Справа № 540/492/19
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2019-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/492/19
Головуючий в 1 інстанції: Морська Г.М.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.,

при секретарі Жигайлової О.Е.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2019 року, ухвалене у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження о 14:00 в м. Херсоні, повний текст рішення виготовлений та підписаний 12.04.2019 р., по справі за адміністративним позовом Комунального підприємства "Міський водоканал" до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2019 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 22.11.2018 року за №.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що спірне ППР складене відповідно до акту про результати камеральної перевірки від 06.11.2018 року №002488/21-22-50-12/322118122. Позивач стверджує, що при перерахунку сум, які вказані у акті перевірки як такі, що сплачені із пропуском встановленого ПК строку, отримана сума несвоєчасних сплачених зобов`язань становить 478201,30 грн., а податкове повідомлення рішення від 22.11.2018р. вказує на порушення строку сплати грошового зобов`язання на суму 550088,6 грн. Різниця складає 71 887,30 грн. Таким чином, нарахування штрафних санкцій у розмірі 20% у сумі 110017,72 грн. проведено безпідставно з неіснуючої суми заборгованості грошового зобов`язання. Із вказаних підстав просить задовольнити позов.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2019 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 22.11.2018 р. № в частині нарахування комунальному підприємству "Міський водоканал" штрафних санкцій в розмірі 17674,20 грн. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на користь комунального підприємства "Міський водоканал" судові витрати зі сплати судового збору в сумі 308 (триста вісім) грн. 51 коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням в частині задоволення позовних вимог, відповідач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести нове рішення, яким відмовити в частині задоволення позовних вимог, винести нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Доводами апеляційної скарги зазначено, що при визначенні суми погашеного боргу в акті перевірки допущено технічну помилку в сумі 45000 гривень. В подальшому при формуванні податкового повідомлення-рішення вказану помилку виправлено, на дату складання акта несвоєчасно сплаченні податкові зобов`язання з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин фактично в загальній сумі всього складають 523201,30 грн., в т.ч. з затримкою до 30 календарних днів в сумі 16483,70 грн., з затримкою більше 30 календарних днів в сумі 506717,60 грн. Під час складання розрахунку суми штрафних санкцій до податкового повідомлення- рішення враховано всю суму 50000 грн., яка сплачена 26.09.2018 року платником податків несвоєчасно. Отже, допущена технічна помилка в акті перевірки не вплинула на розмір визначеної суми грошового зобов`язання. Крім того, апелянт зазначає, що за рахунок погашення податкового боргу на дату складання податкового повідомлення-рішення від 22.11.2018 № сума штрафних санкцій збільшилась на 8674,20 гривень.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що в акті перевірки позивача загальна сума коштів рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин, що сплачені із пропуском встановленого ПК строку на 30 днів і більше, становить 478201,30 грн., проте податкове повідомлення - рішення від 22.11.2018р. вказує на порушення строку сплати грошового зобов`язання на суму 550088,6 грн. Тобто акт перевірки не містить опису порушення про сплату позивачем рентних платежів із пропуском строку на 30 днів і більше на суму, що перевищує 478201,30 грн. Твердження відповідача про врахування під час винесення спірного ППР допущеної ревізором при складанні акту описки та додаткового зарахування до суми, із якої обчислювалась штрафна санкція сум, які не відображені в акті перевірки, оскільки відсутність такої інформації у акті перевірки виключає можливість врахування її під час прийняття ППР за наслідками такої перевірки. Податковий орган при прийнятті спірного ППР безпідставно зарахував до суми коштів рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин, що сплачені із пропуском встановленого ПК строку на 30 днів і більше 45000,0 грн. (допущена ревізором помилка при складанні акту-неревірки) та 43371,0 грн. (сума, додана після складання акту перевірки), разом 88371,0 грн.Отже, на думку позивача доводи апелянта в апеляційній скарзі є безпідставними, а суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. З огляду на зазначене, позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України, в судове засідання не з`явились, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

08 жовтня 2019 року до суду надійшла заява директора КП «Міський водоканал» ОСОБА_1 . ОСОБА_2 , в якій він просив з метою встановлення обставин, які мають значення для розгляду вказаної справи, допитати у якості свідка працівника КП «Міський водоканал»: ОСОБА_3 Юрія Валерійовича, юрисконсульта КП «Міський водоканал» щодо обставин, які свідчать про причини безпідставного зарахування додаткової суми коштів при обчисленні штрафних санкцій та які не відображені в акті камеральної перевірки від 06 листопада 2018 року.

Колегія суддів відмовила у задоволенні зазначеної заяви, оскільки в справі є достатньо письмових доказів для прийняття рішення.

Крім того, 08 жовтня 2019 року до суду також надійшла заява директора КП «Міський водоканал» ОСОБА_4 , в якій, у зв`язку з неможливістю прибуття до суду просив розглядати справи за матеріалами, які містяться в справі, залишити апеляційну скаргу без задоволення. А судове рішення без змін.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 06.11.2018 р. Головним управлінням ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі проведена камеральна перевірка своєчасності сплати Комунальним підприємством "Міський водоканал" податкового зобов`язання з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин.

За результатами перевірки контролюючим органом складено акт № 002488/21-22-50-12 від 06.11.2018 року (далі акт № 2488).

