Справа № 160/7273/19
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року Справа № 160/7273/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, відповідно до п.п. 4 п. 3 й п.п. 1 п. 9 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМУ від 23.11.2011 року № 1210 з урахуванням індивідуального коефіцієнту заробітної плати - 8,6148 та довідки № 154 виданої 04.12.2018 року Регіональною комісією з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках при Дніпропетровській обласній державній адміністрації з моменту призначення пенсії, а саме з березня 2013 року по цей час.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 учасник ліквідації насідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії, є інвалідом ІІІ групи, у зв`язку з Чорнобильною катастрофою. 21.01.2019 року позивач звернувся до Кам`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області із заявою про перерахунок пенсії, згідно довідки від 04.12.2018 року № 154 про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1989-1990 роках, з моменту подання довідки №61 від 10.10.2014 року про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, виданої Дніпропетровською обласною державною адміністрацією. 07.03.2019 року відповідачем ОСОБА_1 проведено перерахунок з 01.02.2019 року з урахуванням довідки № 154 виданої 04.12.2018 року Регіональною комісією з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках при Дніпропетровській обласній державній адміністрації. Позивач не погодившись з вказаним розрахунком від 07.03.2019 року та 02.04.2019 року звернувся до Пенсійного фонду України із заявою щодо перегляду пенсії. 18.06.2019 року Пенсійний фонд України, відмовив позивачу у перерахунку пенсії, аргументуючи свою відмову тим, що розмір пенсії позивача не досягає мінімального розміру пенсії, визначеної постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи». Позивач вважає, що відмова відповідача є протиправною та порушує його право на належний соціальний захист.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.08.2019 року відкрито провадження у адміністративній справі і призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи.
22.08.2019 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 01.03.2013 року та отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року №796-ХІІ. Пенсія обчислюється зі заробітної плати, визначеної за роботу в зоні відчуження в травні 1986 року, у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 «Про порядок підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідач вважає правомірною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оскільки надана ОСОБА_1 довідка від 04.12.2018 року №154 про заробітну плату, видана без надання підтверджуючих документів, отже підстав для врахування при обчисленні позивачу пенсії по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків немає. На підставі зазначеного відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.
ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорія № 1, що підтверджується посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) серія НОМЕР_2 та вкладкою № НОМЕР_3 до посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, яке видане безстроково Дніпропетровською обласною державною адміністрацією.
Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії 10 ААВ № 0024067 від 01.04.2013 року, позивачу встановлено довічно ІІІ групу інвалідності, причиною інвалідності вказано захворювання, пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
З 01.03.2013 року позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи відповідно до ст.ст. 49, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року №796-ХІІ.
Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10.092018 року, зобов`язано Дніпропетровську обласну державну адміністрацію здійснити видачу ОСОБА_1 нової, замість помилкової довідки №61, належну оформлену довідку встановленого зразка 12.10.2012 року наказом №644 Міністерства соціальної політики України, для перерахунку пенсії.

04.12.2018 року Дніпропетровською обласною державною адміністрацією з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, видано нову довідку №154 ОСОБА_1 , в якій вказано, що ОСОБА_1 за роботу в населену пункті зони №2 з 30.04.1986 року до 25.05.1986 року за місцем роботи Дніпродзержинське АТП № 03665 Дніпропетровської області на посаді (за професією) водія тарифна ставка (розцінка відрядна,оклад,посадовий оклад) 0,63 крб. по відомості від --, виплачена заробітна плата в сумі крб. з урахуванням коефіцієнту 4 та 2 відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10.06.1986 року №207-7 «Об условиях оплаты труда и материального обеспечения работников предприятий, организаций и учреждений, занятых на работах, связанных с ликвидацией последствий аварии на Чернобыльской АЕС и предотвращением окружающей среды».

21.01.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Кам`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області зі письмовою заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки про заробітну плату від 04.12.2018 року № 154, з моменту подання довідки №61 від 10.10.2014 року про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, виданої Дніпропетровською обласною державною адміністрацією.

07.03.2019 року Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листом № 1301/4-06 надало відповідь, в якому зазначено, що з 01.02.2019 року було здійснено перерахунок пенсії позивачу на підставі довідки про заробітну плату від 04.12.2018 року № 154, виданої Дніпропетровською обласною державною адміністрацією, на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 10.09.2018 року по справі №209/1598/16-а. При обчислюванні пенсії, застосовано заробіток за період з 01.05.1986 року по 31.05.1986 року в сумі 424,64 крб. (0,00425 грн.), де індивідуальний коефіцієнт заробітної плати 2,37430. При розрахунку пенсії застосовано середньомісячний заробіток 2205,27 грн. Після перерахунку загальний розмір пенсії склав 3368,25 грн.

Позивач, не погодившись з вказаним розрахунком відповідача від 07.03.2019 року, звернувся 02.04.2019 року до Пенсійного фонду України із заявою щодо перегляд розміру пенсії із застосуванням вірного розрахунку виходячи з того, що ОСОБА_1 працював у зоні відчуження сім днів, а не повній місяць, а саме: 4; 5; 6; 7; 8; 9; 10 травня 1986 року, заробітна плата за цей період становила 424,64 крб.

18.06.2019 року Пенсійний фонд України листом №11794/Ч-11 відмовив позивачу у перерахунку пенсії, аргументуючи свою відмову тим, що довідка № 154 від 04.12.2018 року не підтверджена первинними документами. При цьому, відповідач зазначив, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 року № 124 «Питання проведення індексації пенсії у 2019 році» з 01.03.2019 року проведено перерахунок пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, які враховують для обчислювання пенсії, в розмірі 1.17. Оскільки розмір пенсії ОСОБА_1 не досягав до мінімального розміру, пенсію встановлено на рівні мінімального розміру пенсії, визначений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 «Про порядок підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи». Щодо обчислювання пенсії на підставі довідки про заробітну плату від 04.12.2018 року № 154 за роботу в зоні відчуження в травні 1986 року, виданої Дніпропетровською обласною державною адміністрацією на виконання рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 10.09.2018 року, видану з урахуванням підвищення на 80 % тарифної ставки зі застосуванням показника кратності 3, премії в розмірі 60 % тарифної ставки (окладу) без наданих підтверджуючих документів, підстав для їх врахування при обчислені пенсії по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків немає.

Проте, з таким рішенням позивач не погоджується, вважає його необґрунтованим та таким, що порушує гарантоване право на належне пенсійне забезпечення, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення встановлено Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року №796-ХІІ.

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року №796-ХІІ визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року №796-ХІІ особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року №796-ХІІ пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством. В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.

У свою чергу, процедура та порядок обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначається Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210.

Так, пунктом першим вказаного Порядку встановлено, що пенсії за бажанням осіб можуть призначатися, виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

При цьому, в силу ч.3 п. 4 даного Порядку, у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

Пунктом сьомим Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. № 1210 встановлено, що пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II 4, І - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

У такому ж порядку підвищуються пенсії, стипендії, допомога громадянам, що проживають на територіях радіоактивного забруднення.

Пенсіонерам, а також інвалідам, які дістали інвалідність внаслідок Чорнобильської катастрофи, підвищена оплата може обчислюватись із середньої заробітної плати, яку вони одержували до виходу на пенсію або встановлення інвалідності (стаття у редакції від 28.02.1991 р.).

Статтею 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII закріплено, що видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами, організаціями (військоматами).

Відповідно до п.5 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 №51, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 01.07.1986 року до 31.12.1986 рік від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 1 до 14, у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або на їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році видаються відповідні посвідчення.

У пункті 10 Порядку уточняється на підставі яких документів видається посвідчення. Зокрема, встановлено, що посвідчення видаються учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів: а) посвідчення про відрядження в зону відчуження; б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження; в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).

Так, документи, які подаються до Пенсійного фонду України та його управлінь для призначення пенсії, у тому числі на пільгових умовах, визначені в Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженому постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1.

Згідно з пп.5 п.2.1 згаданого порядку документами, які засвідчують особливий статус особи є посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 №122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

З аналізу наведених норм права, суд робить висновок, що єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".

Відтак, пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, призначаються виключно на підставі довідок про період роботи у зоні відчуження, які видаються підприємствами, установами та організаціями на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату.

Судом встановлено, що довідка від 04.12.2018 року № 154, видана Дніпропетровською обласною державною адміністрацією, не визнана судом незаконною, недійсною або такою, що видана безпідставно чи з порушенням правил її видачі.

Підсумовуючи вказане, необхідно зазначити, що відповідач, не є органом, який є компетентним та уповноваженим встановлювати факт участі особи у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, перебирає на себе не властиві йому повноваження ставити під сумнів чинні, не скасовані, не визнані недійсними офіційні документи, які свідчать про особисту участь позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, нехтуючи правом особи, яка жертвуючи власним здоров`ям, виконувала свій громадянський обов`язок перед державою.

За цих конкретних обставин вказана довідка вже оформлена та видана на підставі судового рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10.09.2018 року у справі № 209/1598/16-а, яке набрало законної сили.

При цьому, встановлення факту дійсності отримання зазначених у довідці виплат має місце під час вирішення питання про оформлення та видачу відповідної довідки. Однак, за вказаних конкретних обставин, довідка вже оформлена та видана, а предметом цього спору є перерахунок пенсії на її підставі, а не відповідність довідки нормам чинного законодавства.

Отже, слід зазначити, що при проведенні розрахунку пенсії від 07.03.2019 року, відповідач виходив з того, що ОСОБА_1 працював у зоні відчуження з 01.05.1986 року по 31.05.1986 року тобто цілий місяць травень 1986 р.

Втім, судовим рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10.09.2018 року у справі № 209/1598/16-а встановлено, що з 04.05.1986 року по 10.05.1986 року (включно), а саме 4, 5, 6, 7, 8, 9 10 травня 1986 року, ОСОБА_1 був учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується довідкою №88 від 01 березня 1987 року виданою військовою частиною НОМЕР_4 , відповідно до експертного висновку №8/97 від 02 листопада 1990 року, згідно з посвідченням від 02 квітня 2013 року серії НОМЕР_5 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, є інвалідом III групи, щодо якого встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, та отриманою у період проходження ним військових зборів та пов`язаних з виконанням військових обов`язків і завдання Уряду по ліквідації наслідків ядерної катастрофи, що підтверджується записом у військовому білеті, серія НОМЕР_6 , пункт 28, де значиться, що в 1986 році 20 днів ОСОБА_1 перебував на військових зборах в частині № НОМЕР_4 на посаді водія, згідно № ВУС 837037 при ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС отримав дозу опромінення 28,5 р, засвідчено начальником військової частини №18576 - Шаволіним та 13.05.1991 року видано посвідчення учасника ЧАЕС серія НОМЕР_7 , засвідчено Баглійським рай воєнкомом Коротким; також проходження військових зборів в 1986 році підтверджується записом в обліково-послужній картці до військового білету серія НОМЕР_6 , карткою обліку доз радіоактивного опромінення ИД-11№Т162146 де значиться, що з 04.05.1986 року по 09.05.1986 рік щоденно отримував дозу опромінення в 3 р. 10.05.1986 року, 11.05.1986 року по 2 р., 12.05.1986 року - 0,5 р., 13.05.1986 року - 2 р., 14.05.1986 року - 1,0 р., 15.05.1986 року не отримував дозу, 16.05.1986 року - 0,5 р., 17.05.1986 року -3 р., 18.05.1986 року 0,5 р., що засвідчено начальником штабу військової частини Шаволіним, крім того проходження військових зборів підтверджується довідкою наданою Дніпродзержинським АТП -11265 (раніше АТП 03665, 21265 - архівна довідка № 4-571/03-09 від 30.05.2017) №1897 від 05.12.1990 року; довідкою наданою Баглійським районним комісаріатом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області №4/188 від 18.02.1992 року, де значиться, що ОСОБА_1 брав участь у роботах по ліквідації наслідків на ЧАЕС з 02.05.1986 року по 21.05.1986 року на підставі в/б НУ № 8535348.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, згідно з довідкою № 154 від 04.12.2018 року Дніпропетровської обласної державної адміністрації позивач перебував у зоні відчуження сім днів, а не повній місяць, а саме: 4;5; 6;7;8;9;10 травня 1986 року.

З листа відповідача № 1301/4-06 від 07.03.2019 року видно, що пенсію позивачу булу перераховано на підставі цієї довідки, втім заробітну плату було взято за період роботи з 01.05.1986 року по 31.05.1986 року, тобто за травень 1986 року.

З урахуванням викладеного суд вважає, що відповідач безпідставно не врахував данні довідки № 154 від 04.12.2018 року Дніпропетровської обласної державної адміністрації, а саме 4;5, 6;7; 8;9;10 травня 1986 року (святкові, вихідні дні) та відмовив у перерахунку на її підставі.

Статтею 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-XII від 28.02.1991 року визначено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних, днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівників державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

До військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.

Основним документом, що визначає час виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС безпосередньо у зоні відчуження є довідка форми №122, що видається на підставі первинних документів лише тими підприємствами, установами, організаціями, у складі яких працівник безпосередньо виконував роботи з ліквідації аварії. Інший порядок підтвердження факту участі на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, чинним законодавством на даний час не передбачено.

Статтею 36 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-XII від 28.02.1991 року передбачено, що оплата праці громадян, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться за підвищеними тарифними ставками (відрядними розцінками) і посадовими окладами, з урахуванням рівня радіоактивного забруднення ізотопами цезію, складності виконуваних робіт і умов праці в таких розмірах: від 1 до 5 Кі/км2 на 20-30 відсотків; від 5 до 10 Кі/км2 на 30-40 відсотків; від 10 до 15 Кі/км2 на 40-60 відсотків; від 15 до 30 Кі/км2 на 60-80 відсотків; від 30 Кі/км2 на 80-100 відсотків.

Крім того, щодо твердження відповідач, що довідка від 04.12.2018 року №154 про заробітну плату видана без надання підтверджуючих документів, слід зазначити наступне.

Документи, які подаються до Пенсійного фонду України та його управлінь для призначення пенсії, в тому числі на пільгових умовах, визначені в Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженому постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1.

Згідно з пп.5 п.2.1 згаданого порядку документами, які засвідчують особливий статус особи є посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 року №122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

З аналізу наведених норм права, суд робить висновок, що єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постановах від 21.11.2006 №21-1048во06 та від 04.09.2015 №690/23/15-а.

Крім наведеного, суд зазначає, що згідно з ст.10 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження.

Основним документом, що визначає час виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС безпосередньо в зоні відчуження, є довідка форми №122, що видається на підставі первинних документів лише тими підприємствами, установами, організаціями, у складі яких працівник безпосередньо виконував роботи з ліквідації аварії. Інший порядок підтвердження факту участі на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, чинним законодавством на даний час не передбачено.

Документами, що підтверджують періоди роботи в зоні відчуження можуть слугувати також: первинні довідки, первинний табель обліку робочого часу, дорожні листки та інші первинні документи, які містять відмітки підприємств, установ, організацій, в складі яких виконувались роботи та які були розташовані в зоні відчуження.

У виключних випадках для підтвердження періодів роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС можуть прийматись виписки з особових рахунків про здійснення підвищеної оплати праці за умови, що в особових рахунках зазначено за скільки днів здійснено підвищену оплату.

Судом встановлено, що позивач має посвідчення ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та він віднесений до 1 категорії осіб постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, а отже, підстави вважати, що така особа не перебувала та не виконувала роботи у зоні відчуження об`єктивно відсутні. Відповідачу також надавалась довідка за формою №122, від 04.12.2018 року № 154.

Серед іншого, у трудовій книжці позивача містяться записи про прийняття його 04.09.1986 року на посаду водія 3 класу Дніпродзержинського АТП-03665, що опосередковано підтверджує те, що в період виконання робіт в зоні відчуження Чорнобильської АЕС, позивач дійсно працював водієм.

Згідно з маршрутним листом, позивач виконував роботи з ліквідації наслідків аварії у Чорнобильському районному вузлі зв`язку, в період з 03.05.1986 року по 12.05.1986 рік , з 13.05.1986 року по 15.05.1986 рік, з 16.05.1986 року по 20.05.1986 рік.

Іншими достовірними доказами, які можуть підтвердити факт роботи в зоні відчуження, слід також вважати картку дозиметричного контролю. Вказаний документ є первинним і об`єктивно свідчить про перебування позивача в зоні відчуження.

При цьому, суд не бере до уваги посилання відповідача на ненадання позивачем додаткових документів, оскільки відповідно до абз.3 п.7.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, який документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Натомість, суд вважає, що на виконання умов Порядку, позивачем надано всі необхідні для призначення пенсії документи, які підтверджують, що він був безпосередньо зайнятий на роботах, які дають право на державну пенсію на пільгових умовах у відповідності до ст. 5 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії.

У зв`язку із тим, що позивачу протиправно відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 , як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліду ІІІ групи, що отримує пенсію по інвалідності згідно із Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та обчислено відповідно Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, щодо неврахування при обчислені пенсії довідки № 154 виданої 04.12.2018 року Регіональною комісією з визначення даних про заробітку плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках при Дніпропетровській обласній державній адміністрації, суд робить висновок про задоволення позову в цій частині.

Щодо вимоги про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 , як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліду ІІІ групи, суд зазначає наступне.

У розумінні Кодексу адміністративного судочинства України бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи. Для визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною, особа, яка вважає, що її право порушене, повинна довести існування причинного зв`язку між такою протиправною бездіяльністю та її порушеним правом.

Поряд з цим, бездіяльність суб`єкта владних повноважень може бути визнано протиправною адміністративним судом лише в тому випадку, якщо відповідач ухиляється від вчинення дій, які входять до кола його повноважень та за умови наявності правових підстав для вчинення таких дій. Таким чином, бездіяльність це завжди пасивна поведінка тобто відсутність з боку суб`єкта владних повноважень будь-яких дій.

Оскільки відповідь від 07.03.2019 року № 1301/4-06 була надана відповідачем, то у суду відсутні правові підстави вважати такі дії відповідача бездіяльністю, при цьому належним та достатнім захистом прав позивача є визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 , як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліду ІІІ групи, що отримує пенсію по інвалідності згідно із Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та обчислено відповідно Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, щодо не врахування при обчислені пенсії довідки № 154 виданої 04.12.2018 року Регіональною комісією з визначення даних про заробітку плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках при Дніпропетровській обласній державній адміністрації.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки № 154 від 04.12.2018 року саме з березня 2013 року по цей час, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку:

1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

При відстрочці часу призначення пенсії за віком пенсія з урахуванням положень статті 29 цього Закону призначається за заявою пенсіонера з дня, що настає за останнім днем місяця, в якому набуто повний місяць страхового стажу (у тому числі сумарно) для відстрочки часу виходу на пенсію, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з такого дня;

2) пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності;

У такому самому порядку призначається пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком, якщо вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані на день встановлення інвалідності, і з дня виникнення такого права - якщо вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані в період після встановлення інвалідності до дня звернення за призначенням пенсії по інвалідності.

У разі коли вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані після призначення пенсії по інвалідності, пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком призначається з дня настання такого права, якщо звернення за призначенням пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком відбулося не пізніше трьох місяців з дня настання такого права.

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону.

Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:

у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Враховуючи вищевикладене, відповідача необхідно зобов`язати перерахувати та виплатити позивачу пенсію саме з 01 березня 2013 року.

Щодо вимоги про зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, відповідно до п.п. 4 п. 3 й п.п. 1 п. 9 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМУ від 23.11.2011 року № 1210 з урахуванням індивідуального коефіцієнту заробітної плати - 8,6148, суд зазначає наступне.

Як видно з положень Рекомендації Комітету Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2010 р. № 1380/5, дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності, вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами.

Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта, він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але й не має права виходити за її межі.

Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 21.05.2013 року № 21-87а13.

Так, призначення і обрахунок пенсії є дискреційними повноваженнями пенсійного органу.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Згідно з ч.4 ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відтак, законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкт владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

З урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу щодо перерахунку пенсії, суд вважає, що ця вимога задоволенню не підлягає.

У силу вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Як передбачено ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд зазначає, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності своїх дій, натомість, позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає частковому задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає, що позивача звільнено від сплати судового збору відповідно до вимог пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», отже, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 242-246, 250, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 , як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліду ІІІ групи, що отримує пенсію по інвалідності згідно із Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та обчислену відповідно до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, щодо неврахування при обчисленні пенсії довідки № 154 від 04.12.2018 року протиправними.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з березня 2013 року на підставі довідки № 154 від 04.12.2018 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський