановою Верховного Суду від 19.03.2019 касаційну скаргу Новоград-Волинської об`єднаної державної податкової інспекції Житомирської області ДПС задоволено. Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 13.09.2012 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2012 скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 26 липня 2019 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Церсаніт Інвест" задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Новоград-Волинської об`єднаної державної податкової інспекції від 05.08.2011 №, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 761554,00 грн.

Стягнуто з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в Житомирській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Церсаніт Інвест" суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за травень 2011 року у розмірі 761554,00 грн.

Головне управління ДФС у Житомирській області, не погодившись із рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 26 липня 2019 року, подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26.07.2019 року та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач зазначає, що господарські операції між ТОВ "Церсаніт Інвест" та ПП "Експерт-Логістік", ТОВ "Аверс Плюс ЛТД" не відбулись. Сформоване від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту ТОВ "Церсаніт Інвест" фактично не підтверджено, не сплачено до бюджету підприємством-постачальником в ланцюгу постачання, що стало підставою для прийняття оскаржуваного рішення. Крім того зазначив, що слідчим управління податкової поліції по ПП "Експерт-Логістік" порушено кримінальну справу за фактом здійснення фіктивного підприємництва невстановленими особами.

У судове засіданні представник відповідача не з`явився. Представник позивача подав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Церсаніт Інвест" подало до податкової інспекції податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2011 року, у рядку 23.1 якої задекларувало суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок у банку, у розмірі 731000,00 грн. Разом із декларацією Товариство подало заяву про повернення суми бюджетного відшкодування та розрахунок суми бюджетного відшкодування.

Контролюючим органом проведено позапланову виїзну перевірку позивача з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за травень 2011 року, за результатами якої був складений акт від 29.07.2011 №1423/05-53/23-30/33529350, за висновками якого встановлено порушення Товариством вимог пункту 198.6 статті 198, підпункту "а" пункту 200.4 статті 200, пункту 201.12 статті 201 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено заявлену суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за травень 2011 року на 761554,00 грн та занижено позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту за травень 2011 року.

Зокрема, в акті перевірки було вказано, що Товариство неправомірно включило до складу податкового кредиту квітня 2011 року податок на додану вартість у сумі 781279,00 грн, сплачений у складі вартості природного газу, придбаного у ТОВ "Аверс Плюс ЛТД" згідно договору поставки природного газу від 07.12.2010 №001-11, оскільки згідно відповіді ДПІ у Оболонському районі міста Києва від 22.06.2011 №23-47-36697963, наданої на запит податкової інспекції, неможливо провести перевірку ТОВ "Аверс Плюс ЛТД" у зв`язку з тим, що вказаний суб`єкт господарювання має стан "10 - запит на встановлення місцезнаходження", згідно довідки 1ДФ кількість працюючих у ТОВ "Аверс Плюс ЛТД" складає 1 особа - ОСОБА_1 М (директор та головний бухгалтер), у ТОВ "Аверс Плюс ЛТД" відсутні трудові ресурси, складські приміщення, виробничі потужності для здійснення будь-якого виду діяльності, вбачається проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобов`язання.

ТОВ "Аверс Плюс ЛТД" є підприємством-посередником у постачанні природного газу, по другій ланці постачальників підприємством-постачальником природного газу є ПП "Експерт-Логістік", яке має стан "7 - до ЄДР внесено запит про відсутність підтвердження відомостей".

Відповідно до службової записки ВПМ ДПІ у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська від 11.04.2011 №604/7/23-31-2 проведеними заходами було встановлено, що ПП "Експерт-Логістік" за адресою реєстрації не знаходиться та ніколи не знаходилось, договори оренди приміщенні ніколи не укладались, в ході аналізу податкової звітності ПП "Експерт-Логістік" було встановлено відсутність будь-якої інформації щодо наявних у підприємства будь-яких основних засобів, необхідних для здійснення фінансово-господарської діяльності.

Слідчим управлінням податкової міліції ДПА України по ПП "Експерт-Логістік" (36366303) порушено кримінальну справу №69-116 за фактом здійснення фіктивного підприємництва невстановленими особами, тобто придбання ПП "Експерт-Логістік" з метою прикриття незаконної діяльності, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205 Кримінального кодексу України; Товариство завищило податковий кредит за квітень 2011 року на загальну суму 19359,97 грн. внаслідок заниження податкових зобов`язань його контрагентами, а саме - ВАТ "Дружівське рудоуправління", ТОВ "Рівнетранслогістик", ДП "Кам`янець-Подільського ПАТ "Гіпсовик" "Гіпс Плюс", ПП "АМТТ Трейд", ТОВ "ТПК "НАК", ТОВ "Тантал" згідно наданих документів на придбання товарно-матеріальних цінностей.

На підставі вказаного акта перевірки відповідачем 05.08.2011 прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким зменшено Товариству суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов`язань наступних періодів) з податку на додану вартість за травень 2011 року на 761554,00 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 1,00 грн.

Позивач звернувся до суду із даним позовом про оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що наявні у позивача первинні документи та встановлені фактичні обставини справи у своїй сукупності підтверджують факт реального придбання позивачем газу у ТОВ "Аверс Плюс ЛТД" у квітні 2011 року на загальну суму 4687675,20 грн, в т.ч. ПДВ 781279,00 грн, та право на включення суми сплаченого податку до складу податкового кредиту цього звітного періоду, а тому податкове повідомлення-рішення від 05.08.2011 № підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Підпунктом 20.1.4. пункту 20.1 статті 20 ПК України органам державної податкової служби надане право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно підпунктом 14.1.191 пункту 14.1 статті 14 ПК України постачання товарів - це будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатної поставки товарів (результатів робіт) та операції з передачі майна орендодавцем (лізингодавцем) на баланс орендаря (лізингоотримувача) згідно з договорами фінансової оренди (лізингу) або поставки майна згідно з будь-якими іншими договорами, умови яких передбачають відстрочення оплати та передачу права власності на таке майно не пізніше дати останнього платежу.

Пунктом 44.1 статті 44 ПК України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно підпункту 138.8.1 пункту 138.8 статті 138 ПК України до складу прямих матеріальних витрат включається вартість сировини та основних матеріалів, що утворюють основу виготовленого товару, виконаної роботи, наданої послуги, придбаних напівфабрикатів та комплектувальних виробів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Як встановлено пунктом 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Згідно пункту 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього, Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до положень пунктів 201.6, 201.7, 201.8 статті 201 ПК України, податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

З аналізу положень податкового законодавства можна зробити висновок, що підставою для виникнення у платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст. Наслідки в податковому обліку створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов`язані із рухом активів, зміною зобов`язань та власного капіталу платника податків та відповідають змісту укладених договорів.

Необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Приймаючи податкове повідомлення-рішення від 05.08.2011 № про зменшення суми бюджетного відшкодування за травень 2011 року на 761554,00 грн, Новоград-Волинська ОДПІ виходила з тих порушень, які зафіксовані в акті документальної позапланової перевірки від 29.07.2011 за № 1423/05-53/23-30/33529350, а саме:

1) завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання і сумою податкового кредиту за квітень 2011 року на 785614,00 грн, у зв`язку з тим, що:

- у квітні 2011 року товариством безпідставно до складу податкового кредиту включено суму ПДВ в розмірі 4335,00 грн, сплачену митним органам по тимчасовій декларації;

- у квітні 2011 року товариством безпідставно до складу податкового кредиту включено суму ПДВ в розмірі 781279,00 грн по поставці природного газу, товарність операції якої не підтверджено;

2) до складу податкового кредиту у травні 2011 року безпідставно включено суму ПДВ в розмірі 181866,00 грн, сплачену митним органам, щодо придбання товарів по імпорту по тимчасовим деклараціям та 41802,00 грн щодо отримання транспортно-експедиційних послуг.

Що стосується наявності первинних документів у ТОВ "Церсаніт Інвест", складених за наслідками господарської операції з ТОВ "Аверс Плюс ЛТД", колегія суддів зазначає таке.

ТОВ "Церсаніт Інвест" було укладено з ТОВ "Аверс Плюс ЛТД" договір поставки природного газу від 7 грудня 2010 року №001-11, яким передбачено, що ТОВ "Аверс Плюс ЛТД" (постачальник) зобов`язується постачати ТОВ "Церсаніт Інвест" (споживач) у 2011 році природний газ в обсязі, визначеному у заявках споживача.

На виконання умов договору постачальником було поставлено споживачу у квітні 2011 року природний газ в обсязі 1500 тис.куб.м на загальну суму 4 687 675,20 грн . На суму поставленого газу ТОВ "Аверс Плюс ЛТД" була виписана ТОВ "Церсаніт Інвест" податкова накладна від 01.04.2011 року №1 на 2094876,00 грн, в т.ч. ПДВ 349146,00 грн, та податкова накладна від 15.04.2011 року № 56 на 2592799,00 грн, в т.ч. ПДВ 432133,20 грн.

Факт постачання ТОВ "Аверс Плюс ЛТД" природного газу товариству у квітні 2011 року підтверджується актом приймання-передачі природного газу від 30 квітня 2011 року, тристороннім актом приймання-передачі природного газу від 04.05.2011 року за підписом газотранспортного підприємства - Рівненського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів Філії "Управління магістральних газопроводів "Львівтрансгаз" ДК "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України", платіжними дорученнями про оплату отриманого природного газу.

Під час нового розгляду справи, судом додатково був направлений запит для підтвердження факту транспортування газу у квітні 2011 року у зазначеному об`ємі за участю представника газотранспортного підприємства, на який від Рівненського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів було отримано відповідь від 27.06.2019, що у квітні 2011 року фактично протранспортовано ТОВ "Церсаніт Інвест" 2560226 куб.м газу.

Крім того, ТОВ "Аверс Плюс ЛТД" постачало газ ТОВ "Церсаніт Інвест", починаючи з жовтня 2010 року по грудень 2011 року включно, в підтвердження чого до матеріалів справи долучено відповідні докази (а.с. 7-66, т. 2).

Колегія суддів звертає увагу, що наявність первинних документів є достатньою підставою для відображення вказаних операцій в бухгалтерському обліку, а оскільки дані податкового обліку базуються на даних бухгалтерського обліку, висновок відповідача щодо незаконності віднесення сум ПДВ до складу податкового кредиту є необґрунтованим, що виключає наявність підстав для висновку про відсутність фактичного здійснення господарських операцій.

Слід відзначити, що обставини, встановлені в акті перевірки ТОВ "Церсаніт Інвест" по взаємовідносинам з ПП "Експерт-Логістік", ТОВ "Аверс Плюс ЛТД", не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання договорів за умови наявності первинних документів, які спростовують такі доводи. Доказів, які б свідчили про узгодженість дій позивача з контрагентом з метою незаконного отримання податкової вигоди або його обізнаності з такими діями контрагента, відповідачем надано не було.

Висновки відповідача ґрунтуються на тому, що господарські операції по взаємовідносинам між позивачем та ПП "Експерт-Логістік", ТОВ "Аверс Плюс ЛТД" не мали реального господарського характеру, у зв`язку із здійсненням фіктивного підприємництва.

Фактичне виконання вказаного договору підтверджується належними та допустимими доказами, договори не містять ознак фіктивності (вчинених без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цими правочинами).

Отже, контролюючим органом, не наведено обґрунтованих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені належними документами, а також не представлено доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі. Також, не подано відповідачем доказів на підтвердження недобросовісності позивача як платника податку на додану вартість або можливої фіктивності його постачальника (судових рішень, вироків) не наведено доводів щодо здійснення позивачем операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект тощо.

Платник податків (покупець товару) не має обов`язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням виконавцем послуг вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності тощо і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за можливу неправомірну діяльність будь-кого з контрагентів, а надто тих, з якими у позивача відсутні взаємовідносини. Такий платник не повинен притягуватися до відповідальності в тому випадку, якщо він здійснював реальну господарську операцію.

Тобто, якщо контрагент порушив податкове законодавство, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи, а тому дані порушення не можуть бути підставою для відмови у праві платника податку на податковий кредит за наявності факту здійснення господарської операції. зміст господарських зобов`язань що виникають з укладеного договору не суперечить вимогам національного законодавства, а складені на його виконання фінансово-господарські документи містять необхідні дані, що підтверджують об`єкт і базу оподаткування ПДВ, що не заперечується відповідачем.

Враховуючи вищевикладене, колегія дійшла висновку, що порушення, встановлені податковим органом в діяльності господарюючого суб`єкта ТОВ "Церсаніт Інвест" контрагентів ТОВ "Аверс Плюс ЛТД" та ПП "Експерт-Логістік" по ланцюгу господарської операції, не можуть бути самостійною підставою для визнання недійсними господарських відносин з поставки товару (природного газу) на адресу позивача, яку з боку позивача в повному обсязі підтверджено наданими первинними документами. Натомість, наявність у позивача належно оформлених первинних документів, відповідачем не спростовано, жодних свідчень того, що спірні угоди та/або їх виконання спричинило заниження чи приховування об`єктів оподаткування у відповідних господарських операціях з боку їх учасників, у справі не встановлено.

Вказана правова позиція узгоджена з висновком Верховного суду у постанові від 01 жовтня 2019 року у справі №808/4051/14.

Враховуючи вищевикладене апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що ефективним способом захисту, який забезпечить поновлення порушеного права позивача, є стягнення з Державного бюджету України через ГУ ДКС України у Житомирській області на користь Товариства суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 761554,00 грн за травень 2011 року.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26 липня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 10 жовтня 2019 року.

Головуючий Іваненко Т.В.

Судді Граб Л.С. Сторчак В. Ю.