Перевіркою встановлено порушення п. 57.1, п. 57.3 ст. 57, п. 257.5 ст. 257, п. 100.6 (100.7) ст. 100 Податкового кодексу України: платником несвоєчасно сплачено податкові зобов`язання з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин в сумі 478201.30 грн., в т. ч. з затримкою до 30 календарних днів на суму 16483,70 грн., з затримкою більше 30 календарних днів на суму 461717,60 грн.

На підставі висновків даного акту, контролюючим органом прийнято податкове повідомлення - рішення від 22.11.2018 р. №, яким до позивача застосовано штраф у сумі 110017,72 грн. за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення (штраф в розмірі 20% від суми грошового зобов`язання щодо якого встановлено порушення строку сплати).

Не погодившись із цим ППР, позивач звернувся до суду.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що спірне ППР належить скасувати у частині нарахування 20% штрафної санкції на суму, яка не відображена у акті перевірки: 17674,2 грн.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Підпунктом 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України зазначено, що податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк)

Пеня - це сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки (п.п. 14.1.162 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Відповідно до п.п. 14.1.156 п.14.1 ст. 14 ПК України. податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до п. 31.1 ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Згідно з п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 58.1 ст. 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов`язання та/або зменшення суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, або заниження чи завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов`язань платника податків; суму грошового зобов`язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення результатів господарської діяльності або від`ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов`язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про необхідність складення та реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування до неї або про необхідність виправлення помилок, допущених під час зазначення реквізитів податкової накладної, у випадках, передбачених цим Кодексом; попередження про наслідки несплати грошового зобов`язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов`язання (за наявності) та штрафних (фінансових) санкцій.

Форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення і розрахунку грошового зобов`язання визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Згідно з п. 76.1 ст. 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Згідно з п. 86.2, 86.8 ст. 86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Відповідно до п. 87.9 ст. 87 ПК України разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до п. 126.1 ст. 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до п. 257.1 ст. 257 ПК України базовий податковий (звітний) період для рентної плати дорівнює календарному кварталу, а для рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за видобування нафти, конденсату, природного газу, у тому числі газу, розчиненого у нафті (нафтового (попутного) газу), етану, пропану, бутану, рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України та рентної плати за транспортування нафти і нафтопродуктів магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, транзитне транспортування трубопроводами аміаку територією України, дорівнює календарному місяцю.

Згідно з п. 257.5 ст. 257 ПК України сума податкових зобов`язань з рентної плати, визначена у податковій декларації за податковий (звітний) період, сплачується платником до бюджету протягом 10 календарних днів після закінчення граничного строку подання такої податкової декларації.

Рентна плата за спеціальне використання лісових ресурсів сплачується лісокористувачами щокварталу рівними частинами від суми рентної плати, зазначеної в спеціальних дозволах, виданих у відповідному календарному році, крім сум рентної плати, сплачених відповідно до підпунктів "а" і "б" підпункту 256.11.6 пункту 256.11 статті 256 цього Кодексу.

Із аналізу наведених правових норм слідує, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником податкового органу на підставі акту перевірки і має грунтуватись виключно на висновках такого акта, зроблених ревізором під час проведення перевірки.

Судом встановлено, що позивач в своєму адміністративному позові не заперечує факту порушення строку сплати суми грошового зобов`язання, визначеного у акті перевірки, зазначаючи лише про арифметичні помилки при обрахунку суми платежу рентної плати, яка ним сплачена із затримкою.

Як вбачається з матеріалів справи, у акті перевірки (а.с. 8-10) загальна сума коштів рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин, що сплачені із пропуском встановленого ПК строку на 30 днів і більше, становить 478201,30 грн., проте податкове повідомлення - рішення від 22.11.2018р. вказує на порушення строку сплати грошового зобов`язання на суму 550088,6 грн. (а.с. 6).

Тобто, вірним є висновок суду першої інстанції, що акт перевірки не містить опису порушення про сплату позивачем рентних платежів із пропуском строку на 30 днів і більше на суму, що перевищує 478201,30 грн.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта в апеляційній скарзі, про врахування під час винесення спірного ППР допущеної в акті перевірки технічної помилки та додаткового зарахування до суми, із якої обчислювалась штрафна санкція сум, які не відображені в акті перевірки, оскільки відсутність такої інформації у акті перевірки виключає можливість врахування її під час прийняття ППР за наслідками такої перевірки.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновокм суду першої інстанції, що податковий орган при прийнятті спірного ППР безпідставно зарахував до суми коштів рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин, що сплачені із пропуском встановленого ПК строку на 30 днів і більше 45000,0 грн. (допущена ревізором помилка при складанні акту перевірки) та 43371,0 грн. (сума, додана після складання акту перевірки), разом 88371,0 грн.

Отже вірним є висновок суду першої інстанції, що спірне ППР підлягає скасуванню в частині нарахування 20% штрафної санкції на суму, яка не відображена у акті перевірки: 17674,2 грн. = (88371,00 грн. х 20%).

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Херсонського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2019 року залишити без змін.

Відповідно до ст. 329 КАС України постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 11.10.2019 року.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик